Справа № 419/1646/16-к
Провадження № 11-кп/782/126/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 30 » травня 2017 року Апеляційний суд Луганської області у складі:
головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 27 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , військовослужбовця за призовом по мобілізації, солдата, санітарного інструктора інженерно-технічної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , не одруженого, є платником аліментів стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої позбавлений батьківських прав, раніше судимого: 10.12.2015 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 406 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
засуджено за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_6 за даним вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 10.12.2015 р. у виді 6 місяців позбавлення волі, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_6 обрано тримання під вартою, взято під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювано з 27 лютого 2017 року.

Цивільний позов не пред`являвся.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він, проходячи військову службу на посаді санітарного інструктора інженерно-технічної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, всупереч інтересам служби, діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 9, 11,14, 16, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, п. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 28 січня 2016 року не з`явився вчасно на службу з відрядження в умовах особливого періоду та до 17.02.2016 року без поважних причин перебував за межами місця дислокації військової частини - польова пошта В НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , проводячи час на власний розсуд, перебуваючі за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі обвинувачений, як вбачається із її смислу, оскаржує строк визначеного вироком суду покарання; вказує на те, що судом враховано не всі обставини, що пом`якшують покарання, а саме: він є платником аліментів на утримання неповнолітньої дочки, службу в зоні АТО він ніс не 1 рік, як було передбачено, а 1 рік 5 місяців 12 днів; посилається на те, що під час його відсутності за місцем несення служби, він нікуди не виїзджав з місця свого проживання, і в військову частину п/п В 1579, яка дислокується в АДРЕСА_2 , він повернувся самостійно, коли у нього з`явились кошти на повернення, та продовжив несення служби, виконував накази командирів.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив змінити вирок суду і пом`якшити йому покарання, думку прокурора, який вважав вирок суду законним і обгрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 в скоєнні кримінальниого правопорушення при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи, і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Суд обгрунтовано визнав винним ОСОБА_7 у незявленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, правильно кваліфікував його дії за ч. 4ст. 407 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, згідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на шлях виправлення не став, в період іспитового строку скоїв новий тяжкий злочин, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за місцем проходження служби характеризується з негативного

боку, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, всі обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і навів їх у вироку.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, суд визнав - щире каяття, повне визнання провини, активне сприяння розкриттю злочину, безпосередню участь у проведенні АТО.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнав рецидив злочинів.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у вироку навів переконливі мотиви, з яких він дійшов висновку стосовно призначення остаточного покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків з застосуванням ст.71 КК України.

Призначене судом покарання ОСОБА_6 відповідає тяжкості скоєного та даним про особу обвинуваченого.

Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги обвинуваченого і вважає вирок суду таким, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 27 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

На підставі ч.5ст.72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 перебування його в слідчому ізоляторі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 27.02.2017року по 30 травня 2017 року / день набрання вироком законної сили /.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

-------------------------- ------------------------- --------------------------