Справа №295/6586/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.06.2017 року м. Житомир
Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на автомобіль «MITSUBISHI GALANТ» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться у розпорядженні та користуванні ОСОБА_5 з метою недопущення відчуження, розпорядження та користування зазначеного транспортного засобу, мотивуючи це наступним.
24.05.2017 року було встановлено, що згідно технічного паспорту № НОМЕР_5 власником автомобіля є ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак згідно бази даних ТСЦ МВС №1841 м. Житомира вище зазначений тех. паспорт із д.н.з. НОМЕР_1 , 16.04.2016 року був знятий з обліку. Зі слів гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 саме він є користувачем даного автомобіля, котрий знаходиться у його розпорядженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України даний транспортний засіб автомобіль Mitsubishi Galant, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був вилучений до Житомирського ВП ГУНП, слідчим Житомирського ВП 23 березня 2017 року при огляді місця події та направлено на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, що за адресою: вул. Лесі Українки, 17, м. Житомир, і відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України даний транспортний засіб вважається тимчасово вилученим майном.
У судовому засіданні слідчий підтримав вимоги клопотання з підстав, викладених у ньому.
Власник майна ОСОБА_6 та користувач майном ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили.
Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Статтею 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. При цьому клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Із змісту клопотання про арешт майна та протоколу огляду місця події від 23.03.2017 року слідує, що автомобіль марки «MITSUBISHI GALANТ» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 23.03.2017 року був вилучений слідчим на майданчик тимчасового утримання Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області за адресою: вул. Л. Українки, 17, м. Житомир, а звернувся слідчий до суду з клопотанням про арешт майна лише 16.06.2017 року.
Зважаючи на пропуск слідчим процесуальних строків на звернення із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке є засобом кримінального правопорушення, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про арешт вказаного автомобіля.
Згідно із ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «MITSUBISHI GALANТ» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться у розпорядженні та користуванні ОСОБА_5 з метою недопущення відчуження, розпорядження та користування зазначеного транспортного засобу - відмовити.
Зобов`язати слідчого Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 повернути автомобіль марки «MITSUBISHI GALANТ» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який вилучений під час огляду місця події від 23.03.2017 року особі, у якої його було вилучено.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя