Справа № 520/2125/17
Провадження № 1-кп/520/638/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000044 від 06.01.2017 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, з базовою середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, разом з угодою про примирення між потерпілими та підозрюваним.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочинів при наступних обставинах.

Так, 05.01.2017 року приблизно о 11:00 годин, більш точний час досудовим слідством не встановлений, знаходячись біля парадної № 6 будинку №37, що розташований по проспекту М.Жукова в м. Одесі, підійшов до мопеда «Honda DIO», д/н НОМЕР_1 , діючи умисно та з корисливих спонукань, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно незаконно заволодів вищевказаним мопедом. А саме, використовуючи ключ в замку запалювання, привів двигун мопеду в робочий стан, розпочав на ньому рух і зник місця події, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом мопедом ««Honda DIO», д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Вказані умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ст. 289 ч. 1 КК України за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом.

Крім того, 14.01.2017 року приблизно о 12:00 годин ОСОБА_7 з метою особистої наживи, діючи умисно та з корисливих спонукань,скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, біля будинку №20 по вул. Шишкіна в м. Одесі, таємно викрав злив в пластмасову каністру з бензобаку автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 бензин в кількості восьми літрів марки А-95 вартістю 1-го літру 23,47 грн., всього на загальну суму 187,76 грн., який належить ОСОБА_6 , чим заподіяв майнову шкоду останньому на зазначену суму. Однак довести свій злочинний намір до кінця та розпорядитись викраденим майном не зміг, оскільки був помічений співробітниками патрульної поліції на місці вчинення кримінального правопорушення.

Вказані умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України за ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

17.02.2017 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіли та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст.ст. 289 ч.1, 15 ч.2, 185 ч. 1 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України у вигляді трьох років обмеження волі, за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави. На підставі ст. 70 КК України - остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченому ОСОБА_7 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 і потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожен окремо, підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди та призначення ОСОБА_7 узгодженої міри покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , цілком розуміють наслідки її затвердження, передбачені ч.1 ст.473 КПК України. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 також повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін,дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.289, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкції кримінального закону та загальним засадам призначення покарання, визначених у ст.65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374, 474-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 17.02.2017 року у кримінальному провадженні № 0000044 між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 про примирення.

Визнати ОСОБА_7 винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 289, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ст. 289 ч.1 КК України у вигляді 3 х (трьох) років обмеження волі;

-за ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки: п.1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; п.2 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язок, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1