АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/477/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Справа: № 643/1843/16-к
Категорія: ч.1 ст.121 КК
У Х В А Л А
Іменем України
28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілого- ОСОБА_7 ,
представника потерпілого- ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
обвинуваченого - ОСОБА_10 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу представника потерпілого на вирок Московського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2016 року, відповідно до якого
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новодружеськ Луганської області, громадянин України, не одружений, із незакінченою вищою освітою, студент 5 курсу ХНАУ ім. Каразіна, раніше не судимий,-
засуджений за ч.1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
ОСОБА_10 визнано винним у тому, що він 08.12.2015 року близько 09.00 години, перебуваючи на загальному коридорі гуртожитку, за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки зі своїм сусідом по кімнаті ОСОБА_7 , яка виникла на ґрунті давно сформованих особистих неприязних відносин, маючи умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, наніс близько восьми ударів кулаками обох рук в область живота ОСОБА_7 , чим спричинив йому, згідно висновку судово-медичної експертизи закриту травму живота з розривом селезінки, внутрішньочеревною кровотечею, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя.
З отриманими тілесними ушкодженнями 08.12.2015 року ОСОБА_7 був доставлений до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги" ім. проф. О.І. Мещанінова, де йому було надано своєчасно медичну допомогу.
В апеляційній скарзі представник потерпілого просить оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання і розміру задоволених позовних вимог моральної шкоди та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч.1 ст.121 КК України 6 років позбавлення волі і задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_10 суму моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність ст. 75 КК України, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність суми задоволених позовних вимог характеру та ступеню заподіяної шкоди.
Заслухавши доповідь судді, думку потерпілого та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу в частині збільшення суми стягнення на відшкодування моральної шкоди, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Положення ст.ст. 242, 243 КПК України забов`язують сторону обвинувачення звернутись до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру шкоди немайнового характеру, заподіяної кримінальним правопорушенням, в тому числі за клопотанням сторони захисту чи потерпілого. Експертиза проводиться за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Судом вимог положень не дотримано. Суд не доручив проведення експертизи відповідним експертам для визначення розміру шкоди немайнового характеру, а визначив цей розмір самостійно, припустившись суперечливих висновків щодо його обґрунтування.
Так, потерпілим заявлений цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинуваченого на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 100 000 грн.
Приймаючи рішення по цивільному позову суд у вироку зазначив, що вимоги щодо відшкодування моральної шкоди цілком обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Разом з тим зазначає, що суд дійшов висновку, що ця сума підлягає задоволенню лише частково, в розмірі 10 000 грн., посилаючись при цьому на характер та ступень перенесених переживань потерпілим, той факт, що настання негативних наслідків, на яків посилається потерпілий та про можливість яких пояснював у суді спеціаліст, не доведено належними доказами, а саме медичними висновками щодо конкретних наслідків, а також, що обвинувачений не має самостійного заробітку, є студентом, має двох батьків пенсіонерів.
Зазначені судом обставини впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та характеризують особу обвинуваченого і відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 91 КК України, підлягають доказуванню. Їх не визначення є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, таким, що перешкоджали суду ухвалити законне обґрунтоване рішення.
За наведених обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості постановити новий вирок з призначенням більш суворого покарання обвинуваченому без застосування ст. 75 КК України, і стягненням більшої суми на відшкодування моральної шкоди, як про це просить в апеляційній скарзі представник потерпілого. Тому вирок підлягає скасуванню через істотні порушення кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, вході якого доводи апеляційної скарги підлягають ретельній перевірці, в порядку встановленому КПК України для судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, а апеляційна скарга представника потерпілого підлягає задоволенню частково.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 408, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Московського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2016 року відносно ОСОБА_10 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді: