Дата документу Справа № 331/9207/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1281/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/9207/15-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 185 ч.3 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шову Ленкоранського району Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 08.07.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік;

- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2014 року та остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з 25 листопада 2015 року.

Зараховано ОСОБА_8 до строку призначеного покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 25 листопада 2015 року до 07 червня 2016 року включно у порядку, передбаченому ч.5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтС України у Запорізькій області залишений без змін до набрання вироком суду чинності.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 задоволений повністю.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 2 000 грн.

Цивільний позов ТОВ «Юридична фірма Арбітраж» до ОСОБА_8 залишений без розгляду.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно з вироком, 16 жовтня 2015 року приблизно о 23.30 годині ОСОБА_8 випадково зустрівся із раніше знайомим йому ОСОБА_9 , у якого при собі був мобільний телефон. У цей момент у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння даним телефоном. З метою досягнення свого злочинного наміру, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_9 , знаходячись біля гуртожитку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 22, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив передати йому у тимчасове користування майно ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефонон «Самсунг СТ-19100БКА8ЕК», вартістю 2000 гривень, та використавши відсутність у ОСОБА_9 вільного часу, щоб зачекати повернення його телефону, тривалий час утримував телефон при собі та відволікав увагу потерпілого, після чого, дочекавшись, поки потерпілий ОСОБА_9 зайде до приміщення гуртожитку, помилково вважаючи, що телефон йому було повернуто, ОСОБА_8 залишив телефон при собі, чим незаконно заволодів вказаним майном потерпілого, а у подальшому у той же вечір здав його до ломбарду, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 06 листопада 2015 року приблизно о 04 годині ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що його дії ніким не помічені, шляхом вільного доступу проник до приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно, що належить ТОВ «Юридична фірма «Арбітраж» а саме: чотири стільця, вартістю 219 гривень за один стілець на загальну вартість 876 грн. У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_8 заподіяв матеріальний збиток ТОВ «Арбітраж» на суму 876 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор не оскаржуючи фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_8 , кваліфікацію його дій за ч.1 ст.190, ч.3 ст. 185 КК України, вважає, що вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2015 відносно ОСОБА_8 є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку із чим підлягає зміні в частині призначеного судом покарання через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, а саме через призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною частиною статті закону України про кримінальну відповідальність.

У зв`язку з викладеним, прокурор просить вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2016 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 - змінити в частині призначеного судом покарання за ч.1 ст.190 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

В решті вказаний вирок залишити без змін.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, захисника, які підтримали апеляційну скаргу; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений, злочин.

Так, згідно з ч. 1 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Разом з тим, судом першої інстанції ОСОБА_8 призначено покарання, більш суворе, ніж передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

Таким чином, в порушення ст. 69 КК України судом першої інстанції допущене неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення ОСОБА_8 покарання, більш суворого, ніж передбачено ч. 1 ст. 190 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання за ч.1 ст.190 КК України змінити.

Призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.190 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 08 червня 2016 року по 05 грудня 2016 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4