Справа № 461/2638/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/433/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2017 року, -
в с т а н о в и л а:
цією ухвалою обрано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з моменту постановлення, тобто до 24.07.20127р.

Не погоджуючись з прийнятим рішення захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. В обґрунтуванні вимог зазначає, що з поданого клопотання слідчого не вбачається достатніх підстав вважати, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину є обґрунтованою, а наведені ризики є аргументованими. Кваліфікація дії за ч.2 ст.127 КК України є неправильною, оскільки катування передбачає нанесення побоїв, мучення, інших насильницьких дій з метою спонукання потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, тобто вчинити якісь дії згодом. Вважає, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати як умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень тобто за ч.1 ст.126 КК України і не класифікується як злочин невеликої тяжкості, що в свою чергу виключає обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також зазначає, що судом першої інстанції всупереч ст.178 КПК України при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу не враховано всіх обставин, а досліджено тільки ті обставини, на які покликається орган досудового розслідування, зокрема, судом взагалі не досліджувався стан здоров`я підозрюваного, його сімейний стан, міцність соціальних зв`язків та участь у бойових діях
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України.

Судове рішення про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

На думку колегії суддів слідчий суддя, на підставі наданих слідчим та прокурором доказів, котрі містяться у матеріалах клопотання встановив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.
Колегія суддів вважає, що з врахуванням особи підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавленням волі на строк до десяти років без альтернативи застосування більш м`якого покарання, перебуваючи на волі, може незаконними засобами впливати на потерпілого та свідків, негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з врахуванням відомих їм обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання вищенаведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, відсутність обставини, які перешкоджають утриманню підозрюваного в слідчому ізоляторі слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, до підозрюваного ОСОБА_8 достатньо застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави з огляду на підозру у вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.
Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, неврахування судом особи підозрюваного та його сімейного стану як на підставу скасування судового рішення колегія суддів до уваги не бере.

Підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею та зазначені в судовому рішенні.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею дотримані вимоги ст. 194 КПК України, в тому числі й щодо доведеності прокурором обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, а тому покликання апелянта на істотне порушення норм процесуального права є безпідставним.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу - тримання під вартою без визначення застави є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2017 року про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий
Судді