АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/985/17 Справа № 195/401/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000092 за апеляційними скаргами прокурора області, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року, ухвалений щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Томаківка Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст.89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 28.02.2017 року між прокурором прокуратури Томаківського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 , та визнано ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, призначено узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 - ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. з конфіскацією незаконно здобутого майна.
Вирішено долю речових доказів.
Судом першої інстанції ОСОБА_8 засуджено за те, що він 20.02.2017 року близько 07:30 год. прибув до полезахисної лісової смуги на околиці с.Урожайне Томаківського району Дніпропетровської області, умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, в порушення норм ст.69 Лісового кодексу України, без лісорубного квитка (ордеру) на вирубку лісу, з метою незаконної вирубки дерев за допомогою бензопили марки «Бейлер» вчинив незаконну порубку 5 дерев клену діаметром на пні 8 см, 12 см, 20 см, 28 см, 40 см, відповідно, чим завдав істотну шкоду державі на загальну суму 12 206 грн. 47 коп.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати, як незаконний з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Зазначив, що відповідно до п. 9 ч.2 ст.52 КПК України (у редакції Закону України від 12.02.2015 р. № 198-VIII), обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості - з моменту ініціювання укладення такої угоди. Зазначена норма закону є імперативною.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, угоду про визнання винуватості від 28.02.2017 між прокурором Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 укладено під час досудового розслідування за участю захисника. Разом з тим, судовий розгляд кримінального провадження проведено без участі останнього, чим грубо порушено право обвинуваченого на захист.

До того ж, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 246 КК України, 22.02.2017 року, тобто після набрання чинності Закону України № 1019-VІІІ від 18.02.2016 року, відповідно до якого внесено зміни, а саме: в абзаці другому статті 246 слова «з конфіскацією незаконно добутого майна» виключено, однак судом першої інстанції не взято до уваги вищевказані зміни до закону та при ухваленні вироку відносно ОСОБА_8 призначено покарання з конфіскацією незаконно добутого майна, що в свою чергу суперечить вимогам ч.2 ст.4 КК України, відповідно до якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду, а кримінальне провадження направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

28.02.2017 року між прокурором прокуратури Томаківського району Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_8 було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.472 КПК України та згідно до умов якої ОСОБА_8 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, сторонами погоджено покарання ОСОБА_8 за ст. 246 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. з конфіскацією незаконно добутого майна.

Зазначив, що під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 було порушено право останнього на захист, оскільки відповідно до ч.2 п.9 ст.52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості з моменту ініціювання укладення такої угоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 28 лютого 2017 року між прокурором Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000092, та підозрюваним ОСОБА_8 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_8 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ст.246 КК України, у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, щодо узгодженого покарання у вигляді штрафу у розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. з конфіскацією незаконно добутого майна.
На підставі п.8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 11.12.2015, № 13 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод", угода про визнання винуватості укладається між прокурором та підозрюваним/обвинуваченим за ініціативою будь-кого із цих осіб. Участь захисника у разі укладення угоди згідно з п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди про визнання винуватості.

Між тим, суд першої інстанції не врахував вимоги п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України та затвердив угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, яку було ініційовано та укладено під час судового засідання, без захисника, участь якого є обов`язковою.
На думку судової колегії, вказані порушення кримінального процесуального закону є істотними, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 , скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: