печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Печерського районного суду міста Києва скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 зобов,язання закрити кримінальне провадження шляхом винесення постанови у кримінальному провадженні номер 0000915 від 18 травня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив зобов,язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні номер 0000915 протягом трьох днів з часу постановлення ухвали слідчого судді прийняти відповідно до положень ст. 220 КПК України вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за номером 0000915 від 18 травня 2015 року, виділеного з кримінального провадження номер 0000359 від 07 травня 2014 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 ; протягом 24 годин з моменту прийняття уповноваженим прокурором у кримінальному провадженні постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за номером 0000915 від 18 травня 2015 року зобов,язати уповноважену особу Генеральної прокуратури України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про закриття кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_5 . Адвокат посилався на таке: 25 травня 2017 року ним подано до Генеральної прокуратури України клопотання про закриття кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_5 12 червня 2017 року на його адресу надійшов лист Генеральної прокуратури України від 07 червня 2017 року, де повідомлено, що його клопотання розглянуто та повідомлено, що за результатами розгляду клопотання в його задоволенні відмовлено. До листа було додано копію постанови прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання від 06 червня 2017 року. Адвокат зазначає, що порушені законні права та інтереси ОСОБА_5 . Бездіяльність прокурора у цьому кримінальному провадженні полягає у незадоволенні клопотання від 25 травня 23017 року , у невиконанні обов,язку з вчинення дій, передбачених ч.4 ст. 284 КПК України щодо закриття кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_5 та винесенні невмотивованої постанови. Адвокат зазначаєж, що викладені в його клопотанні обставини явно свідчать про відсутність в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення та порушення усіх розумних та допустимих строків досудового розслідування. Про чіткі наміри передати справу відносно ОСОБА_5 до суду свідчать постійні публічні заяви про це керівництва Генеральної прокуратури України на брифінгах та на офіційному сайті Генеральної прокуратури України, які вже близько двох років. Не зважаючи на проведення досудового розслідування відносно ОСОБА_5 вже більше трьох років відбувається обмеження його прав та прав його родичів, а також, маючи процесуальну м можливість для завершення досудового розслідування, сторона обвинувачення вже більше року фактично не здійснює досудове розслідування, не приймає конкретних процесуальних рішень, спрямованих на встановлення об,активної істини, а також не зібрала жодного доказу, який би свідчи про наявність у діях ОСОБА_5 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення , передбаченого ч.5 ст.191 КК України у вигляді розтрати чужого майна. Відповідно до ч.5 ст.28 КПК України, кожен має право щоб обвинувачення щодо нього було здійснено в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне провадження щодо до нього було закрито. Відповідно до п.3 ч.2 ст.219 КПК України загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину. Незважаючи на те. що Генеральна прокуратура України постійно зупиняє кримінальне провадження для формального збереження процесуального строку, в будь-якому разі стороною обвинувачення вже перевищено всі можливі і допустимі розумні строки проведення досудового розслідування, грубо порушуються основоположні права людини, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо Генеральна прокуратури України не може завершити досудове розслідування протягом трьох років і висунути ОСОБА_5 якісь розумні обвинувачення, то вона повинна його закрити. Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених ч.1 цієї статті. Його клопотання з урахуванням викладених у ньому доводів та змісту прохальної частини не є втручанням у процесуальну діяльність слідчих і прокурорів, адже він не просить закрити кримінальне провадження вцілому, а лише відносно його клієнта за оголошеною йому необґрунтованою підозрою, а тому в даному випадку є очевидною бездіяльність прокурора. З постанови про відмову у задоволенні клопотання від 06 червня 2017 року вбачається. що Генеральною прокуратурою України не було дотримано приписів ст. 220 КПК України та порушено строки розгляду клопотання сторони захисту, адже останній строк, в межах якого законодавець зобов,язує прокурора розглянути клопотання, припадає включно до 29 травня 2017 року, крім того, зазначена постанова жодним чином не вмотивована, у сукупності наведені у скарзі факти доводять бездіяльність прокурора. У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та вважав, що вона недоказана та просив відмовити у її задоволенні.

Слідчий суддя. дослідивши матеріали, додані до скарги, заслухавши сторони кримінального провадження, прийшов до наступного: Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000915 від 18 травня 2015 року, виділеному з матеріалів кримінального провадження номер 0000359 від 07 травня 2014 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. 25 травня 2017 року Адвокат ОСОБА_4 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні, звернувся до Генеральної прокуратури України з клопотанням, в якому просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .Вказане клопотання прийнято Генеральною прокуратурою України 25 травня 2017 року за вхідним номером 44.

Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об,єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов,язків.

У відповідності до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов,язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;рішення слідчого, потерпілого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих /розшукових/ дій, негласних слідчих /розшукових/ дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Фактично адвокат ОСОБА_4 просить зобов,язати Генеральну прокурора туру України прийняти процесуальне рішення, що виходить за межі повноважень слідчого судді, передбачених ст. 303 КПК України.

Більш того, за клопотанням ОСОБА_4 прокурором прийнята постанова від 06 червня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 з приводу прийняття рішення про закриття кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яка адвокатом ОСОБА_4 не оскаржена та набрала чинності.

Таким чином, підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 220, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 зобов,язання закрити кримінальне провадження шляхом винесення постанови у кримінальному провадженні номер 0000915 від 18 травня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя