Справа № 522/6756/17
Провадження 1-кс/522/6198/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3, про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання Приморським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001891 від 06.04.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.04.2017 р. до ЧЧ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що 02.04.2017 р. приблизно о 17:00 год., невстановлена особа незаконно заволоділа автомобілем марки «Кіа Cerato», в кузові сірого кольору, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який був припаркований біля будинку №83 по вул. Канатній в м. Одесі та вчинила на ньому ДТП. Сума матеріальних збитків встановлюється.

На теперішній час вищевказаний автомобіль перебуває на штраф майданчику патрульної поліції ГУНП в Одеській області через те, що 02.04.2017 на ньому було здійснено дорожньо-транспортну пригоду невстановленою особою на перехресті вулиць Канатна та М. Арнаутська.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що автомобіль в даному кримінальному провадженні являється предметом злочину, право на володіння якого в теперішній час не визначено, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на вищезазначений автомобіль.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, заслухав думку слідчого, який підтримав клопотання, суд вважає необхідним у задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Щодо осіб, які не є підозрюваними та обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Вивченням матеріалів наданих до клопотання встановлено, що у кримінальному провадженні, жодній особі про підозру не повідомлено.

Також, цивільний позов з боку будь-якої юридичної або фізичної особи заявлено не було.

Крім того, санкцією ч.1 ст. 289 КК України, за якою проводиться досудове розслідування, конфіскація майна не передбачена.

Будь-яких інших підстав для накладення арешту на вищевказане майно клопотання не містить.

Згідно ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Проте, в порушення зазначеної вимоги Закону, слідчим не було надано достатніх доказів на підтвердження обставин на які він посилається.

У зв`язку з чим, доводи про те, що на вказане майно слід накласти арешт є необґрунтованими.
При цьому, задоволення клопотання про накладення арешту, може призвести до суттєвого порушення Конституційних прав та інтересів його законних власників, що є неприпустимим.

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотаннястаршого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на автомобіль «Кіа Cerato», в кузові сірого кольору, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001891 від 06.04.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: