Справа № 638/3125/17
Провадження № 1-в/638/149/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2017 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого , судді: ОСОБА_1
При секретареві: ОСОБА_2
За участі прокурора: ОСОБА_3
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова подання начальника Олексіївської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№25) про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 12.03.2015 року Київським районним судом міста Харкова за ч 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 31 жовтня 2014 року та призначено покарання 3 роки 5 місяців позбавлення волі-
УСТАНОВИВ:
Начальник Олексіївської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№25) 28.02.2017 року звернувся з вищевказаним поданням до Дзержинського районного суду м. Харкова та просить суд вирішити питання про застосування покарання до засудженого ОСОБА_4 за вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2015 року та за вироком Київського районного суду Харківської області від 27.03.2013 року та визначення остаточного строку покарання з урахуванням ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 січня 2016 року.
Обидва вироки судів набули законної сили.
За вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2015 року ОСОБА_4 , визнано винуватим за ст.185 ч. 2 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднано не відбуту частину покрання за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 31.10.2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі. В вироку суду зазначено , що строк відбування покарання слід рахувати з 31.10.2014 року.
За вироком Київського районного суду Харківської області від 27 березня 2013 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ст. 395 КК України та йому призначено покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 січня 2016 року у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 31.10.2014 року по 09.06.2015 року.
Згідно відповіді Начальника Київського ВП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_5 від 22.02.2017 року, засуджений ОСОБА_4 , покарання відповідно до вироку Київського районного суду міста Харкова від 27.03.2013 року не відбував.
Крім цього, при постановленні вироку Київського районного суду міста Харкова від 12.03.2015 року не було враховано не відбуте покарання за вироком від 27.03.2013 року.
Таким чином, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 , не відбув покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 27.03.2013 року.
Відповідно до вимог ч 4 ст.70 КК України призначення покарання за сукупність злочинів відбувається за правилами, передбаченими частинами першою-третьою ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадкув строк покарання, остаточно призначеного за сукупність злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.
У відповідності зп.1)ч1 ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.
У відповідності з ч6 та ч.7 п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від24.10.2003 року №7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» з змінами та доповненнями , внесеними Постановами Пленумів № 18 від 10.12.2004 року ,№ 8 від 12.06.2009 року та №11 від 06.11.2009 року передбачено « Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші -після постановлення першого вироку, покарання за останнім вироком призначається із з застосуванням, як ст.70, та і ст.71 КК: спочатку - за правилами ч1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку, після цього - за правилами ч 4 ст.70 КК України; потім -за сукупність злочинів, вчинених після постановлення першого вироку, і остаточно - за сукупністю вироків.
За наявністю щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст.71 КК та ст.ст.411,413 (КПК України 1960 року).
Пунктом 26 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено « У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням(ст.75,104КК) або була звільнена від відбування покарання умовно - достроково(ст.81,107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Суд, ретельно дослідивши матеріали справи засудженого ОСОБА_4 , приходить до висновку, що на час постановлення Київським районним судом міста Харкова (12.03.2015 року) суду було відомо про наявність вироку Київського районного суду м. Харкова від 27.03.2013 року, але судом було помилково визначено , що покарання в виді 2 місяців арешту за вироком Київського районного суду м. Харкова від 27.03.2013 року відбуте в повному обсязі.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що погіршити стан засудженого та застосувати вимоги ст.71 КК України є неправомірним та до засудженого слід застосувати вимоги ч 4 ст.70 КК України, визначивши питання про застосування покарання за наявності кількох вироків наступним чином :
Питання про застосування покарання за наявності двох вироків засудженому ОСОБА_4 , слід визначити шляхом застосування до вироку Київського районного суду міста Харкова від 12.03.2015 року вимог чт. 71 КК України частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2013 року та остаточно до відбуття 3 року 5 місяців 2 дні.
Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України,-
СУД УХВАЛИВ:
Подання начальника Олексіївської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№25) про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.
Визначити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків: вироку Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року, вироку Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2013 року та вважати ОСОБА_4 засудженим: 12 березня 2015 року Київським районним судом м. Харкова за ст.. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.. 70 ч. 4 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2014 року до відбуття 3 роки 5 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2013 року та остаточно до відбуття 3 роки 5 місяців 2 дні позбавлення волі.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 31 жовтня 2014 року по 09 червня 2015 року з розрахунку один день за два дні позбавлення волі.
Ухвалу можливо оскаржити до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 7(семи) днів з дня проголошення, а засудженим в той же строк після отримання копії ухвали.
Ухвалу суду виготовлено судом 17.03.2017 року.
Головуючий, суддя ОСОБА_6
Ухвалу виготовлено суддею власноруч в нарадчій кімнаті.
Суддя ОСОБА_6