АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002168 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куйбишев РФ, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
13.11.2003 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-28.12.2010 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

-12.05.2011 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 6 313 грн. 83 коп. на користь ГУ ДКСУ у Святошинському районі м. Києва за проведення експертиз.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_5 , приблизно о 22.00 год., 28.02.2016 року, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , вирішив таємно вчинити крадіжку чужого майна однієї з квартир даного будинку.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 піднявся на третій поверх вищевказаного будинку звернув увагу на квартиру АДРЕСА_3 , з якої вирішив вчинити крадіжку. Пересвідчившись в тому, що мешканці квартири АДРЕСА_4 , відсутні, приблизно о 01.00 год., 28.02.2016 року, шляхом пошкодження серцевини замка, відчинив вхідні двері квартири та проник до неї, звідки з метою обернення на свою користь і особистого незаконного збагачення, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти в сумі 5 350 грн.; грошові кошти в сумі 500 доларів США, що в перерахунку на національну валюту 10 250 грн.; планшет «Samsung Galaxy Tab Е 9.6 (SM-T561) 8GB 3G», вартістю 1000 грн., паспорт громадянина України на ім. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , золота каблучка, проби 585, вартістю 3 000 грн.; ОСОБА_9 , а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 ,1987 р.н., закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пістолет Форт 12р № НОМЕР_1 , вартістю 9 000 гривень; спортивна куртка фірми «Adidas», вартістю 1 500 гривень; станок для бриття «Gillete Fusion», вартістю 300 гривень.
Після чого з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 19 600 гривень, потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 10 800 гривень.
Крім цього, продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_5 , приблизно о 01 годині 00 хвилин, 22.03.2016 року, знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , повторно вирішив таємно викрасти чуже майно громадян із загального коридору, розташованого на другому поверсі будинку АДРЕСА_5 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 піднявся на другий поверх вищевказаного будинку та зупинився біля вхідних дверей в загальний коридор, який веде до квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , де помітивши два комплекти літніх гумових шин до легкового автомобіля в кількості 8 штук по 4 штуки в комплекті під маркуванням, а саме: дві шини виробника BRIDGESTONE 195/60R15, моделі колеса МУ-02 Spotry Style, дві шини BRIDGESTONE195/60R15 Turanza ER-30. Чотири шини виробника FULLRUN моделі SUPER- PCR 175-70-R-13. Пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, приблизно о 01 годині 00 хвилин, 28.02.2016 року, шляхом пошкодження серцевини замка, відчинив двері до загального коридору та проник до нього, де з метою обернення на свою користь і особистого збагачення, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_10 а саме: дві шини виробника BRIDGESTONE 195/60R15, моделі колеса МУ-02 SpotryStyle, загальною вартістю 2 400 гривень; дві шини BRIDGESTONE 195/60R15 Turanza ER-30, загальною вартістю 800 гривень; чотири шини виробника FULLRUN моделі SUPER - PCR 175-70-R-13, загальною вартістю 2 500 гривень.

Після чого з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 5 700 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить змінити призначену йому міру покарання, звільнити від відбування покарання з випробуванням або застосувати стосовно нього положення ст. 69 КК України призначивши більш м`яке покарання ніж передбачене законом, мотивуючи тим, що він тяжко хворий на гепатит С та ВІЛ, також на його утриманні перебуває матір, яка потребує його допомоги. Зазначає, що злочин вчинив внаслідок збігу складних життєвих обставин, у вчиненому розкаявся.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та у його інтересах захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, вирок суду скасуванню, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
За змістом положень ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Проте, ці вимоги закону під час розгляду даної справи судом не виконані.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тобто такі порушення вимог Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зокрема, в п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України визначено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 345 КПК України після ознайомлення обвинуваченого та інших осіб які беруть участь у судовому розгляді, з пам`яткою головуючий з`ясовує, чи зрозуміло їм права та обов`язки і у разі необхідності роз`яснює їх.
Разом з тим, суд формально виконав вказані вимоги, та не забезпечив участь захисника у кримінальному провадженні - обвинуваченому, що є порушенням вимог ст. 20 КПК України.
В своїй апеляційній скарзі, а також під час перегляду справи судом апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_5 зазначив про те, що бажав мати захисника під час судового розгляду, однак його клопотання судом першої інстанції були проігноровані.
Як вбачається з представлених матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.05.2010 року діагноз: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», що підтверджується довідкою №363073 від 18.05.2016 року, виданою Київською міською наркологічною клінічною лікарнею «Соціотерапія», наявною в матеріалах справи (т. 1 а.п.65).
При таких обставинах, участь захисника в данному кримінальному провадженні є обов`язковою ( п.3 ч.2 ст.52 КПК України ), а право ОСОБА_5 на захист повинно бути забезпечено ( ст. 49 КПК України ).

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, про те, що під час судового розгляду право обвинуваченого ОСОБА_5 на захист порушено, а вимоги кримінального процесуального закону України при ухваленні вироку не дотримані.

Наведені порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому вирок суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді, який ухвалив вирок, але в іншому складі суду.
У зв`язку із скасуванням вироку суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів не входить у вирішення питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Під час нового судового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції слід забезпечити право ОСОБА_5 на захист, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини даної справи, прийняти законне та вмотивоване рішення.
Крім того, колегія суддів погоджується з доводами прокурора викладеними в клопотанні про необхідність продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.
Зважаючи на наявність існуючих ризиків, визначених ст.177 КПК України, враховуючи вимоги ст. 199 КПК України, оцінюючи їх в сукупності, колегія суддів вважає, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, а також враховуючи тяжкість покарання, відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, місця постійного роботи, наявність раніше судимостей та ризиків, того, що в разі перебування обвинуваченого на більш м`якому запобіжному заході, може свідчити про те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 197, 199 376, 404, 405, 407, 412, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 40 днів до 23 квітня 2017 року включно.

Ухвала апеляційного суду м. Києва набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

___________ _____________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/479/2017
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11
Доповідач - ОСОБА_1