Справа №587/1477/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/199/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 на вирок Сумського районного суду Сумської області, від 21 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 121 ч. 2; 309 ч. 1 КК України, з призначенням покарання:

за ст. 121 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років;

за ст. 309 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України, ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_8 , 12 травня 2016 року, близько 13 ї години, перебуваючи за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , разом зі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з якими разом мешкав в даному домоволодінні, знаходячись на кухні будинку, вживали спиртні напої.

Близько 16 ї години, під час спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_8 , відчувши від ОСОБА_12 запах сечі, виказав невдоволення з даного приводу, у відповідь на що ОСОБА_12 , сидячи за столом, висякався у носову хустину.

Побачивши це, ОСОБА_8 роздратувався та почав сваритися з ОСОБА_12 , а потім на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_11 .

Реалізовуючи задумане, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , сидячи напроти ОСОБА_12 , наніс останньому один удар зі значно силою в область грудної клітини, від чого ОСОБА_12 , втративши рівновагу, впав на підлогу. ОСОБА_12 , піднявшись за допомогою ОСОБА_10 , вийшов з кімнати до коридору.

Не зупинившись на цьому, ОСОБА_8 , з метою продовження побиття ОСОБА_12 , пішов слідом за ним та, наздогнавши у коридорі, повалив ОСОБА_12 на підлогу та почав наносити йому удари зі значною силою кулаками рук та ногами по ногах, руках, тулубу та голові, нанісши всього не менше 16 ударів.

Побиття ОСОБА_12 тривало близько 10 хвилин, після чого ОСОБА_8 самостійно припинив побиття потерпілого та перетягнув його до кімнати, де залишив на підлозі.

В результаті побиття ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 помер.

Смерть ОСОБА_12 наста внаслідок сполученої тупої травми тіла, що супроводжувалася крововиливом під тверду мозкову оболонку та ускладнилася стисненням головного мозку на фоні набряку головного мозку. В прямому причинному зв`язку з настанням смерті знаходиться травма черепу та головного мозку, яка привела до крововиливу під тверду мозкову оболонку з послідуючим стисненням головного мозку.

Крім того, в один із днів осені 2015 року, ОСОБА_8 , знаходячись на території очисних споруд, розташованих поблизу вул. Гамалія у м. Суми, виявив кущ рослини коноплі.

Достовірно знаючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, ОСОБА_8 зірвав з цієї рослини гілку з листям для самостійного вживання.

Придбаний таким чином наркотичний засіб ОСОБА_8 переніс до місця свого проживання у домоволодіння АДРЕСА_2 , де висушив придбані ним частини рослин коноплі, таким чином незаконно виготовивши наркотичний засіб.

В подальшому, достовірно знаючи, що зберігання наркотичного засобу заборонене, порушуючи встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів, ОСОБА_8 почав незаконно зберігати придбаний та виготовлений ним наркотичний засіб без мети збуту в одній з кімнат вищевказаного домоволодіння.

17 березня 2016 року ОСОБА_13 , у зв`язку із зміною свого місця проживання, продовжуючи порушувати встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів, незаконно перевіз придбаний та виготовлений ним наркотичний засіб в своє нове помешкання домоволодіння АДРЕСА_1 , де почав незаконно зберігати наркотичний засіб без мети збуту в одній з кімнат вищевказаного домоволодіння.

13 травня 2016 року в одній із кімнат будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено суху на дотик речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом», маса якого в висушеному стані складає 7,68 г.

У зміненій та доповненій апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадження ОСОБА_14 заступник прокурора Сумської області ОСОБА_9 , не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 за ст. 121 ч. 2 КК України, вказує на незаконність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_8 за с т 309 ч. 1 КК України.

Заступник прокурора вказує, що суд, дійшовши до висновку про винуватість ОСОБА_8 за ст. 309 ч. 1 КК України, допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Прокурор вважає, що в ході судового розгляду справи стороною обвинувачення не доведено факт придбання ОСОБА_8 наркотичного засобу «канабіс», його перевезення та зберігання.

У зв`язку з цим заступник прокурора просить вирок суду в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ст. 309 ч. 1 КК України скасувати з закриттям кримінального провадження.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , у якій захисник просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 за ст. 309 ч. 1 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення на підставі того, що обвинувачення ОСОБА_8 у цій частині побудовано лише на припущеннях слідства.

У частині обвинувачення ОСОБА_8 за ст. 121 ч. 2 КК України захисник просить перекваліфікувати його дії на ст. 128 КК України у зв`язку з наявністю суперечливих доказів в матеріалах провадження. Захисник вважає, що в ході досудового розслідування і судового розгляду не було здобуто жодного доказу того, що саме від дій ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_15 міг отримати такі тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до його смерті.

Обвинувачений ОСОБА_8 у поданій ним апеляційній скарзі вказує, що в частині його обвинувачення за ст. 121 ч. 2 КК України судом першої інстанції не було взято до уваги його твердження про те, що він не бажав настання смерті потерпілому. ОСОБА_8 вважає, що від нанесених ним потерпілому тілесних ушкоджень не могла настати смерть потерпілого. ОСОБА_8 вказує, що смерть потерпілого могла настати внаслідок серцевого нападу, або в наслідок алкогольної інтоксикації, і не виключає того факту, що нанести тілесні ушкодження потерпілому могла і ОСОБА_10 .

На підставі викладеного обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 про повну підтримку апеляційної скарги заступника прокурора Сумської області та часткову підтримку апеляційних вимог захсиника та обвинуваченого, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та думку захисника ОСОБА_7 про підтримку поданих ними та прокурором апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Сумської області підлягає до повного задоволення, а апеляційні скарги захисника та обвинуваченого до часткового задоволення.

Колегія суддів вважає, що суд, проаналізувавши досліджені докази по матеріалам провадження в їх сукупності, встановивши фактичні обставини події кримінального правопорушення, на законних підставах дійшов до висновків про доведеність вини ОСОБА_8 в заподіянні потерпілому ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою настання смерті потерпілого та про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_8 саме за ст. 121 ч. 2 КК України.

В ходжі судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував факт бійки між ним та ОСОБА_12 , яка відбулася 12 травня 2016 року в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 , в ході якої він наносив удари ОСОБА_12 .

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано критично розцінив пояснення ОСОБА_8 про те, що завдані ним удари ОСОБА_12 не могли спричинити йому тяжкі тілесні ушкодження, в тому числі і такі, що потягли за собою настання смерті останнього.

Суд обґрунтовано розцінив часткове визнання ОСОБА_8 за ст. 121 ч. 2 КК України як обраний ним спосіб захисту, оскільки вина ОСОБА_8 у заподіянні потерпілому ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень встановлена судом дослідженими доказами.

Так, з пояснень свідка ОСОБА_10 , судом було встановлено, що ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , проживаючи разом в одному будинку, нерідко вживали спиртні напої. ОСОБА_8 раніше бив ОСОБА_12 , однак про це нікому не розповідали.

12 травня 2016 року, близько 12 13 години, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та вона, знаходячись на кухні будинку, в трьох вживали спиртні напої, під час чого між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_12 кулаком у груди, від чого останній впав. Вона допомогла ОСОБА_12 піднятися і вони разом з ОСОБА_8 вийшли з кухні.

Через кілька хвилин вона вийшла з кухні на шум бійки і побачила, що ОСОБА_12 лежить на землі, а ОСОБА_8 наносить йому удари кулаками та ногами по різних частинах тіла. Побиття тривало близько 10 15 хвилин. Після того як їй вдалося відтягти ОСОБА_8 від ОСОБА_12 , ОСОБА_8 пішов в свою половину будинку дивитися телевізор. Через деякий час на її прохання ОСОБА_8 приніс потерпілому подушку, а потім перетягнув його в кімнату, де і залишив на ніч. Весь цей час ОСОБА_12 стогнав, скаржився на біль, але був у свідомості, відмовлявся від медичної допомоги, казав, що він відлежиться. Вранці вона виявила ОСОБА_12 без ознак життя, про що сказала ОСОБА_8 , який пішов до магазину, купив пляшку горілки та викликав поліцію.

Колегія суддів вважає, що у суду не було підстав для сумніву в правдивості пояснень свідка ОСОБА_10 , оскільки пояснення вказаного свідка знаходяться в логічному взаємозв`язку з іншими доказами які були досліджені судом.

Пояснення свідка ОСОБА_10 знайшли своє підтвердження при дослідженні судом протоколу огляду місця події, з якого судом було встановлено, що в ході зазначеної слідчої дії в домоволодінні АДРЕСА_1 виявлений труп ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті.

В ході огляду трупу були виявлені тілесні ушкодження в області обличчя, голови, тулубу, кінцівок. Під час слідчої дії був вилучений одяг постраждалого з слідами речовини бурого кольору, виявлені речі з слідами бурого кольору, схожими на кров, а також вилучена речовина рослинного походження (а. п. 72 85, 86, 87 117 Т. 1).

З висновків судово імунологічної експертизи судом було встановлено, що на футболці чорного кольору, вилученій в ході особистого обшуку під час затримання ОСОБА_8 , виявлені сліди крові людини, походження якої можливе від ОСОБА_12 . Даних про присутність в цих слідах крові ОСОБА_8 не одержано. На камуфльованих штанях, вилучених в ході особистого обшуку під час затримання ОСОБА_8 , виявлені сліди крові людини, походження якої можливо від ОСОБА_12 . Даних про присутність в цих слідах крові ОСОБА_8 не одержано. На сланцях темного кольору, вилучених в ході особистого обшуку під час затримання ОСОБА_8 , виявлені сліди крові людини, походження якої можливо від ОСОБА_12 . Даних про присутність в цих слідах крові ОСОБА_8 не одержано.

З висновку судово медичної експертизи судом було встановлено, що смерть ОСОБА_12 настала приблизно через 2 3 години після спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень внаслідок сполученої тупої травми тіла, що супроводжувалася крововиливом під тверду мозкову оболонку та ускладнилася стисненням головного мозку на фоні набряку головного мозку. Всього потерпілому нанесено близько 18 ударів. Виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження не могли виникнути в результаті падіння з висоти власного зросту. В прямому причинному зв`язку з настанням смерті знаходиться травма черепу та головного мозку, яка привела до крововиливу під тверду мозкову оболонку з послідуючим стисненням головного мозку. Найбільш вірогідним є те, що нападник і постраждалий знаходились обличчям один до одного у вертикальному чи близькому до нього положенні, переломи ребер виникли при знаходженні потерпілого в горизонтальному положенні на спині або обличчям уверх.

З протоколу проведення слідчого експерименту судом було встановлено, що в ході слідчого експерименту ОСОБА_10 , відтворюючи обстановку та обставии події, розповіла про обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . ОСОБА_12 і на місці продемонструвала яким чином ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_12 , в яку частину тіла, положення ОСОБА_12 і ОСОБА_8 у момент нанесення ударів останнім ОСОБА_12 та силу нанесення ударів (а. с. 136 154 Т. 1).

З висновку судово медичної експертизи судом було встановлено, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_12 , могли виникнути за тих обставин, що були продемонстровані ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту. Тілесні ушкодження, що потягли за собою смерть ОСОБА_12 , виникли від ударів обвинуваченим ОСОБА_8 по голові постраждалого і не могли виникнути в результаті падіння з висоти власного зросту (а. с. 124 125 Т. 1).

Колегія суддів вважає, що за наведених доказів у суду були відсутні підстави для сумніву у винуватості ОСОБА_8 у заподіянні ним тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 від яких настала смерть останнього.

Колегія суддів знаходить безпідставними мотиви апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про те, що в ході судового розгляду не було спростовано, що потерпілий ОСОБА_12 міг отримати тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть, в результаті його падіння або в результаті його побиття ОСОБА_10 .

Такі мотиви апеляційних скарг спростовуються дослідженими судом висновками судово медичних експертиз та судово імунологічних експертиз, з висновків яких судом було встановлено, що виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження голови, що спричинили настання його смерті, не могли виникнути в результаті його падіння. А те, що побиття потерпілого ОСОБА_12 здійснював ОСОБА_8 , підтверджується наявністю крові ОСОБА_12 на одежі та взутті ОСОБА_8 . Ця обставина в свою чергу спростовує мотиви апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про те, що побиття потерпілого ОСОБА_12 могла здійснити ОСОБА_10 .

За наведених обставин у колегії суддів відсутні підстави для висновку про незаконність висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у заподіянні потерпілому ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою настання смерті ОСОБА_12 , а також необхідності кваліфікації дій ОСОБА_8 за ст. 121 ч. 2 КК України.

В той же час колегія суддів вважає безпідставними висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 за ст. 309 ч. 1 КК України.

Так, суд визнав доведеними, що восени 2015 року ОСОБА_8 , знаходячись на території очисних споруд, розташованих поблизу вул. Гамалія у м. Суми, виявив кущ рослини коноплі та зірвав з цієї рослини гілку з листям для самостійного вживання яку переніс до місця свого проживання у домоволодіння АДРЕСА_2 , де висушив придбані ним частини рослин коноплі, таким чином незаконно виготовивши наркотичний засіб.

У подальшому, ОСОБА_8 почав незаконно зберігати придбаний та виготовлений ним наркотичний засіб без мети збуту в одній з кімнат вищевказаного домоволодіння, а після зміни свого місця проживання перевіз придбаний та виготовлений ним наркотичний засіб в своє нове помешкання домоволодіння АДРЕСА_1 , де почав зберігати наркотичний засіб без мети збуту в одній з кімнат вищевказаного домоволодіння до 13 травня 2016 року, оскільки в одній із кімнат у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено суху на дотик речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом», маса якого в висушеному стані складає 7,68 г.

В основу такого висновку суд поклав протокол огляду місця події під час якого у домоволодінні АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено наркотичний засіб «канабіс», вагою 7,68 г та пояснення ОСОБА_8 дані ним під час досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що наведені докази не підтверджують факт придбання, виготовлення та зберігання ОСОБА_8 наркотичного засобу «канабіс».

Судом було встановлено, що домоволодінням АДРЕСА_1 на праві власності володіли та спільно користувались ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , яким також користувалась і свідок ОСОБА_10 .

Вказана обставина дає підстави вважати, що виявлений у ході огляду домоволодіння наркотичний засіб могла зберігати не тільки будь яка з вказаних осіб, а й інші особи, що раніше володіли вказаним домоволодінням або користувалися ним.

Допитані судом свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_16 у своїх поясненнях, як не підтвердили, так і не спростували факт належності ОСОБА_8 виявленого у будинку наркотичного засобу, а пояснення ОСОБА_8 про придбання, виготовлення та зберігання ним наркотичного засобу, які він надав у ході досудового розслідування, не могли бути прийняті судом як доказ, оскільки вони не були безпосередньо встановленими судом.

Суд, прийнявши до уваги вказані пояснення ОСОБА_8 та, поклавши їх у основу вироку, порушив вимоги ст. 23 КПК України, якою закріплена одна із засад кримінального провадження безпосередність дослідження судом доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, судом не було здобуто сукупності доказів доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним придбання, виготовлення та зберігання ОСОБА_8 наркотичного засобу «канабіс».

За наведених обставин колегія суддів знаходить вирок суду, в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ст. 309 ч. 1 КК України, таким, що не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки він ухвалений на підставі висновків, що не відповідають фактичним обставинам справи, що в свою чергу, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підставою, у відповідності з ст. 412 ч. 1 КПК України, для скасування вироку.

Скасовуючи вирок суду за наведених підстав, колегія суддів, дослідивши докази обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, приймаючи до уваги, що вказаними доказами не доведено, що вказане кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_8 , вважає необхідним кримінальне провадження в цій частині обвинувачення ОСОБА_8 закрити.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 411; 417 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 задовольнити повністю, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Сумського районного суду Сумської області, від 21 грудня 2016 року, відносно ОСОБА_8 , в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ст. 309 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, скасувати, а матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст. 309 ч. 1 КК України, закрити у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_8 .

Вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Сумського районного суду Сумської області, від 21 грудня 2016 року, за ст. 121 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

В іншій частині вирок Сумського районного суду Сумської області, від 21 грудня 2016 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , без задоволення.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України, ОСОБА_8 зарахувати у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку 1 у дню попереднього ув`язнення відповідає 2 а дні позбавлення волі, з 13 травня 2016 року по 30 березня 2017 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 з часу отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4