У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07. 12. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, щодо не внесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення,
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України щодо не внесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення.
Скаржник в поданій скарзі просив слідчого суддю зобов`язати уповноважених службових осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 18. 11. 2016 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування по заяві.
Скаржник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.
Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмові пояснення в яких вважаючи вимоги поданої скарги безпідставними та необґрунтованими, просив відмовити в задоволенні скарги.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Скаржник при зверненні до суду з даною скаргою посилався на те, що 18. 11. 2016 року ОСОБА_3 було подано до НАБУ заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, однак станом на момент подання даної скарги до суду, відомості по заяві ОСОБА_3 уповноваженими службовими особами НАБУ до ЄРДР внесені не були. В зв`язку з чим скаржник вважаючи свої права порушеними, просив про задоволення скарги, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно з Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.
Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Перевіривши матеріали скарги, дослідивши подану заяву про можливе вчинення кримінального правопорушення (злочину), вважаю, що подана ОСОБА_3 заява про злочин (кримінальне правопорушення) не містить об`єктивних ознак, що вказують на склад кримінального правопорушення та вчинення зазначеними у заяві особами кримінального правопорушення, а тому вважаю, що скарга не є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1