Справа № 522/760/17
1-кп/522/152/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008771 від 17.11.2016р., відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городнє, Болградського району, Одеської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24.02.2015р., вироком апеляційного суду Одеської області за ст. 296 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки;

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:
16.11.2016р., о 21.44 годині, ОСОБА_4 разом із неповнолітньою особою №1, матеріали кримінального провадженні відносно якої були виділені в окреме провадження, зайшли в приміщення державної лотереї «Лото», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська 81, де помітили незнайомого їм раніше ОСОБА_7 , який грав в автомати державної лотереї "Лото" з метою отримання грошового призу.

Помітивши, що ОСОБА_7 був єдиним відвідувачем вказаного закладу та виграв грошовий приз у розмірі 1500 грн., ОСОБА_4 вступив в злочинну змову із особою № 1, направлену на заволодіння майном ОСОБА_7 у тому числі вказаними грошовими коштами.

Розуміючи, що ОСОБА_7 фізично достатньо розвинутий, а тому зможе протистояти нападу, ОСОБА_4 разом із своїм товаришем, собою № 1, вирішили, що для заволодінням чужим майном необхідно буде зненацька застосувати насильство щодо потерпілого, розуміючи, що лише застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого дасть їм змогу заволодіти наявними у потерпілого грошима. З цією метою ОСОБА_4 та особа № 1 узгодили, що під час нападу необхідно раптово здавити шию потерпілому що призведе до втрати ним свідомості, що надасть можливість безпечно та безперешкодно обшукати його одежу з метою виявлення та заволодіння грошима потерпілого.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 разом із особою №1 підійшли до ОСОБА_7 , який сидів за ігровим столом. В подальшому, реалізуючи свій злочинний план, у той час як ОСОБА_4 відволікав розмовою потерпілого ОСОБА_7 , а особа № 1 знаходячись за спиною потерпілого, раптово напала на нього та обхватила правою рукою шию потерпілого, використавши тим самим прийом спортивної боротьби, якою вона тривалий час займалася, а саме ліктьовим суглобом правої руки здавив шию потерпілого, а лівою рукою затиснув праву руку, що призвело до значного здавлення шиї потерпілого, порушення кровообігу голови, перекриття йому дихання, що призвело до втрати потерпілим свідомості.

Спричинивши при цьому потерпілому внаслідок своїх навмисних дій, тілесні ушкодження, згідно висновку с удово-медичної експертизи № 3397 від 21.11.2016р., у вигляді: садна нижньої губи справа та підборіддя, які згідно висновку судово-медичної експертизи утворилися від тангенційної (тертя-ковзання) дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у ушкодженнях не відобразилися, дані тілесні ушкодження згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 в результаті застосування до нього насильства, яке є небезпечним для його життя та здоров`я, втратив свідомість та не міг чинити опір, особа № 1 притримувала потерпілого, не даючи йому впасти чи розпочати чинити опір, у той час як ОСОБА_4 почав обшукувати одяг потерпілого та виявивши гаманець у якому були лише 200 грн., заволодів ним, помилково вважаючи, що в ньому знаходяться гроші, які виграв потерпілий.

В результаті вказаних злагоджених дій ОСОБА_4 та особа № 1 заволоділи гаманцем потерпілого ОСОБА_7 , коричневого кольору вартістю 300 грн., в якому знаходились грошові кошти в розмірі 200 гривень, паспорт громадянина України на ім`я потерпілого, його ідентифікаційний код платника податків та банківська картка «ОщадБанку» без вартості, чим спричинили останньому матеріальний збиток на загальну суму 500 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України визнав та пояснив, що дійсно у вказані в обвинувальному акті час та місці він за попередньою змовою з ОСОБА_8 вчинив розбійний напад на потерпілого ОСОБА_7 та заволоділи його майном, на загальну суму 500 грн, застосувавши до нього насильство небезпечне для його життя чи здоров`я. У вчиненому щиро покаявся.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності та просив суворо ОСОБА_4 не карати, оскільки вимог майнового характеру до обвинуваченого не має.

Оскільки ОСОБА_4 , визнав свою винуватість у скоєні кримінального правопорушення, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначені покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, ступень його участі у вчиненні злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить те, що він визнав свою вину та щиро покаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочину.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання, яке пов`язане з позбавленням волі, в межах санкції ст. 187 ч.2 КК України із застосуванням ст.71 КК України, оскільки він скоїв злочин в період випробування.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією особисто належного майна.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком апеляційного суду Одеської області від 24.02.2015р., у вигляді 1 (одного) місяця та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 7 (семи) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією особисто належного майна.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 19.11.2016р.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання, строк його попереднього ув`язнення, а саме строк його тримання під вартою на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду справи в період з 19.11.2016р. по 13.03.2017р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази по справі, а саме диск з відеозаписом на якому відображено подію кримінального правопорушення - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

13.03.2017