Справа № 660/328/17
Номер провадження 1-кп/660/60/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року
Нововоронцовський районний суд Херсонської області
В складі: головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2
З участю прокурора ОСОБА_3
Потерпілої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області кримінальне провадження № 0000114 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, мешкає по АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.02.2017 Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.1 КК України до 140 годин громадських робіт,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.185; ч.2 ст.389 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 будучи раніше судимим, за вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06.02.2017 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за вчинення якого йому було призначено покарання у вигляді громадських робіт строком 140 годин, за невиконання яких 10.04.2017 було повідомлено про підозру, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Так він, 30 листопада 2016 року переслідуючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, повторно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу потрапив на горище домоволодіння по АДРЕСА_2 , до якого мав вільний доступ звідки таємно викрав належну ОСОБА_4 , металеву сітку від односпального панцирного ліжка, після чого покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, та переносячи викрадене сітку від односпального панцерного ліжка по АДРЕСА_3 , був виявлений власницею вказаного майна ОСОБА_4 , та припинив свої дії направлені на таємне викрадення майна, таким чином ОСОБА_5 , виконав всі необхідні дії для доведення злочину до кінця і злочин ним не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Вартість сітки від односпального панцерного ліжка з урахуванням висновку експерта № 907-МТ від 03.04.2017 становить 200 грн.

Він же, у один із днів грудня 2016, переслідуючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, повторно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу потрапив на територію господарчого подвір`я по АДРЕСА_2 , до якого мав вільний доступ звідки таємно викрав належні ОСОБА_4 , 3 ідентичні металеві труби довжиною по 3 метри, діаметром 5 см., товщиною стінки 3 мм., після чого покинув місце вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 , з урахуванням висновку експерта № 833-МТ від 22.03.2017 матеріальний збиток на загальну суму 315 грн.

Він же, будучи засудженим вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06.02.2017 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, згідно якого йому було призначено покарання у вигляді громадських робіт строком 140 годин, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, але не більше як чотири години на день. 09.03.2017 року ОСОБА_5 , був поставлений на облік Нововоронцовського районного сектору з питань пробації, 16.03.2017 року засудженому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт та ознайомлено з відповідальністю за ухилення від відпрацювання громадських робіт, про що засуджений надав підписку та пояснення, після чого 16.03.2017 року ОСОБА_5 , направлено до Нововоронцовської селищної ради Нововоронцовського району Херсонської області для виконання вироку, але він з метою невиконання обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, та ухилення від правосуддя в частині встановленого порядку виконання вироку суду, переслідуючи прямий умисел, без поважних причин ухилився від відбування громадських робіт та жодного разу до Нововоронцовської селищної ради Нововоронцовського району Херсонської області не прибув. Станом на 04.04.2017 року загальна кількість не відпрацьованих годин склала 140 годин.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю та пояснив, що він проживає в будинку на два господаря по сусідству із ОСОБА_4 . Він знав, що ОСОБА_4 , на своїй половині спільного горища зберігала односпальне металеве панцерне ліжко. 30 листопада 2016року у денний час вирішив вчинити крадіжку вказаного ліжка для того щоб його продати на металобрухт. Перебуваючи на вказаному горищі спустив металеве панцирне ліжко без билець на територію свого двору, та взявши його переносив по АДРЕСА_3 для того щоб продати. У цей час коли ОСОБА_5 проходив повз двір ОСОБА_4 , остання разом із своєю донькою перебували у дворі побачили його і забрали викрадене ним майно та віднесли до себе у двір.
Після цього у грудні 2016 року точної дати не пам`ятає, він знову вирішив вчинити крадіжку металевих виробів у ОСОБА_4 для цього пішов до господарчого спільного двору та виявив, що на одному із сараїв на стіні висять 3 металеві труби довжиною близько 3 метрів, які ОСОБА_5 вирішив викрасти. Після цього, зняв вказані 3 труби та переніс їх до свого двору, а далі до жителя смт.Нововоронцовка ОСОБА_6 де продав за 100 грн.
Також, 06 лютого 2016 року він був засуджений Нововоронцовським районним судом Херсонської області за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185. КК України до покарання у виді 140 годин громадських робіт. 16.03.2017 року був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, про що поставив свій підпис та написав пояснення. Цього ж дня йому було вручено направлення до Нововоронцовської селищної ради для відпрацювання громадських робіт, призначених вироком. До відпрацювання покарання повинен був приступити 17.03.2017 року, але відпрацьовувати не бажав, і до селищної ради в смт. Нововоронцовка жодного разу не ходив. Також ОСОБА_5 неодноразово отримував виклики від Нововоронцовського РС з питань пробації, але за ними не з`являвся тому що працював по найму у жителів смт. Нововоронцовка.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вона проживає в будинку на два господаря по сусідству із ОСОБА_5 . На спільному горищі вона зберігала односпальне металеве панцерне ліжко. 30 листопада 2016 року у денний час вона побачила як ОСОБА_5 проходив по вулиці Карнаушенка повз двір з її металевим ліжком. Вона разом із своєю донькою зупинили ОСОБА_7 та забрали викрадене ним майно і віднесли до себе у двір.
Після цього у грудні 2016 року вона виявила крадіжку 3 металевих труб довжиною близько 3 метрів, які висіли на одному із сараїв на стіні. Через деякий час їй від ОСОБА_8 стало відомо, що крадіжку металевих труб вчинив ОСОБА_5 . Збитки обвинувачений не відшкодував тому просила призначити йому покарання із реальним його відбуттям так як останній зловживає алкогольними напоями, вчиняє крадіжки веде антисоціальний спосіб життя.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на допиті свідків по справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження.
Крім визнавальних пояснень ОСОБА_5 його вина також підтверджується іншими доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення згідно якої ОСОБА_4 просить прийняти міри до невстановленої особи яка вчинила крадіжку металевих труб.
- протоколом огляду місця події від 19.03.2017 року, та фото таблиці до нього, згідно якого було зафіксовано обстановку на місці події.
- висновком експерта № 833-МТ від 22.03.2017 року, відповідно до якого, загальна вартість викраденого майна у потерпілої ОСОБА_4 становить 315 грн.
- протоколом проведення слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_5 розповів та показував на місці про всі обставини вчинення ним крадіжки 3 металевих труб, що належать ОСОБА_4
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення згідно якої ОСОБА_4 просить прийняти міри до ОСОБА_5 який вчинив крадіжку металевого ліжка.
- протоколом огляду місця події від 21.03.2017 року, та фото таблиці до нього, згідно якого було зафіксовано обстановку на місці події.
- висновком експерта № 907-МТ від 03.04.2017 року, відповідно до якого, загальна вартість викраденого майна у потерпілої ОСОБА_4 становить 200 грн.
- речовим доказом: сіткою із металевого ліжка.
- поданням начальника Нововоронцовського РС уповноваженого органу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України згідно якого ставиться питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 398 КК України.
- документами в яких зафіксовано ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання визначеного вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06.02.2017 року.
Всі ці докази суд визнає достовірними, належними та допустимими і кладе в основу вироку в справі.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та за ст. 389 ч. 2 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Так, згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі Постанова Пленуму ВСУ №7) при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно зі ст. 71 КК, якщо засуджений після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до положень ч.4 ст.70 КК, за правилами вказаної статті призначається покарання у випадках, коли після ухвалення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до ухвалення вироку.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму ВСУ №7, коли після ухвалення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після ухвалення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до ухвалення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після ухвалення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. І з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності скоєного злочину, особи винного, характеризуючого негативно, раніше засуджувався, на шлях виправлення не став, призначене покарання не відбув і вчинив новий умисний злочин, та не відшкодував завдані збитки, що суттєво підвищує суспільну небезпеку вчиненого і його особа має кримінальну спрямованість на вчинення нових умисних злочинів, врахувавши думку прокурора та потерпілої, суд вважає, за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 369,371,374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 - визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, призначивши покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України (за злочин скоєний 30 листопада 2016 року) 1 рік позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України (за злочин скоєний в грудні 2016) 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців.

Враховуючи положення ст.72 КК України, відповідно до якої 140 годинам громадських робіт відповідає 17 днів позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання покарань, визначеного за вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06.02.2017 року яким ОСОБА_5 засуджено за ст. 185 ч.1 КК України на 140 годин громадських робіт який повністю невиконаний і цим вироком, призначити покарання у виді 1 року 6 місяців 17 днів позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік.

Враховуючи, що відповідно до ст.72 КК України, згідно якої одному року обмеження волі відповідає 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 ч.1 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання покарань за цим вироком та вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06.02.2017 року призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 років 17 днів позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на користь держави у розмірі 351,84 грн. за проведення судово-товарознавчих експертиз № 907-МТ від 03.04.2017 року, № 833-МТ від 22.03.2017 року.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу взяття під варту при виконанні вироку.
Речовий доказ: сітку із металевого ліжка передану під розписку потерпілій ОСОБА_4 - вважати повернутим власнику.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Херсонської області через Нововоронцовський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1