Справа № 296/6951/16-к
Вирок
Іменем України
16 грудня 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі криміналь¬не провадження по якому обвинувачується:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Житомира, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у наступному.

Під час досудового слідства було встановлено, що 16.06.2016 за заявою ОСОБА_6 від 15.06.2016 Житомирським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0004058 за фактом спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень заявнику, шляхом здійснення пострілу в область шиї з пневматичної зброї, з хуліганських спонукань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Цього ж дня у кримінальному провадженні №0004058 заступником Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 визначено прокурора, який здійснюватиме нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва за досудовим розслідуванням прокурора Житомирської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 .

Під час здійснення процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні, у невстановлений час, у ОСОБА_9 виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Будучи працівником прокуратури та обізнаним із формами та методами розкриття злочинів, з метою реалізації своїх злочинних намірів, побоюючись свого викриття та бажаючи надати своїм протизаконним діям завуальованої форми, а також з метою приховання злочину, ОСОБА_9 вирішив скористатися допомогою свого знайомого ОСОБА_4 у вчиненню злочину, та 18.06.2016 по мобільному телефону зв`язався із останнім та вказав йому про необхідність організації зустрічі із ОСОБА_7 для вирішення питання у кримінальному провадженні, у якому останній обґрунтовано підозрюється за ч. 4 ст. 296 КК України, при цьому не повідомляючи про свої злочинні наміри щодо вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_9 , згідно свого злочинного плану, вирішив використати ОСОБА_4 як пособника у вчиненні злочину, який мав приховати його злочинні діяння.

В свою чергу, ОСОБА_4 , перебуваючи у приязних відносинах із останнім, не будучи усвідомленим про злочинній дії ОСОБА_9 щодо вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , погодився на його пропозицію щодо організації зустрічі із ОСОБА_7 .

Виконуючи прохання ОСОБА_9 , 18.06.2016 близько 21 год. ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_3 , у якій проживає ОСОБА_4 .

Під час зустрічі ОСОБА_4 , не будучи усвідомленим про злочинні дії ОСОБА_9 , повідомив ОСОБА_7 , що стосовно нього розслідується кримінальне провадження, у зв`язку із чим у його помешканні має бути проведено обшук, при цьому він зазначив, що прокурор у цьому провадженні - ОСОБА_9 є його знайомим, та порадив ОСОБА_7 зустрітись із прокурором. У свою чергу, ОСОБА_7 , побоюючись за порушення своїх конституційних прав, погодився на пропозицію ОСОБА_10 .

Відразу після вказаної розмови ОСОБА_4 по мобільному телефону організував зустріч ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , яка відбулася 18.06.2016 близько 22 год. навпроти Житомирського технологічного коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

Під час зустрічі ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди від

ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище, діючи в інтересах останнього щодо не притягнення його до кримінальної відповідальності, представився прокурором та вказав, що за надання йому грошових коштів в сумі 12 тис. грн. не притягне ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, при цьому, з метою приховування своїх злочинних дій, згідно свого злочинного плану, зазначив, що передачу коштів і подальший зв`язок потрібно підтримувати через ОСОБА_4 .

Після вказаної розмови, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_9 , згідно свого злочинного плану, домовився із ОСОБА_4 щодо реалізації своїх злочинних дій вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за не притягнення до кримінальної відповідальності у сумі 12 тис. грн., а також домовилися щодо розподілу неправомірної вигоди, а саме: поділити порівну по 6 тис. грн. Згідно домовленостей ОСОБА_4 має сприяти у приховуванні вказаного злочину, тобто бути пособником у вчинені кримінального правопорушення.

У подальшому, ОСОБА_7 , вважаючи себе невинним у вчиненні кримінального правопорушення, з метою не порушення його конституційних прав, вирішив зустрітися із ОСОБА_9 для встановлення правомірності передачі йому грошових коштів у сумі 12 тис. грн.

З цією метою, враховуючи вказівку ОСОБА_9 щодо підтримання зв`язку через ОСОБА_4 , 20.06.2016 зв`язався із ОСОБА_4 щодо організації зустрічі із ОСОБА_9 .

У свою чергу, ОСОБА_4 , будучи пособником, усвідомлюючи злочинність дій ОСОБА_9 , з метою їх приховування та реалізації, по мобільному телефону організував зустріч ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , яка відбулася 20.06.2016 близько 17 год. навпроти Житомирського технологічного коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

Під час зустрічі ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди від

ОСОБА_7 у сумі 12 тис. грн., використовуючи своє службове становище, діючи в інтересах останнього щодо не притягнення його до кримінальної відповідальності, повторно висловив вимогу про передачу грошових коштів у сумі 12 тис. грн. за не притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 4

ст. 296 КК України, в інакшому випадку, він повідомить йому про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та ініціює питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, з метою приховування своїх злочинних дій, згідно свого злочинного плану, знову наголосив, що передачу коштів має здійснити через ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_9 , маючи повноваження, згідно ст. 36 КПК України як прокурор у кримінальному провадженні на складання та повідомлення підозру та подання до суду клопотання про обрання запобіжного заходу, з корисливих мотивів, створив умови для вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 .

Не бажаючи негативних наслідків для себе у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності, погодився з умовами ОСОБА_9

22.06.2016 з метою надання своїм діям значимості, згідно наданих йому повноважень, згідно ст. 36 КПК України, будучи прокурором у кримінальному провадженні №0004058, створюючи умови до вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , та з метою прискорення їх передачі, використовуючи своє службове становище, ОСОБА_9 здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_7 та викликав його для допиту в якості свідка у кримінальному провадженні №0004058 за фактом вчинення хуліганських дій стосовно ОСОБА_6 та у подальшому, 23.06.2016 у проміжок часу з 09 год. 55 хв. по 11 год. 45 хв. у приміщенні за адресою: м. Житомир, вул. Леха Качинського, 2 ОСОБА_9 , допитав його в якості свідка по вказаному кримінальному провадженні.

24.06.2016 близько 11 год., за адресою: АДРЕСА_2 , виконуючи вимогу ОСОБА_9 , ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 12 тис. грн. для їх подальшої передачі ОСОБА_9 , у свою чергу, ОСОБА_4 , будучи пособником, усвідомлюючи незаконність дій ОСОБА_9 , з метою їх реалізації та приховання злочину, отримав дані кошти.

Після цього, ОСОБА_4 , будучи пособником, усвідомлюючи неправомірність дій ОСОБА_9 з метою їх приховання та предмету злочину неправомірної вигоди у сумі 12 тис. грн., вказані грошові кошти лишив за місцем свого проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи неправомірність дій ОСОБА_9 та допомагаючи у їх реалізації, частину неправомірної вигоди, отриманої від ОСОБА_7 , а саме грошові кошти в розмірі

6 тис. грн. згідно попередньої домовленості із ОСОБА_9 залишив собі, як винагороду, а іншу частину неправомірної вигоди в розмірі 6 тис. грн., виконуючи роль пособника у вчиненні злочину, з метою приховання злочинних дій ОСОБА_9 , 24.06.2016, близько 20 години в приміщенні кафе «Джан», розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 24а передав ОСОБА_9 .

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування та державного обвинувачення кваліфіковані за ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, а саме - пособництво в одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.

16 грудня 2016 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженню та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та співпрацювати з правоохоронними органами у викритті кримінального правопорушення, згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000047 вчиненому іншою особою.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 5 років позбавлення волі із конфіскацією майна, на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого Гнітецького слід звільнити від основного покарання з іспитовим терміном на три роки.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні та його захисник також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Крім того судом враховується, що ст. 3 Закону України «Про протидію корупції» передбачений вичерпний перелік суб`єктів вчинення корупційних правопорушень, однак ОСОБА_4 , ні на момент вчинення злочину, ні на даний час до таких суб`єктів не відноситься.

Окрім цього, вчинення ОСОБА_4 діяння, передбачене ч. 5 ст. 27

ч. 3 ст. 368 КК України по своїй суті містить меншу суспільну небезпечність, у порівнянні із особою, якій він сприяв у вчиненні злочину, у той же час, викриття ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вчиненого вказаною особою, має суттєвий державний та суспільний інтерес.

При цьому, відповідно до ст. 75 ч.1 КК України, суд має право призначити обвинуваченому у вчиненні корупційного злочину, в разі укладенні з ним угоди прокурором про визнання винуватості, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 75 ч.2 КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_4 обвинувачення, а тому його дії кваліфікує за ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 16 грудня 2016 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 368 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16 грудня 2016 року покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить засудженому.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1, 77 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, термін випробування встановити на три роки. Зобов`язати засудженого : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. Конфіскацію майна ОСОБА_4 не застосовувати.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у виді цілодобового домашнього арешту залишити в силі.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1