Справа № 1-кп/593/73/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" лютого 2017 р.
17 лютого 2017 року
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Потерпілого - ОСОБА_4

Обвинуваченої - ОСОБА_5

Законного представника

обвинуваченої ОСОБА_6

Захисника ( адвоката) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальну справу (кримінальне провадження №- 10 00 187) від 11 листопада 2016 року про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, у шлюбі не перебуває, учениці 1-го курсу Поморянського професійного ліцею, раніше не судимої - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
28 жовтня 2016 року, у вечірню пору доби потерплий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Байківці Тернопільського району, перебуваючи в смт. Козова, будучи у нетверезому стані, передав свою пластикову платіжну картку банку АТ «Укрексімбанк» № НОМЕР_1 своїй знайомій ОСОБА_5 з метою уникнути її втрати. В подальшому, 31 жовтня 2016 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із рахунку банківської платіжної карти ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний намір, в період з 31 жовтня 2016 року по 09 листопада 2016 року, ОСОБА_5 , маючи у своєму розпорядженні банківську платіжну картку банку АТ «Укрексімбанк» № НОМЕР_1 ОСОБА_4 та знаючи код доступу до неї, використовуючи банкомати ПАТ «КБ «Приватбанк», розташовані в смт. Козова Козівського району, шляхом вільного доступу, умисно викрала грошові кошти в сумі 3 061,00 гривень, шляхом зняття їх із рахунку банківської платіжної карти ОСОБА_4 , які в подальшому використала на власні потреби, чим заподіяла ОСОБА_4 шкоду на суму 3 061,00 грн.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

За даним фактом 11 листопада 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за №-10 00 187.

17 лютого 2017 року в м.Бережани Тернопільської області між обвинуваченою ОСОБА_5 , її захисником адвокатом ОСОБА_7 , її законним представником ОСОБА_6 з однієї сторони та потерпілим ОСОБА_4 з іншої, укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно із умовами угоди, потерпілий ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 , її захисник адвокат ОСОБА_7 , законний представник обвинуваченої ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання нею своєї винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а саме : за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

В угоді про примирення передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання передбачені ст. 476 КПК України й отримана згода обвинуваченої ОСОБА_5 , з участю її захисника адвоката ОСОБА_7 та її законного представника ОСОБА_6 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнала повністю, повідомила суд, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 17 лютого 2017 року й призначити їй у узгоджену міру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 та законний представник обвинуваченої ОСОБА_6 також просять затвердити дану угоду про примирення, наслідки якої їм також відомі й зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні також не має заперечень щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченою.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винною згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості кримінальних правопорушень.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною Кримінального Кодексу України.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає вимогам санкції ч.1 ст. 185 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину, є неповнолітньою, раніше не судима, злочин вчинила вперше, щиро кається у вчиненому, про що свідчить також повне добровільне відшкодування нею збитків потерпілому, обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для призначення обвинуваченій визначеного в угоді про примирення покарання у виді штрафу.

Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної в м.Бережани Тернопільської області 17 лютого 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10 00 187 від 11 листопада 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_5 , її захисником адвокатом ОСОБА_7 , її законним представником ОСОБА_6 з однієї сторони та потерпілим ОСОБА_4 з іншої сторони відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачена ОСОБА_5 28 жовтня 2016 року вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченій ОСОБА_5 , як неповнолітній, з дотриманням умов зазначеної угоди та положень ст. 103 КК України, слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 17 лютого 2017 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 , її захисником адвокатом ОСОБА_7 , її законним представником ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 від 17 лютого 2017 року, укладену в м.Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10 00 187 від 11 листопада 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України й призначити їй за це узгоджене сторонами угоди про примирення від 17 лютого 2017 року основне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1