Справа №484/2815/16-к 18.01.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янече, Новоархангельського району Кіровоградської області, одруженого, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого водієм ПП «Ажіо», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 289 ч.2, ст. 185 ч. 3 КК України,
секретаря ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5
Провадження №11-кп/784/72/17 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_10
Категорія: ст.ст. 289 ч. 2, 185 ч. 3 КК Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст вимог апеляційних скарг і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить вирок суду відносно ОСОБА_5 змінити, звільнивши його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 містить аналогічні вимоги з клопотанням застосувати до нього положення ст. 75 КК України.
Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим та йому призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч.2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.
Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 1055 грн.52 коп.
Також вирішено питання щодо речових доказів.
2. Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що судом при призначенні покарання ОСОБА_5 не дана належна оцінка обставинам, які пом`якшують покарання та даним, що характеризують особу обвинуваченого. Стверджує, що судом не взято до уваги як пом`якшуючу обставину добровільне відшкодування завданого збитку. Вказує, що на момент затримання ОСОБА_5 був працевлаштований, позитивно характеризувався за місцем роботи та проживання, а трудовий колектив клопотав про передачу його на поруки і звільнення від відбування покарання. Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_5 має на утриманні двох дітей 1999 та 2006 років народження, які в разі позбавлення обвинуваченого волі, залишаться без батьківського піклування з боку останнього та утримання. Вказує, що під час перебування ОСОБА_5 під вартою, помер його батько, а матір похилого віку залишилася сама та потребує сторонньої допомоги. Захисник ОСОБА_11 вважає, що наведені обставини значно зменшують суспільну небезпеку вчинених діянь та вказують на можливість виправлення ОСОБА_5 без реального позбавлення волі.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що вирок суду в частині призначення йому покарання підлягає зміні у зв`язку з тим, що він повністю визнав свою вину, фактично не оспорював свою причетність до вчинення кримінальних правопорушень. Зазначає, що судом не дана належна оцінка тим обставинам, що завдані збитки повністю відшкодовані, він має стійкі соціальні зв`язки, утримує двох неповнолітніх дітей, одна з дочок має значні проблеми зі здоров`ям та потребує особливого догляду, раніше не судимий, працевлаштований. Обвинувачений також просить взяти до уваги, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько, а матір похилого віку залишилася без догляду та підтримки. Вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням до нього положень ст. 75 КК України.
3. Виклад позиції інших учасників судового провадження.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурор просить вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення, оскільки, на його думку, дана скарга є необґрунтованою та безпідставною.
4. Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 15.06.2016 року, близько 01.00 год., ОСОБА_5 , маючи злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до гаражів, які розташовані по вул. Тихій в м. Первомайську Миколаївської області. Зупинившись біля гаражу № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 , ОСОБА_5 шляхом вижиму регільного замку відчинив двері та проник до гаражу, в якому знаходився автомобіль марки «ЗАЗ TF69YO», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 сірого кольору належний ТОВ «Кернел-Трейд», який перебуває в користуванні ОСОБА_12 . Знаходячись в приміщені гаражу, ОСОБА_5 відчинив незачинені водійські двері та сів за кермо. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 в той же період часу, за допомогою викрутки пошкодив замок запалювання та запустив двигун, отримавши можливість керувати даним автомобілем і здійснювати рух на ньому, тобто незаконно заволодів вказаним транспортним засобом. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину на цьому автомобілі зник, заподіявши своїми діями ТОВ «Кернел-Трейд», матеріальну шкоду на суму 94 427 грн.
Крім того, вигнавши автомобіль з гаражу, ОСОБА_5 праворуч під стіною в цьому ж гаражі помітив комплект автомобільної нової зимової гуми 175/70 R13 «Matador Sibir Snow» вартістю 3064,00 грн., яку таємно викрав, поклавши до салону вищевказаного автомобіля, та з місця події зник. Своїми діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 3064 грн.
Також, 15.06.2016 року, близько 01.00 год., ОСОБА_5 , маючи злочинний намір на незаконне заволодіння чужим майном, прибувши до гаражів, які розташовані по АДРЕСА_3 та, проходячи біля гаражів, зупинився біля гаражу, який належить ОСОБА_13 . Шляхом підбору ключа ОСОБА_5 відчинив замки воріт та проник всередину. Знаходячись в приміщені гаражу, ОСОБА_5 помітив різні інструменти, а саме: компресор «РОСТЕХ КРТ-24», набір пневматичного інструменту «Forte», пилку лобзикову електричну «РИТМ ПЛЕ-80», акумуляторний шуруповерт «РОСТЕХ АШ 1812-2 БЯ», дріль ударну «Craft CPD 13/1100», пневматичний пістолет для скоб «MATRIX». Вказане майно ОСОБА_5 таємно викрав з гаражу та склав до багажнику автомобіля марки «ЗАЗ TF69YO», д.н. НОМЕР_2 , яким напередодні незаконно заволодів в гаражі № НОМЕР_1 по вулиці Тихій, та з місця події зник. Таким чином, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_13 на загальну суму 2500 грн.
5. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали та положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 на підтримку доводів апеляційних скарг; думку прокурора, який вважав можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням; вивчивши матеріали кримінального провадження, додатково надані матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у скоєні кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку.

Обставини кримінальних правопорушень, доведеність винуватості та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюється. Справа розглянута в порядку ст.349 КПК України.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані судом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Що стосується покарання призначеного ОСОБА_5 , то апеляційний суд дійшов наступного.

Посилання апелянтів на те, що судом при призначенні покарання не були в достатній мірі враховані дані про особу обвинуваченого, його сімейний стан, а також обставини відшкодування збитків потерпілим, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та заслуговують на увагу.

Відповідно до положень ст. 65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд не дотримався вимог ст. 65-67 КК України і не в достатній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, його сімейний стан та стан його здоров`я та близьких родичів, а також обставини, що пом`якшують покарання.

Так, з матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_14 в силу ст. 89 КК України не судимий, свою вину в скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю визнав та щиро розкаявся.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 офіційно працевлаштований, за місцем роботи та проживання характеризується виключно позитивно (а.с. 140, 144, 145), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 142, 147), до складу його сім`ї входять дружина та двоє доньок 2006 та 1999 років народження (а.с. 143, 156, 157), ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько обвинуваченого ОСОБА_15 (а.с. 146), матір обвинуваченого ОСОБА_16 є особою похилого віку, має ряд захворювань, потребує постійного догляду соціального працівника та матеріальної допомоги (а.с. 152), малолітня донька обвинуваченого ОСОБА_17 , 2006 року народження, має кардіологічне захворювання та потребує лікування (а.с. 134,135), у обвинуваченого діагностовано виразку 12-ти палої кишки в стадії загострення та захворювання лівого колінного суглобу, з приводу чого він лікувався в умовах медичної частини Кіровоградської УВП № 14 (а.с. 139).

Крім того, з матеріалів провадження слідує, що завдані злочином збитки відшкодовано в ході досудового розслідування шляхом повернення майна потерпілим. Цивільні позови потерпілими не заявлялись.
Таким чином, як слідує з вироку, при призначенні покарання судом було взято до уваги лише те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини, позитивно характеризується за місцем проживання, визнав свою вину та щиро розкаявся.
Дані про відсутність у ОСОБА_5 судимостей, його сімейний та матеріальний стан, те, що він працює, стан здоров`я обвинуваченого, наявність у нього на утриманні дітей та стан їх здоров`я, той факт, що його матір похилого віку потребує матеріальної допомоги та постійного догляду, судом залишені поза увагою.
За таких обставин, без дослідження сукупності даних про особу обвинуваченого, судом ухвалено невмотивоване рішення про можливість виправлення обвинуваченого виключно в умовах ізоляції від суспільства.

Тому, з урахуванням викладеного, даних про особу обвинуваченого, його сімейного стану, стану здоров`я його та близьких родичів, приймаючи також до уваги визнання вини ОСОБА_5 та його щире каяття, відшкодування завданих збитків, апеляційний суд вважає, що доводи апелянтів щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, є обгрунтованими.

Таким чином, вирок суду першої інстанції підлягає зміні шляхом застосуванням до ОСОБА_5 положень ст.ст. 75,76 КК України зі звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням певних обов`язків з іспитовим строком на протязі 3 років.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

На думку колегії суддів, виправлення ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства.

За таких обставин апеляції обвинуваченого і його захисника підлягають задоволенню, а вирок суду, - зміні. У зв`язку з наведеним обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити з-під варти в залі суду.

Керуючись ст.ст.405,407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_5 , - змінити.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_5 звільнити з-під варти негайно в залі суду.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3