Справа № 148/2395/16-к
Провадження №1-кп/148/54/17
26 квітня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту: обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин Вінницької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше несудимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162, ч.2 ст.296 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тульчин Вінницької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого на утримання неповнолітню доньку, раніше несудимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30 жовтня 2016 року близько 20.10 год. в м. Тульчин Вінницької області ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , обоє будучи в стані алкогольного сп`яніння, з хуліганських спонукань та мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та виразилось в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, з метою ствердження за рахунок приниження інших осіб, діючи умисно, під нікчемним мотивом без дозволу власника проникли до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_8 , де з останнім затіяли сварку.
В ході сварки ОСОБА_4 , діючи умисно, з хуліганських спонукань, цілеспрямовано наніс один удар кулаком руки в область правого вуха ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді саден, синця в області правої завушної ділянки, що згідно висновку експерта № 156 від 31.10.2016 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Після чого ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 та, діючи умисно з хуліганських спонукань, цілеспрямовано наніс удар кулаком руки в область голови ОСОБА_8 внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді саден синця в області обличчя, що згідно висновку експерта № 156 від 31.10.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричини короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, 30.10.2016 року о 20.10. год. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , обоє будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, порушуючи гарантоване ст. 30 Конституції України право громадян на недоторканість житла, без згоди законного власника, із застосуванням насильства, яке виразилось у поштовху руками в груди потерпілого ОСОБА_8 , який їх не впускав в своє помешкання, проникли без згоди останнього в належний йому житловий будинок АДРЕСА_3 .
Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів повністю визнали за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду надали однакові пояснення про те, що 30.10.2016 року близько 20.00 год. прийшли до будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 , дядько ОСОБА_4 , так як останній мав намір поговорити та з`ясування з ним стосунки. Прийшовши до будинку потерпілого ОСОБА_8 , вони постукали у вікно, ОСОБА_8 вийшов та став у дверях і не впускав їх до будинку, сказавши, що йому немає про що говорити із ОСОБА_4 . Однак ОСОБА_4 штовхнув руками в груди ОСОБА_8 , звільнивши в такий спосіб прохід до будинку та разом із ОСОБА_5 зайшов до будинку. В одній із кімнат будинку ОСОБА_4 почав сперечатись із ОСОБА_8 , висловлювався на його адресу нецензурною лексикою, їх суперечка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_4 наніс потерпілому удар в область правого вуха, спричинивши тілесні ушкодження. ОСОБА_5 , заступившись за свого друга ОСОБА_4 в ході сварки між останнім та потерпілим, наніс ОСОБА_8 удар кулаком в область голови спричинивши тілесні ушкодження. Зазначили, що тоді обоє вони перебували у стані алкогольного сп`яніння, хуліганські дії вчинили разом та проти волі потерпілого проникли до його будинку. Розкаялися у вчиненому, попросили вибачення у потерпілого та просили суворо їх не карати.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні тим, що викладені в обвинувальному акті про обставини вчинених відносно нього діянь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Зазначив, що дійсно о 20.00 год. 30.10.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийшли до його будинку та намагалися увійти до будинку. Він заперечив проти цього та не впускав їх у будинок. Тоді ОСОБА_4 штовхнув його у груди, звільнивши прохід та разом із ОСОБА_5 проникли до будинку. Там між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нанесли йому кулаками удари в область голови. Зазначив, що матеріальних претензій до них немає, пробачив їм те, що сталося, та вважає, що покарання обвинуваченим слід призначене не суворе.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд розцінює показання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_8 як належний, допустимий та достатній доказ вини обвинувачених, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочинів, а саме: умисні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинення злочину групою осіб, незаконне проникнення житла, вчинене із застосуванням насильства.
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів доведена і зібраних доказів достатньо для визнання їх винуватими.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та за ч. 2 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла, вчинене із застосуванням насильства.
Оцінюючи дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та за ч. 2 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла, вчинене із застосуванням насильства.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченим суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання та проходження військової служби, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення злочну у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для попередження вчинення ОСОБА_4 нових злочинів буде покарання, яке слід призначити відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів в межах ч. 2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді визнання винуватості та щирого каяття, позицію потерпілого щодо призначення обвинуваченому не суворого покарання, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України та покладенням на нього обов`язків, які сприятимуть його виправленню.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню доньку, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для попередження вчинення ОСОБА_5 нових злочинів буде покарання, яке слід призначити відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів в межах ч. 2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді визнання винуватості та щирого каяття, позицію потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання не суворого покарання, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України та покладенням на нього обов`язків, які сприятимуть його виправленню.
Речові докази відсутні.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинувачених не обирався.
Керуючись ст.ст. 65-68, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 162 КК України і призначити йому покарання за:
-ч. 2 ст. 296 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;
-ч. 2 ст. 162 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачеих ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 162 КК України і призначити йому покарання за:
-ч. 2 ст. 296 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;
-ч. 2 ст. 162 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1