Справа № № 585/1620/16-к
Номер провадження 1-кп/585/25/17
У Х В А Л А

23 березня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ромни кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про визнання доказу недопустимим. Зокрема, про визнання недопустимим поданого прокурором:

- висновку судово-економічної експертизи №334 від 28.04.2016 р. з тих підстав, що така слідча дія проведена поза межами досудового слідства, а відтак не відповідає вимогам ч.8 ст.223 КПК України та на підставі п.2 ч.3 ст.87 КПК України має бути визнаний недопустимим доказом.

Прокурор заперечив проти клопотання про визнання доказу недопустимим, посилаючись на те, що постанова про призначення експертизи була прийнята 11.01.2016 року, тобто в межах досудового слідства, а тому даний доказ отриманий відповідно до вимог чинного законодавства. Просив долучити експертизу до матеріалів кримінального провадження, дослідити та надати оцінку в нарадчій кімнаті.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника, представник потерпілого поклалась на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши зміст клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими .

Відповідно до клопотання сторона обвинувачення просить долучити до матеріалів кримінального провадження та дослідити як одн із доказів, заявлених обвинуваченням в обґрунтування вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - висновок судово-економічної експертизи № 334 від 28.04.2016 р.

Відповідно до ч.1,8 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові дії є діями, спрямованими на отрмання (збиранн) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими. Із запропонованого в якості доказу зі сторони обвинувачення висновоку судово-економічної експертизи №334 від 28.04.2016 р. вбачається, що постанова про призначення експертизи прийнята прокурором 16.01.2016 року, надійшла до експертної установи 11.04.2015 р., зі слів прокурора це є опискою і постанова надійшла 11.04.2016 року, а закінчена 28.04.2016 р.. З реєстру матеріалів досудового розслідування доданого до обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру 02.03.2016 р. Обвинувальний акт надійшов до суду 04.04.2016 року.

Відповідно до ст. 283 КПК України щодо загальних положень закінчення досудового розслідування, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Прокурор зобовязаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження або звернутися до суду з обвинувальним актом.

Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, досудове слідство в даному кримінальному провадженні закінчено - 04.04.2016 року.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.87 КПК України недопустими є докази отримані, зокрема, після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень. Відповідно до ч.4 ст.87 КПК України докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що отримання доказів у кримінальному провадженні з порушенням порядку встановленого КПК, на думку суду є порушенням права на захист обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відтак, зазначений доказ,запропонований обвинуваченням на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд вважає отриманим з порушенням вимог КПК поза межами досудового слідства, а тому не може бути судом визнаний допустимим.

На підставі викладеного, керуючись ч.3. ст.87, ст.89 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити .

Визнати недопустимим доказ у даному кримінальному провадженні - висновок судово-економічної експертизи №334 від 28.04.2016 р.

Ухвала окремому від вироку суду оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис...

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1