Справа № 544/1252/16-к
Пров. № 1-кп/544/19/2017
В И Р О К
іменем України
30 січня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду Полтавської області на вул. Соборна, 41 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000439 від 19.08.2016, відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уроженця смт. Сєверне, м. Сніжне Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не працюючого, утриманців не має, на військовому обліку перебуває як обмежено військовозобов`язаний у мирний час, військових та спеціальних звань та урядових нагород не має, не є депутатом, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
який органами досудового розслідування обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

із участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , із боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 18 липня 2016 року близько 03 години, прибув до будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , де з другого під`їзду викрав велосипед марки «АИСТ», що належить ОСОБА_5 , вартістю із урахуванням ступеню зносу 1828,69 грн, чим спричинив останньому майнову шкоду на вищезазначену суму, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 07 серпня 2016 року року близько 03 години обвинувачений ОСОБА_3 , прибув до будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , де з під`їзду викрав велосипед марки «Ardis Santana», що належить ОСОБА_6 , вартістю із урахуванням ступеню зносу 1496,66 грн, чим спричинив останньому майнову шкоду на вищезазначену суму, викраденим розпорядився на власний розсуд.
19 серпня 2016 року року близько 02 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 прибув до будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , де з четвертого під`їзду викрав велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_7 , вартістю із урахуванням ступеню зносу 1030,94 грн, чим спричинив останньому майнову шкоду на вищезазначену суму, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Також 19 серпня 2016 року року близько 02 години 45 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 прибув до будинку, що розташований по АДРЕСА_4 , де із першого під`їзду викрав велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_8 , вартістю із урахуванням ступеню зносу 1050,82 грн, чим спричинив останній майнову шкоду на вищезазначену суму, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 19 серпня 2016 року року близько 03 години 15 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 прибув до будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , де з під`їзду викрав велосипед марки «Ardis Santana», що належить ОСОБА_9 , вартістю із урахуванням ступеню зносу 1065 грн, чим спричинив останній майнову шкоду на вищезазначену суму, викраденим розпорядився на власний розсуд.
25 серпня 2016 року року близько 03 години обвинувачений ОСОБА_3 прибув до будинку, що розташований по АДРЕСА_4 , де із сьомого під`їзду викрав велосипед марки «Ardis Ford», що належить ОСОБА_10 , вартістю із урахуванням ступеню зносу 1598,94 грн, чим спричинив останньому майнову шкоду на вищезазначену суму, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Окрім цього, 25 серпня 2016 року року близько 03 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , прибув до будинку, що розташований по АДРЕСА_4 , де з першого під`їзду викрав велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_11 , вартістю із урахуванням ступеню зносу 863,72 грн, чим спричинив останній майнову шкоду на вищезазначену суму, викраденим розпорядився на власний розсуд.
30 серпня 2016 року року близько 03 години обвинувачений ОСОБА_3 прибув до будинку, що розташований по АДРЕСА_4 , де із четвертого під`їзду викрав велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_12 , вартістю із урахуванням ступеню зносу 956,96, грн, чим спричинив останній майнову шкоду на вищезазначену суму, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Також 30 серпня 2016 року року близько 03 години 15 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 із четвертого під`їзду будинку по АДРЕСА_4 викрав велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_13 , вартістю із урахуванням ступеню зносу 1043,96 грн, чим спричинив останній майнову шкоду на вищезазначену суму, викраденим розпорядився на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), у яких він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. В скоєному щиро кається, просить суд суворо його не карати.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 по першому епізоду крадіжки 18.07.2016 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за епізодами крадіжок чужого майна 07 серпня 2016 року, 19 серпня 2016 року, 25 серпня 2016 року та 30 серпня 2016 року, необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої статтею 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи "Бакланов проти Росії" від 09.06.2005 р.; "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005 р.; "Ізмайлова проти Росії" від 29.11.2007р.).
Вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно пункту 1 частини 1 ст. 66 КК, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Ураховується також особа обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, здоровий, працездатний, на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, відшкодував завдані потерпілим збитки.

Суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 185 КК.
Обвинувачений скоїв сукупність злочинів, і суд, відповідно до приписів частини 1 статті 70 КК, призначивши обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим.
Ураховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини скоєних злочинів, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає за можливе застосувати відносно нього звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України в умовах здійснення контролю за його поведінкою відповідно до вимог ст. 76 КК України.

На переконання суду виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тому обране йому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 та частиною 2 статті 185 КК України, призначивши йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази по справі: велосипед марки «АИСТ», що належить потерпілому ОСОБА_5 , велосипед марки «Ardis Santana», що належить потерпілому ОСОБА_6 , велосипед марки «Україна», що належить потерпілому ОСОБА_7 , велосипед марки «Україна», що належить потерпілій ОСОБА_8 , велосипед марки «Ardis Santana», що належить потерпілій ОСОБА_9 , велосипед марки «Ardis Ford», що належить потерпілому ОСОБА_10 , велосипед марки «Україна», що належить потерпілій ОСОБА_11 , велосипед марки «Україна», що належить потерпілій ОСОБА_12 , велосипед марки «Україна», що належить потерпілій ОСОБА_13 , залишити потерпілим, як власникам.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: