Справа № 576/336/17-к
Провадження № 1-кп/576/97/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.03.17 м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові кримінальне провадження № 0000487 від 01.05.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Землянка, Глухівського району Сумської області, громадянина України, не одруженого, такого, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.05.2011 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років обмеження волі;

- 27.02.2015 року Глухівським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України -

В С Т А Н О В И В :
На початку квітня 2015 року у вечірній час близько 20-00 год. ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на крадіжку чужого майна, шляхом розбиття віконного скла та відкриття залізного засову з середини потрапив до будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_5 , знайшов білий полімерний мішок та, користуючись відсутністю нагляду за майном з боку власника та інших осіб, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, склав у мішок 6 металевих чавунків, взяв це майно з собою та, взявши під руки дві чавунні плити, покинув територію домоволодіння, у подальшому розпорядившись цим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 викрав з будинку 6 металевих пічних чавунів ємкістю по 10 літрів кожний вартість за 1 шт. 153 грн. на загальну суму 918 грн. та 2 пічні чавунні плити 2-х комфорні вартістю за 1 шт. 315 грн. на загальну суму 630 грн., що належать ОСОБА_5 .
Всього потерпілій ОСОБА_5 спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 1118 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, в середині грудня 2016 року, у вечірній час, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на крадіжку чужого майна шляхом розбиття віконного скла потрапив через вікно до будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з метою збагачення, скориставшись відсутністю нагляду за майном з боку власника та інших осіб, діючи таємно, умисно, повторно з корисливою метою, перебуваючи у вищезазначеному будинку знайшов білий полімерний мішок, в який склав 11 алюмінієвих чавунків, а саме:
-4 чавунки ємкістю по 10 літрів кожний вартістю за одну штуку 165 грн. на загальну суму 660 грн.
-1 чавун ємкістю 8 літрів вартістю штуку 150 грн.;
-3 чавунки ємкістю по 4 літри кожний вартістю за одну штуку 100 грн. на загальну суму 300 грн.
-2 чавунки ємкістю по 2,5 літрів кожний вартістю за одну штуку 75 грн. на загальну суму 150 грн.
-1 чавун ємкістю 1,5 літри вартістю 60 грн.
Після чого залишив територію домоволодіння, в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Протиправними діями ОСОБА_4 спричинив Потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1 320 грн.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, просив суворо не карати, і показав, що у будинку потерпілої ОСОБА_5 бував і раніше, бо допомагав їй по господарству; навесні 2015 році року, точної дати він не пам`ятає, знаючи, що власниці немає вдома, зайшов через город у відкриту хвіртку до двору, ліктем розбив скло у вікні, що знаходиться безпосередньо біля вхідних дверей, простягнув руку у розбите вікно та відкрив засов на вхідній двері; так як було темно, то він присвітив сірником і побачив білий поліетиленовий мішок, взяв його; йому було відомо, де стоять складені один в один чавуни і пічні плити, які були зняті; чавуни він поклав у мішок, поклавши його на плече, розділивши їх у мішку по 3 штуки через кожне плече, а плити взяв по одній у кожну руку і виніс із домоволодіння. Все викрадене майно здав невідомим особам, які іноді проїздять через село та скуповують метал.

Наприкінці зими 2016 року, він точно дати не пам`ятає, але незадовго до нового року, прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 , розв`язав проволоку на воротах, пройшов до будинку, розбив шибку та заліз через розбите вікно в хату, де присвічуючи сірником, знайшов білий поліетиленовий мішок та 11 алюмінієвих чавунів, які склав у мішок і пішов; розміру викрадених чавунів не пам`ятає; викрадене майно здав на метал, кому саме не пам`ятає.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїм правом на участь у розгляді справи не скористались, до початку розгляду справи через канцелярію суду надали однакові за змістом заяви, у яких просили суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України без їх участі, претензій не мають, цивільних позовів не заявляють.

За згодою обвинуваченого та прокурора суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд прийняв до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, докази, які ніким не оспорювались, та прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками судового провадження не оспорюються.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням до житла скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами; кількість епізодів злочинної діяльності; обставину, яка пом`якшує покарання, і відсутність обставин, які обтяжують покарання; його особу - він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у психіатра і нарколога; формальну посередню характеристику з місця проживання; стан його здоров`я і майновий стан; висновок Глухівського міськрайонного сектору з питань пробації про неможливість його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк, та приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочини у період невідбутого покарання за попереднім вироком, суд вважає за необхідне при призначенні остаточної міри покарання керуватися вимогами ст.71 КК України.

Цивільний позов не пред`являвся.
Речові докази відсутні.
У провадженні маються витрати на проведення експертиз, питання про які має бути вирішене у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого, з метою запобігання вчинення ним іншого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу змінити раніше обрану відносно нього міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374 КПК України -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71, п. б ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2015 року у вигляді 4 (чотирьох) місяців обмеження волі і остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, обрати засудженому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в розмірі 474 грн. 60 коп..

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд м. Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу мають право подати обвинувачений, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; цивільний відповідач, або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову, інші особи, у випадках, передбачених КПК України.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1