Провадження № 1-кп/643/403/17
Справа № 643/84/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, яке внесено в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006197 від 08.12.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Донець, Зміївського району, Харківської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_2

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

06.09.2004 року точний час під час досудового розслідування не встановлений ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 ( матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та 23.03.2005 року винесено обвинувальний вирок, яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України), маючи на меті злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом зняття з державного обліку ДАІ УМВС України в Харківській області (на той час) автомобілів, а саме: 1) ЗІЛ-130, 1976 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_1 ; 2) ГАЗ-66, 1973 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_2 ; 3) ЗІЛ -131/Н, 1990 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_3 ; 4) автобус 1992 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_4 , що належали ТОВ «Універмаг Харків», у зв`язку з чим ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні офісу вказаного товариства, розташованому за адресою: м. Харків, пр. Московський, 137 від менеджера ОСОБА_8 отримав грошові кошти в розмірі 1200 гривен та технічні паспорти на вказані автомобілі, про що написав розписку, в якій вказав, що автомобілі будуть зняті з обліку у строк до 10.09.2004 року.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, 09.09.2004 року, точний час під час досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 з метою створення видимості роботи зі зняття автомобілів з обліку, на територію ТОВ «Універмаг Харків», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Московський, 137, залучили експерта для огляду вищезазначених автомобілів, що перебували у розібраному стані та від заступника директора ОСОБА_9 отримали ще грошові кошти в розмірі 150 грн., після чого останні взяті на себе зобов`язання не виконали, з обліку автомобілі не зняли, отриманні грошові кошти розподілили між собою, чим спричинили ТОВ «Універмаг Харків» матеріальну шкоду на загальну суму 1350 грн.

В процесі досудового розслідування між представником потерпілого ТОВ «Універмаг Харків» та обвинуваченим була укладена угода про примирення, згідно якої ОСОБА_5 зобов`язується у повному обсязі та беззастережно визнати свою вину в обсязі та за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті в ході судового розслідування у кримінальному провадженні.

Представник потерпілого ОСОБА_10 не заперечує проти вказаної домовленості, матеріальних та моральних претензій до підозрюваного ОСОБА_5 не має.

Зважаючи, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення не є тяжким, за яке законодавством України передбачено можливість укладення угоди про примирення у такій категорії справи, сторони вважають за необхідне узгодити покарання ОСОБА_5 в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України.

З урахуванням даних про особу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що не є тяжким, від його злочинних дій не стало тяжких наслідків, враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність останнього, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу 60 (шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Угоду укладено 21.12.2016 в м. Харкові. Сторони свідчать, що розуміють значення та наслідки своїх дій, діють добровільно та за власною волею.

Сторони також у відповідності до положень ч. 6-7 ст. 474 КПК України свідчать, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Сторони свідчать, що умови угоди не порушують їхніх інтересів або інших осіб, що вони дійшли повного та безумовного примирення щодо вчиненого злочину, здатні в повному обсязі виконати умови, викладені в цій угоді

Представник потерпілого також свідчить, що йому зрозумілі положення ч. 6-7 ст. 474 КПК України, угода укладається обізнано, добровільно та усвідомлено.

Обвинувачуваний також свідчить, що йому зрозумілі його права, передбачені положеннями частин п`ятої сьомої статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, угода укладається ним обізнано, добровільно та усвідомлено.

Сторонам також зрозуміло положення статті 476 КПК України щодо наслідків невиконання угоди про примирення, а саме, що потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода може бути подано протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Окрім того, сторони свідчать, що вони добре розуміють порядок укладення зазначеної угоди, передбачений главою 35 КПК України, значення та наслідки укладення ними зазначеної угоди, передбачені положеннями ст. 473 КПК України, а саме:

Представник потерпілого погоджується з обмеженням права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 Кримінального процесуального кодексу України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Представник потерпілого розуміє та погоджується, що у відповідності до ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього кодексу.

Представник потерпілого розуміє та погоджується, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені потерпілим, його представником, законним представником в касаційному порядку виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди представника потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; не роз`яснення представнику потерпілого наслідків укладення угоди.

Обвинувачений погодився з обмеженням права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 Кримінального процесуального кодексу України та відмовився від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Обвинувачуваний розуміє та погодився, що у відповідності до ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинувачуваним може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Представник потерпілого усвідомлює та добровільно відмовляється від прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, а саме: від права мовчати з тим, що факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; від права мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; від права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та Кримінального кодексу України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Представник потерпілого в судовому засіданні просить затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить суд угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, вислухав доводи сторін кримінального провадження переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, з`ясував, що скарги обвинуваченим під час кримінального провадження не подавалися.

Суд, перевірив угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, не є тяжким злочином і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання, можливі для виконання.

За таких обставин, суд вбачає наявність фактичних підстав доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за яке передбачено покаранню, узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Керуючись ст.ст.370,373,374,475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 21 грудня 2016 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_10 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити йому узгоджене сторонами, по угоді про примирення від 21 грудня 2016 року покарання за цією статтею в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу 60 (шістдесят ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1