Справа № 749/1237/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/530/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суничне Сновського району Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.06.1994 року Щорським районним судом за ч. 2 ст. 81 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі;

-14.09.1999 року Щорським районним судом за ст. 102 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та 170 грн. штрафу;

-25.10.2001 року Апеляційним судом Чернігівської області за п.1 ст. 93 КК України до 15 років позбавлення волі та 170 грн. штрафу;

- 23.05.2016 року Щорським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичних обставин провадження, доведеність винуватості та правильності юридичної кваліфікації дій обвинуваченого, просить його скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні двох епізодів таємного викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, із зазначенням часу вчинення злочинів, а також визнати обставиною, яка обтяжує покарання, - рецидив злочину.

Вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 23.05.2016 року, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання визначено обчислювати з 04 листопада 2016 року.

Запобіжний захід тримання під вартою до вступу вироку в законну силу продовжено.

Строк відбування покарання визначено рахувати з 4 листопада 2016 року, зараховано в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 23.05.2016 року.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у період з 04 листопада 2016 року по день набрання вироком законної сили.

Стягнуто з обвинуваченого на користь держави 879,60 грн. процесуальних витрат.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги прокурор зазначає, що в порушення вимог ст. 91, 370, 374 КПК України, суд при формулюванні обвинувачення ОСОБА_6 , визнаного судом доведеним, не зазначив дату та час вчинення кримінальних правопорушень (11.05.2016 року, близько 10 години, та 14.05.2016 року, близько 16 години), способу вчинення крадіжок (таємно), форми вини обвинуваченого (прямий умисел на викрадення чужого майна), мети вчинення (незаконне збагачення) та мотиву вказаних кримінальних правопорушень. Відсутність належного формулювання обвинувачення унеможливлює якісний і повний захист. В порушення ст. 34 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7, суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку виключив обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочину, оскільки ОСОБА_6 вчинив нові умисні злочини (повторні таємні викрадення чужого майна) та має не зняті та не погашені судимості за умисні злочини (умисне вбивство, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження), то в діях останнього наявна обтяжуюча обставина, передбачена ст. 67 КК України, - рецидив злочинів.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , маючи вільний доступ до господарства ОСОБА_8 , де тимчасово мешкав у будинку по АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю господарки, 11.05.2016 року, повторно, викрав з сараю господарства бензинову паяльну лампу марки «ЛП-2», вартістю 166,67 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.

ОСОБА_6 , маючи вільний доступ до господарства ОСОБА_8 , де тимчасово мешкав у її будинку по АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю господарки, 14.05.2016 року, повторно, викрав з сараю господарства три упаковки плитки керамічної "Streza", вартістю 474,84 грн., чим заподіяв останній матеріальної шкоди на зазначену суму.

Злочини вчинено з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вчинений повторно.

В судовому засіданні апеляційного суду, до початку апеляційного розгляду, обвинувачений відмовився від поданої ним апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого, який вирішення апеляційної скарги прокурора відніс на розсуд суду, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених в ній підстав, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Згідно вимог ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, не зазначив час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 34 КК України, рецидивом визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше був неодноразово засуджений, має не зняті і не погашені судимості за умисні злочини (умисне вбивство, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження), вчинив новий умисний злочин,тобто, вчиняв декілька одиничних злочинів, кожен з яких передбачений в КК України як самостійний злочин, що є рецидивом злочинів. Вказана обставина була зазначена в обвинувальному акті. Щодо повторності за ч.2 ст.185 КК України, то, будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинив знову, повторні злочини проти власності.

Однак, суд, порушуючи вимоги ст.34 КК України, виключив дану обтяжуючу обставину, мотивуючи це тим, що санкція ч.2 ст.185 КК України включає в себе повторність, як кваліфікуючу ознаку злочину.

Крім того, і в порушення вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд 1 інстанції виключив із обвинувачення обтяжуючу обставину рецидив злочину без дослідження будь яких доказів щодо цього, окрім показань обвинуваченого.

З огляду на ст. 404 КПК України, апеляційний суд позбавлений можливості усунути зазначені порушення, так як кримінальне провадження розглядалося в скороченому порядку і дані докази судом 1 інстанції не досліджувалися.

Таким чином, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог закону, передбачених ч.1 ст. 412 КПК України, що перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду 1 інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 197, 407, 409, 412, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року відносно ОСОБА_6 - скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 17 липня 2017 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4