АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 663/459/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791//526/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № 0000055 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 11.04.2017 року відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скадовськ, Херсонської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджено за ст. 121 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 11.04.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід обрано у виді тримання під вартою. Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 15.01.2017 року близько 22.00 год. в смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли раптово, під час сварки, умисно, наніс удар кухонним ножем в область шиї потерпілому ОСОБА_8 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани на задній поверхні шиї зліва, рановий канал від якої проникає в спинномозковий канал з пораненням і забоєм спинного мозку на рівні другого шийного хребця, з порушенням функції мозку, струс головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що злочин вчинено 15.01.2017 року, на час вчинення злочину набрав чинності закон України від 18.02.2016 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально процесуального кодексу України щодо використання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною плану дій щодо лібералізації Європейським союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації», який передбачає спеціальну конфіскацію майна у випадках та в порядку, передбаченому ст. 96-1, ст. 96-2 КК України. Вважає, що кухонний ніж, що є знаряддям злочину підлягає спеціальній конфіскації, а не знищенню, як ухвалив суд першої інстанції. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. із застосуванням на підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України спеціальної конфіскації майна, яке було знаряддям злочину, а саме кухонного ножа у власність держави та знищити. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення. Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 2259 грн. 06 коп. Светр чоловічий повернути за належністю володільцю ОСОБА_8 . В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення скарги, заслухавши сторони в судових дебатах, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, за яким його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 121 КК України обґрунтовано доказами, які досліджено судом у порядку ч.3 ст.349 КПК України та ніким не оспорюються.
Відповідно до ст. 96 -1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто за статтею, яка не входить до переліку статей, за якими застосовується спеціальна конфіскація, отже доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування спеціальної конфіскації не підлягають задоволенню.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і оскаржуваного вироку суду першої інстанції, майно, яке фактично є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а саме кухонний ніж, постановою слідчого СВ Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП від 18.01.2017 року (том 1 а.п. 17) визнаний речовим доказом.
Відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом, при цьому майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане знищується.
Як вбачається з резолютивної частини оскаржуваного вироку, судом прийняте законне рішення щодо вказаного речового доказу і вказано про необхідність його знищення, зважаючи на те, що кухонний ніж не має ніякої цінності.
Крім того, не підлягають задоволенню апеляційні вимоги прокурора про призначення апеляційним судом ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України, вирішення питання про судові витрати та долю речового доказу одягу потерпілого, оскільки вказані питання належним чином вирішено оскаржуваним вироком, при цьому в апеляційній скарзі прокурор не наводить жодних мотивів про необхідність скасування вироку в цій частині із ухваленням нового вироку апеляційним судом, зокрема - в чому саме полягає незаконність судових рішень, прийнятих при призначенні ОСОБА_7 покарання, стягнення судових витрат та вирішення долі речового доказу одягу потерпілого.
Істотних порушень КПК, які б стали підставою для зміни або скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 11.04.2017 року відносно ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді три підписи
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2