Справа № 351/1756/16-к
Провадження № 1-кп/351/117/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
секретар - ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працює лікарем-психіатром Снятинського психоневрологічного інтернату, на утриманні є неповнолітня дитина, раніше не судимого,-

за ст. ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна та повторно вчиненив таємного викрадення чужого майна, за наступних обставин:

22.09.2016 приблизно о 00:10 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_2 , під час з`ясування взаємостосунків з останньою, побачив мобільний телефон марки «Nokia-5228» та вирішив його викрасти. Скориставшись тим, що ОСОБА_5 вийшла в іншу кімнату приміщення будинку, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливу мету - таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, розуміючи протиправний характер вчинюваних ним дій, таємно викрав вище вказаний мобільний телефон марки «Nokia-5228» вартістю 475 (чотириста сімдесят п`ять) гривень, з стартовим пакетом оператора стільникового зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_1 , на рахунку якого було 30 (тридцять) гривень, чим завдав потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 505 гривень. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 покинув місце події і викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Окрім цього, 22.09.2016 приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_4 , з метою з`ясування стосунків з ОСОБА_5 , зайшов на подвір`я господарства останньої, що розташоване по АДРЕСА_2 , де підійшов до житлового будинку і намагався відчинити вхідні двері, які в той час були зачинені. Припустивши, що ОСОБА_5 зачинилась в середині приміщення будинку, ОСОБА_4 , знаючи від останньої, де знаходиться запасний ключ від вхідних дверей, знайшовши його, відчинив вхідні двері та зайшов в середину приміщення будинку, де почав розшукувати її, щоб з нею поговорити. Виявивши, що ОСОБА_5 в приміщенні будинку немає, вирішив цим скористатись та вчинити крадіжку. В приміщенні спальної кімнати житлового будинку ОСОБА_4 виявив жіночу косметичку, в якій знаходились гроші в сумі 1000 (тисяча) гривень та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливу мету - таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, розуміючи протиправний характер вчинюваних ним дій, таємно викрав гроші в сумі 1000 (тисяча) гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 покинув місце події і викраденими грошима розпорядився на власний розсуд.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Всього ОСОБА_4 викрав чужого майна на загальну суму 1505,00 гривень.

У сукупності ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1, ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав, пояснивши суду, що дійсно 22.09.2016 приблизно о 00:10 годині перебуваючи в приміщенні житлового будинку ОСОБА_5 таємно викрав її мобільний телефон марки «Nokia-5228», а пізніше 22.09.2016 приблизно о 12:00 годині зайшов на подвір`я господарства ОСОБА_5 з метою з`ясування стосунків із нею, знаючи знаходиться запасний ключ від вхідних дверей, знайшовши його, відчинив вхідні двері та зайшов в середину приміщення будинку, виявив, що ОСОБА_5 в приміщенні будинку немає таємно викрав гроші в сумі 1000 (тисяча) гривень. Вказав, що бажає не досліджувати докази щодо визнання ним фактичних обставин справи, щиро розкаюється, просив вибачення та суворо не карати.

Потерпіла у судовому засіданні пояснила, що в 01:00 годині ночі 22.09.2016 р. виявила відсутність мобільного телефона, пізніше об 11:00 годині обвинувачений приїхав до неї на роботу, але телефон не віддав пообіцяв повернути пізніше, в цей же ж день в обідню пору їй зателефонував брат і повідомив, що до будинку відкриті двері, вона одразу поїхала додому і близько 14:00 годин виявила відсутність 1000,00 грн. Вона звернулася із претензіями до обвинуваченого, проте він заперечував факт викрадення грошей. Тоді вона звернулася у поліцію і на наступний день обвинувачений їй повернув мобільний телефон і гроші. Претензій до нього не має, просила суворо його не карати.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України, суд визнає за недоцільне досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинуваченого, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України та ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна, та повторно вчинив таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочині, які є злочинами середньої тяжкості, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

До пом`якшуючих вину обставин суд відносить щиросердечне розкаяння у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що він працює, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не знаходиться, характеризується позитивно, а тому суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу та за ч.2 ст.185 КК України у виді у виді обмеження волі, та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши строк випробовування та у відповідності до ст.76 КК України покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Долю речових доказів визначити за ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371,374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання

за ст.185 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 850,00 грн.

за ст.185 ч.2 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши строк випробовування терміном на 1 рік.

Відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia-5228» з стартовим пакетом оператора стільникового зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 - залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: підпис

Голова Снятинського районного суду ОСОБА_1