Справа № 343/2465/14-к
Провадження № 11-кп/779/38/2017
Категорія ст.310 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Долинського районного суду від 27 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новоселиця Долинського району Івано-Франківської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, який має середню освіту, не працює, не одружений, на утриманні одна малолітня дитина, депутатом не являється, раніше судимий за ч.2 ст.185 КК України, -

визнаний винуватим та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки два місяці;

- за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки три місяці;

- за ч.2 ст. 310 КК України на строк три роки чотири місяці.

Відповідно до ст. 70 КК України визначено обвинуваченому покарання шляхом поглинання менш суворо більш суворого, остаточно визначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки чотири місяці.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано обвинуваченому ОСОБА_9 невідбуту частину покарання за вироком Долинського районного суду від 07.02.2014 року за ч.2 ст.185 КК України, остаточно визначивши покарання три роки шість місяців позбавлення волі.

Термін відбування покарання постановлено рахувати з 12. год. 24.02.2016 року з часу фактичного його затримання.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України постановлено зарахувати обвинуваченому в термін відбування покарання за правилами, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі час перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою з 12 год. 24.02.2016 року по час набрання вироком законної сили.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 2674,44 гривні витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено без змін - тримання під вартою.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 незаконно зберігав наркотичні засоби без мети збуту, повторно викрав чуже майно та незаконно вирощував коноплю.

Так, ОСОБА_9 , будучи засудженим 07.02.2014 року Долинським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік, 29.09.2014 обвинувальний акт по якому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України направлено в Долинський районний суд, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і під час відбування покарання повторно вчинив корисливий злочин.

22 жовтня 2014 року, ОСОБА_9 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , неподалік свого будинку, підійшов до належного ОСОБА_10 автомобіля марки Опель Астра, який останній залишив відчиненим, і на панелі побачив мобільний телефон марки «HUAWEI ASCEND Y511» та вирішив його викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення таємно викрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон марки «HUAWEI ASCEND Y511», вартістю 1100 грн. із сім-картами оператора мобільного зв`язку «Київстар» та МТС, вартістю кожного по 10 грн., чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1 120 грн. В подальшому вказаний мобільний телефон ОСОБА_9 подарував своєму знайомому ОСОБА_11 .

Крім того, в травні 2014 року ОСОБА_9 на земельній ділянці біля будинку в якому проживає, в АДРЕСА_1 , побачив рослини коноплі, які не знищив, а залишив для власних потреб. Із вказаних рослин коноплі ОСОБА_9 незаконно, шляхом висушування та подрібнення отримав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану), який незаконно зберігав без мети збуту.

09.09.2014 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 249,75 грам особливо-небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу (марихуани), який останній незаконно зберігав без мети збуту для власного вживання. Крім цього, ОСОБА_9 по місцю проживання незаконно, без мети збуту, зберігав 0,56 грама екстракту канабісу та саморобний пристрій для вживання наркотичних засобів (частини двох пластикових пляшок та металева банка), які були виявлені та вилучені 09.09.2014 року під час обшуку.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_9 в червні-липні 2015 року на земельній ділянці біля будинку, в якому проживає разом із сім`єю, в АДРЕСА_1 , і якою користується спільно із співжителькою ОСОБА_12 , побачив рослини роду коноплі, залишив їх для власних потреб та продовжував незаконно вирощувати на вказаній присадибній ділянці 160 (сто шістдесят) рослин роду коноплі. 10.07.2015 року під час проведення огляду території господарства за місцем проживання ОСОБА_9 було виявлено та вилучено 160 рослин роду коноплі, які згідно висновку судово-хімічної експертизи №09/12-0872 від 20.07.2015 року являються нарковмісними, обіг яких заборонено відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів».

Таким чином, ОСОБА_9 протягом червня-липня 2015 року незаконно вирощував рослини роду коноплі.

Не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій вважає вирок суду підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. А саме, районний суд, ухвалюючи вирок, незаконно призначив ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, що явно перевищує максимальну межу зазначену у санкції даної статті. Просить призначити обвинуваченому за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути вирок суду щодо нього та взяти до уваги, що він хворий на туберкульоз 4 категорії і дуже погано почувається, потребує належного лікування та відповідних умов на харчування.

Під час апеляційного розгляду прокурор подану апеляційну скаргу підтримав та просив вирок суду зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі, та заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення прокурора про задоволення апеляційних вимог в частині зміни покарання обвинуваченому за ч.1 ст.309 КК України, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора задовольнити повністю, а обвинуваченого частково з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а також правильність кваліфікації дій, в силу положень ч.3 ст.404 КПК України, перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Що стосується покликання прокурора щодо строку покарання призначеного обвинуваченому за ч.1 ст.309 КК України, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Судом першої інстанції ОСОБА_9 за ч.1 ст.309 КК України призначено покарання на строк три роки два місяці позбавлення волі, що є порушенням норм закону, оскільки санкція даної частини статті передбачає позбавлення волі до трьох років. Призначене судом покарання обвинуваченому за санкцією ч.1 ст.309 КК України перевищує максимальну межу зазначену у санкції даної статті, у зв`язку з чим апеляція прокурора на порушення судом закону при призначення обвинуваченому покарання підлягає задоволенню, а вирок суду зміні до розмірів, що передбачені санкцією зазначеної статті.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання.

У справі наявні дані, які не заперечуються в апеляційній скарзі обвинуваченого, про встановлені обставини, які пом`якшують покарання. Це зізнання, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, наявність дитини і незадовільний стан здоров`я.

В даному конкретному випадку вказані пом`якшуючі обставини та дані про особу засудженого були враховані і призначені покарання в розмірах близько до мінімальних, які передбачені санкціями статей, не можна вважати надто суворими.

Слід врахувати і правила ст.71 ч.1 КК України, якщо обвинувачений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За таких обставин, вирок суду підлягає зміні лише в частині призначення покарання за ч.1 ст.309 КК України , а в решті вирок суду є законним і зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційні скаргу прокурора задовольнити повністю, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Долинського районного суду від 27 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_9 змінити в частині призначення покарання за ч.1 ст.309 ККУкраїни і вважати його засудженим:

- за ч.1 ст. 309 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного ОСОБА_9 вироком Долинського районного суду від 07.02.2014 року і відповідно до вимог ст. 72 КК України визначити йому остаточне покарання три роки шість місяців позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку учасниками судового провадження шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_3