Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А

26 грудня 2016 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_2 (далі прокурор) на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2016 року у кримінальному провадженні №0000689 відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Цим вироком:

- ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. Застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання ОСОБА_3 визначено обраховувати з дня затримання за правилами ст.72 КК України: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

- ОСОБА_4 виправдано по суду, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним 15 серпня 2015 року злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

- ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців. Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, залишено попередній тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_5 визначено обраховувати з дня обрання слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 16 березня 2016 року за правилами ст.72 КК України: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом також вирішено питання щодо заявлених по кримінальному провадженні цивільних позовів, процесуальних витрат та речових доказів.

Не погодившись з вироком, прокурор оскаржив його в апеляційному порядку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Рівненської області від 24 жовтня 2016 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) для розгляду вказаної апеляційної скарги визначено суддю ОСОБА_6 ..

Ухвалами судді-доповідача ОСОБА_6 від 27 жовтня 2016 року та від 03 листопада 2016 року у даному кримінальному провадженні відкрито апеляційне провадження та апеляційне провадження призначено до розгляду в судовому засіданні відповідно.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 грудня 2016 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) визначено ОСОБА_1 , оскільки згідно рішення Вищої ради юстиції від 08 грудня 2016 року суддя ОСОБА_6 звільнений з посади у зв`язку з відставкою.

Відповідно до ст.398 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам ст.396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Разом з тим, ознайомившись зі змістом апеляційної скарги прокурора, вважаю, що її зміст не відповідає вимогам ст.396 КПК України, що надає підстави залишити її без руху, а ухвали судді-доповідача ОСОБА_6 від 27 жовтня 2016 року та від 03 листопада 2016 року вважати такими, що постановлені передчасно.

Зокрема, за вимогами ст.396 КПК України, в апеляційній скарзі має бути зазначено судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обгрунтування із зазначенням того, у тому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення; клопотання про дослідження доказів тощо.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Частиною першою ст.420 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

В ході аналізу доводів прокурора та мотивів, з яких він просить скасувати вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2016 року відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в ході дослідження вироку суду в контексті, оспорюваних прокурором висновків, з яких суд ухвалював вирок та в ході співставлення вимог прокурора, висловлених ним у прохальній (резолютивній) частині апеляційної скарги з положеннями Глави 31 КПК України, що регулює порядок перегляду рішень суду першої інстанції в апеляційному порядку, встановлено очевидні суперечності.

З прохальної частини апеляційної скарги прокурора вбачається, що він просить вирок скасувати повністю та ухвалити новий вирок, яким:

- визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину за ч.2 ст.187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна;

- визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину за ч.2 ст.187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією майна;

- визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину за ч.2 ст.187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією майна.

Крім того, під час апеляційного розгляду просить повторно дослідити обставини кримінального провадження, оскільки, на його думку, судом першої інстанції їм надана неправильна оцінка.

Разом з тим, у вступній частині апеляційної скарги прокурор зазначає, що вироком Кузнецовського міського суду від 02.09.2016 р. виправданий тільки ОСОБА_4 за недоведеністю вчинення ним злочину. Яким вироком і коли засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в апеляції не зазначено.

Глава 31 КПК України детально встановлює порядок підстав, за яких суд апеляційної інстанції може прийняти те, чи інше рішення, за наслідками розгляду апеляційної скарги особи на вирок суду першої інстанції, зокрема і для ухвалення нового вироку, за наведених у ст.ст. 420, 421 КПК України, підстав.

При цьому, прокурор, висловивши прохання про повне скасування вироку, керується ст.409 КПК України та вважає його незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення та у зв`язку із неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, однак при цьому не вказує у чому ця невідповідність полягає.

Також, заявивши клопотання про повторне дослідження обставин кримінального провадження, які досліджувалисть судом першої інстанції, а саме про повторний допит обвинувачених та потерпілого, та зазначивши про повторне дослідження письмових документів, зокрема протоколів проведення слідчих експериментів при апеляційному розгляді справи, не вказав жодної причини, у відповідності до ч.4 ст.396 КПК та не зазначив чому ці обставини не досліджувались в суді першої інстанції, або досліджені не повністю, або з порушеннями, відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК України, зокрема чи заявляв він клопотання в суді першої інстанції про дослідження вказаних протоколів, тим більше, що в апеляції він зазначає, що " під час судового розгляду, дослідивши в сукупності всі докази, достовірно встановлено, що саме ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 діяли спільно, за попередньою змовою групою осіб і, бажаючи досягнення... скоїли розбійний напад"

Крім того, як вже зазначалось, з апеляційної скарги прокурора вбачається, що підставою для скасування вироку суду першої інстанції і постановлення нового є невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, що суперечить змісту ч.1 ст.420 КПК України, хоча, як на процесуальний закон, який дає апеляційному суду право скасувати вирок і постановити новий він посилається на норми, закріплені, зокрема і в ст.420 КПП, але тільки щодо скасування необгрунтованого виправдувального вироку . Таким чином, зі змісту апеляційної скарги не можна дійти однозначного висновку, яка підстава для скасування вироку та постановлення нового щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Згідно ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Крім того, у разі подачі уточнюючої апеляційної скарги до апеляційного суду, прокурору необхідно подати 10 (десять) копій уточнюючої апеляційної скарги для надіслання їх сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга та долучення до матеріалів кримінального провадження, на підставі вимог ч.6 ст.396 КПК України, а саме: обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ; виправданому ОСОБА_4 ; захисникам обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захиснику виправданого ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_9 , захиснику обвинуваченого ОСОБА_10 адвокату ОСОБА_11 , потерпілому ОСОБА_12 та представнику потерпілого адвокату ОСОБА_13 ..

Виходячи з наведеного, керуючись ст.399 КПК України, суддя-доповідач,-

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2016 року у кримінальному провадженні №0000689 відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.187 КК України - залишити без руху.

Надати потерпілому ОСОБА_12 10 (десять) днів для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання ним копії даної ухвали.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати прокурору на адресу Кузнецовського відділу Сарненської місцевої прокуратури: мікрорайон Будівельників, 1, м.Вараш, Рівненської обл., 34400.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1