Справа № 727/2048/17
Провадження № 1-кп/727/138/17
18 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого, судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю сторони обвинувачення прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
за участю сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_7 , в його інтересах захисника ОСОБА_8
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква Київської області, без постійного місця проживання в м. Чернівці, українця, громадянина України, не працюючого, раніше неодноразово судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3 КК України, - В С Т А Н О В И В:
Згідно ухвали суду від 28.03. 2017 р. наведені вище кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження.
В судовому засіданні прокурором ОСОБА_11 заявлено клопотання про продовження застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, доводи клопотання обгрунтовані тим, що ризики, які були предметом розгляду при застосуванні міри запобіжного заходу ОСОБА_12 не зменшилися, зокрема, це ризики, в рамках вимог ст. 177 ч. 1 КПК України - запобігання перешкоджанню встановленню істини по справі, вчиненню інших кримінальних правопорушень, продовження вчинення інших правопорушень, ризики впливу обвинуваченого на потерпілого, свідків, з врахуванням того. що обвинуваченим ОСОБА_7 під час досудового розслідування було порушено запобіжний захід раніше йому застосований у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, а тому просить продовжити в установленому законом порядку строк дії обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Аналогічне клопотання заявлено прокурором ОСОБА_4 про продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що продовжують мати ризики які були предметом розгляду питання застосування останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, це ризик впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків, ризик переховування від суду і ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, з врахуванням антисоціальних зв`язів ОСОБА_9 , того, що він на території м. Чернівці і області постійного зареєстрованого місця проживання не має. Просить в установленому законом порядку продовжити ОСОБА_9 термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_7 не підтримали клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_9 виніс питання щодо продовження йому терму дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на розсуд суду.
Інші учасники процесу прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_6 проти заявленого клопотання прокурорів відповідно ОСОБА_13 , ОСОБА_4 не заперечували.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Судом установлено, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського райсуду м. Чернівці ОСОБА_14 від 10.02. 2017 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 25.05. 2017 року о 15.20 год.
Відносно ОСОБА_9 17.02. 2017 року ОСОБА_9 було застосовано слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; термін дії якого спливає 25.05. 2017 року о 15.20 год.
Судове слідство по справі не завершено, в засіданні з об`єктивних причин не допитані свідки, не досліджені докази в кримінальному провадженні, не допитані обвинувачені.
Згідно ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Вимогами ст. 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати чи розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
Вимогами ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати чи розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності відповідного клопотання суд зобов`язаний розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За результатами розгляду питання суд вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тобто, запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Отже, враховуючи вищенаведене та позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 р., зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обгрунтованою, не можна вирішувати абстрактно; воно має вирішуватися в кожній справі із урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони грунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (див. п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Гарсія Руіс проти Іспанії»).
Таким чином, при вирішенні питання доцільності продовження терміну дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з врахуванням наведених вище вимог закону, доводів учасників процесу, виходячи з конкретних обставин справи, характеру інкримінованих останньому діянь, з врахуванням і того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості; з врахуванням того, що судовий розгляд справи не розпочато, на стадії підготовчого засідання вирішено питання об`єдання кримінальних проваджень, з врахуванням і соціальних зв`язків ОСОБА_7 з врахуванням того, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, кримінальне правопорушення вчинив в період не знятої і не погашеної судимості, те, що останній не працює, суд вважає, що продовжують мати місце ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, - вплив на свідків, переховування обвинуваченого від суду зважаючи на тяжкість санкції статті за пред`явленим йому обвинуваченням; - вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від суду зважаючи тяжкість санкції статті за пред`явленим обвинуваченням.
З врахуванням вимог ст.183 КПК України щодо винятковості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням вищенаведеного, суд на даний час розгляду справи, в судовому засіданні не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу застосованого у вигляді тримання під вартою і вважає що слід продовжити термін дії застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 17 липня 2017 року до 15.20 годин і вважає, що застосований до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку і уникненню ризиків наведених вище, перешкоджання і завершення розгляду кримінального провадження в суді.
Вирішуючи питання відносно продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України продовжують мати місце, зокрема це ризики вплив ОСОБА_9 у разі перебування на волі на свідків, ризик переховування від суду усвідомлюючи тяжкість санкції статті, за пред`явленим йому обвинуваченням; ризики вчинення інших кримінальних правопорушень; при цьому, звертається увага, що саме підставою для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею, була наявної обгрунтована підозра у вчиненні останнім кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України. Отже, при розгляді клопотання про продовження дії застосованого до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; зокрема, при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи. Зважаючи на практику Європейського суду, судом враховується, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, колегія суддів бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством та приходить до висновку, що ризики на момент розгляду питання про продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, а підстав які б вказували, з посиланням на докази на зміну обвинуваченому запобіжного заходу відсутні і вважає, що застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід слід продовжити до 17 липня 2017 року до 15.20 год.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 174, 176-178, 183, 199, 331 ч.3 КПК України, суд
Клопотання сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_11 про продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ч. 3 ст. 185 КК України на строк до 60 діб - до 17 липня 2017 року до 15.20 годин.
Клопотання сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 про продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_9 запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу до ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України на строк до 60 діб - до 17 липня 2017 року до 15.20 годин
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1