Справа № 201/600/17-к
Провадження № 1-кс/201/716/2017
УХВАЛА
Іменем України
06 березня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання уповноваженої особи Прокуратури Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 16.12.2016 про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ст.ст. 371, 374 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо не внесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 16.12.2016 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст.ст. 371, 374 КК України, зобов`язання внести відомості до ЄРДР.
В обґрунтування скарги зазначив, що він звернувся до прокуратури Дніпропетровської області із заявою від 16.12.2016 про вчинення кримінального за ознаками ст.ст. 371, 374 КК України - в порядку ст. 214 КПК України, в якій вказав, що як на його думку незаконно знаходився під вартою з 21.12.2000 у якості підозрюваного по справі № 62009044. Згідно матеріалів кримінальної справи № 1-2/10 останнє продовження строку тримання заявника під вартою припинило свою дію 18.05.2011, а отже з 18.05.2011 він незаконно утримувався під вартою. Тому просив внести дані відомості до ЄРДР. Станом на час подання скарги вони не внесені.
Заявник та його представник в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, просила в задоволенні скарги відмовити, оскільки питання про незаконне затримання ОСОБА_3 вже було предметом досудового розслідування, у вироку, яким його засуджено, дане питання також досліджено, судом не встановлено обставин щодо незаконного тримання ОСОБА_3 під вартою.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

ОСОБА_3 в порядку ст. 214 КПК України звернувся до прокуратури Дніпропетровської області із заявою від 16.12.2016 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст.ст. 371, 374 КК України, в якій вказав, що знаходився під вартою з 21.12.2000 у якості підозрюваного по справі № 62009044, а згідно матеріалів кримінальної справи № 1-2/10 останнє продовження строку тримання заявника під вартою припинило свою дію 18.05.2011. Тобто з 18.05.2011 він незаконно утримувався під вартою. У зв`язку з чим заявник просив внести дані відомості до ЄРДР.

Листом прокуратури Дніпропетровської області від 16.01.2017 заявника повідомлено, що відомості за його заявою не підлягають внесенню до ЄРДР оскільки, перевіркою встановлено, що вимоги заяви стосуються кримінальної справи № 62009044, по якій Бабушкінским районним судом м. Дніпропетровська 17.11.2010 постановлено обвинувальний вирок, відповідно до якого у строк відбування покарань зараховано термін перебування заявника під вартою з 18.12.2000 по 05.02.2002. Вирок у відповідності до вимог ч. 3 ст. 402 КПК України набув законної сили.

Як видно, у листі не йдеться про законність чи незаконність тримання ОСОБА_3 під вартою, а йдеться лише про факт зарахування цього терміну до загального строку призначеного судом покарання. Отже, питання про законність перебування підозрюваного ОСОБА_3 під вартою у період з 18.12.2000 по 05.02.2002 судом, що розглядав справу, не досліджувалося.
Зазначаю, що згідно із ст. 214 чинного КПК України, після отримання кожної заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий чи прокурор зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення та протягом 24 годин внести відповідні відомості у ЄРДР та розпочати розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, перевірка заяви про кримінальне правопорушення повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного в ЄРДР. Лише потім, у випадку якщо посадова особа дійде висновку, що, наприклад, у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму в інформаційному листі від 01.01.2017 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що необхідність існування судового порядку оскарження аналізованого виду бездіяльності ґрунтується на закріпленні у ст. 214 КПК обов`язку слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Окрім КПК, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, прийнятим на виконання вимог КПК. Зазначені нормативні засади, як засвідчили результати проведеного аналізу судової практики, також беруться до уваги слідчими суддями під час розгляду аналізованого в межах цього підрозділу виду скарг.
Таким чином, з огляду на чіткий обов`язок внесення слідчим чи прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку для його виконання, за наявності лише загальних вимог до заяв чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у переважній більшості випадків у разі встановлення факту звернення із заявою та констатації факту невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в межах регламентованого ст. 214 КПК 24-годинного строку слідчі судді постановляють ухвали про задоволення скарг на бездіяльність слідчого чи прокурора.
Отже, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
В заяві ОСОБА_3 йдеться про вчинення протиправних дій, зокрема, можливо й за ознаками ст.ст. 371, 374 КК України.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що скаргу слід задовольнити шляхом зобов`язання уповноваженої особи прокуратури області внести відомості до ЄРДР, викладені у заяві ОСОБА_3 від 16.12.2016.
Керуючись ст.ст. 303 307, 532 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання уповноваженої особи Прокуратури Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 16.12.2016 про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ст.ст. 371, 374 КК України задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу Прокуратури Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 16.12.2016 про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ст.ст. 371, 374 КК України.
Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 06 березня 2017 року. Повний текст ухвали складений та оголошений 09 березня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1