Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/103/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 119 (98) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2017 року м. Кропивницький
Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2016 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка Кіровоградського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, безробітного, такого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.10.2011 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки;

- 11.12.2012 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень;
-17.03.2015 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки;
-20.05.2015 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю три роки,

засуджено за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців; на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до визначеного покарання невідбутого покарання за попереднім вироком, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим за вчинення вбивства, вчиненого через необережність.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_7 , 16 липня 2016 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, перебував на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , де вживав спиртні напої зі своїм батьком ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 спровокував ОСОБА_7 на конфлікт, в ході якого останній, не стримавшись, кулаком правої руки наніс один удар кулаком правої руки ОСОБА_9 в область лівого ока, від якого ОСОБА_9 впав на землю.

Після чого, ОСОБА_9 , підвівшись, почав провокувати ОСОБА_7 на бійку, внаслідок чого, останній наніс ОСОБА_9 один удар ліктем правої руки в область лівого плеча та один удар коліном правої ноги в область правого плеча, що призвело до падіння ОСОБА_9 правою частиною голови на бетонний поріг будинку.

У подальшому, ОСОБА_7 став підіймати ОСОБА_9 із землі, і, не втримавшись на ногах, впав на останнього зверху, на грудну клітину.

В результаті вказаних дій ОСОБА_9 , згідно із висновком експерта № 670 від 01.09.2016 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми голови крововиливу під павутинну оболонку головного мозку, крововиливу у м`які тканини голови, крововиливу та дрібних саден скронево-виличної області голови справа, садна носу, садна центральної частини та справа чола голови, рани правої надбрівної дуги, рани верхньої та нижньої повіки лівого ока; закритої тупої травми грудної клітини; множинних переломів ребер справа 3-5, зліва 5-8, по середній паховій лінії, з крововиливом у навколишні м`які тканини; множинних саден лівого та правого плечей, ліктів, колін, проекції тазостегнових суглобів, крижів, області правої сідниці, - що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер.

Причиною смерті ОСОБА_9 є: закрита черепно-мозкова травма крововилив під павутинну оболонку головного мозку, набряк речовини головного мозку, що перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю.

Вирок суду першої інстанції оскаржений в апеляційному порядку адвокатом обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , який в поданій ним апеляційній скарзі просить змінити оскаржуване судове рішення в частині призначення покарання, призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 119 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбуте покарання за попереднім вироком, та визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, а також застосувати стосовно ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки.

Стороною захисту не оспорюється доведеність винуватості ОСОБА_7 , кваліфікація його дій та фактичні обставини кримінального провадження, проте захист не погоджується із призначеним обвинуваченому покаранням через суворість та із необґрунтованою, на думку захисту, відмовою суду першої інстанції від застосування при призначенні обвинуваченому покарання положень ст. 75 КК України.

Адвокат обвинуваченого зауважує, що ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість, під час досудового розслідування, з перших допитів, надавав послідовних та стабільних показань, що надало змоги розкрити кримінальне правопорушення та правильно кваліфікувати дії обвинуваченого.

Під час судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_7 також, повно та послідовно, надав показання щодо обставин кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому.

При цьому, потерпіла сторона в суді першої інстанції зазначила, що не має претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого.

На переконання сторони захисту, активне каяття, відшкодування завданих збитків, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, - вказують на наявність морально-правових засад можливості не застосування щодо ОСОБА_7 покарання, пов`язаного із реальним його відбуванням, крім того, ст. 75 КК України не містить прямої заборони застосування її положень при визначенні покарання остаточно на підставі ст. 71 КК України.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, у дебатах думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , поданої а інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , вважав, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції слід залишити без змін як законний та обґрунтований, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Докази по кримінальному провадженні досліджено у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Ніким із учасників судового провадження, зокрема, й стороною захисту, якою подано апеляційну скаргу, не оспорюється фактичних обставин кримінального провадження, доведеності винуватості обвинуваченого та кваліфікації його дій.

За таких обставин, колегія суддів не надає оцінки доказам по кримінальному провадженні у їх сукупності, та не входить до оцінки тих обставин, які ніким із учасників провадження не оскаржено.

Відтак, колегія суддів вважає винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вбивства, вчиненого через необережність доведеною, а кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 119 КК України правильною.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції правильно, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який негативно характеризується, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання канабіоїдів синдром залежності з 2012 року, судимий, кримінальне правопорушення вчинив під час іспитового строку, обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, які обтяжують покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі врахованих обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 за умови його ізоляції від суспільства, також застосував при призначенні покарання обвинуваченому положення ст. 71 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю вироків, яке у даному випадку є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, таке, що відповідає меті покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, зі змісту вироку, судом першої інстанції, при призначенні ОСОБА_7 покарання, належно враховано особу обвинуваченого та всі обставини, які пом`якшують йому покарання (аркуш провадження 60, вирок).

Крім того, слід зауважити, що суд першої інстанції, врахувавши наведені обставини, які пом`якшують обвинуваченим покарання, навіть беручи до уваги наявність обставину, яка обтяжує покарання, як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, призначив обвинуваченому ОСОБА_7 майже мінімальне покарання у межах санкції частини статті обвинувачення.

До того ж, необхідно взяти до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, будучи раніше судимим, маючи непогашену та не зняту в установленому законом порядку судимість, будучи звільненими від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, що свідчить про те, що обвинувачений не став на шлях виправлення.

Також, колегія суддів зауважує на положення п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, відповідно яких: Частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень

закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71

КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Відтак, доводи апеляційної скарги сторони захисту про можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, навіть із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, відсутністю претензій майнового та морального характеру з боку потерпілої сторони, - є необґрунтованими.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного вироку суду першої інстанції без змін як законного та обґрунтованого.

Що стосується посилання сторони захисту в апеляційній скарзі (резолютивній її частині) на необхідність зарахування обвинуваченому ОСОБА_7 у строк призначеного покарання строку попереднього ув`язнення з моменту затримання 22 липня 2016 року, - до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - вказане питання належно вирішено судом першої інстанції відповідно до вимог кримінального процесуального закону України, про що зазначено у резолютивній частині вироку.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4