Ухвала іменем україни 13 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 березня 2017 року щодо нього,

встановила:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.427 КПК України та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали на усунення недоліків.
У межах строку, наданого на усунення недоліків, засуджений ОСОБА_4 повторно надіслав касаційну скаргу та порушує питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Разом з тим, зазначені в ухвалі суду від 11 квітня 2017 року недоліки засудженим не усунуті.
Так, відповідно до ч.1 ст.438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст.412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.413 КПК України), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст.414 КПК України), даний перелік є вичерпним.
Пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК України передбачено, що посилаючись у касаційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, скаржник має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.
Як вбачається з касаційної скарги, вказаних вище вимог закону не виконано, оскільки посилаючись на незаконність судових рішень, засуджений ОСОБА_4 повторно не наводить конкретних доводів щодо того, у чому полягає їх незаконність з огляду на вимоги ст.438 КПК України.
Також, відповідно до п.5 ч.2 ст.427 КПК України у касаційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає скаргу.
Вимоги до суду касаційної інстанції повторно не узгоджуються з положеннями ст.436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги, оскільки не є конкретними.
Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, засуджений не усунув в установлений строк, касаційна скарга підлягає поверненню.

Враховуючи викладене та керуючись ч.3 ст.429 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 березня 2017 року - повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3