В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0008669 від 02.11.2016 року, відносно:

ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українець, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, непрацюючий, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_5 2006 р.н., доньку ОСОБА_6 2009 р.н., ОСОБА_7 2016 р.н, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 01 листопада 2016 року, приблизно о 21.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою АДРЕСА_3 звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, викрав пляшку «Вермут Мартіні Бьянко» ємність 1 л. вартістю 223 грн. 23 коп. та вебкамеру арт029 вартістю 138 грн. 83 коп., що виразилось у тому, що він зайшовши до приміщення магазину та підійшовши до стелажу з товаром, де знаходились вебкамери та взявши з стелажу вебкамеру арт029 і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає поклав до правого зовнішнього карману куртки, після чого пройшов до стелажів з продажу алкогольних напоїв, де взяв пляшку «Вермут Мартіні Бьянко», яка знаходилась на верхній полиці стелажу та переконавшгісь, що за його діями ніхто не спостерігає, сховав її до правого заднього карману штанів прикривши курткою і направився до каси магазину на вихід, перед цим взявши пляшку пива ємністю 0,5 л. та прослідував до каси, де розрахувавшись за пляшку пива пішов до виходу з магазину намагаючись умисно, таємно, з корисливих спонукань викрасти чуже майно на загальну суму 362 грн. 02 коп., що належить ТОВ «ФУДМЕРЕЖА», але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як його протиправні дії були виявлені працівниками магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », при виході з торгового залу, оскільки спрацював пристрій, який реагує на неоплачений товар звуковим сигналом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченніта пояснив, що дійсно намагався викрасти пляшку вина та камеру, які приховав до одягу, його зупинила охорона магазину та викликали поліцію.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує сторону обвинувачення надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинувачених від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується його показаннями, даними ним в судовому засіданні, та тими доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повній мірі і дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, не встановлено.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середнього ступеня тяжкості, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не маючого судимість, не перебуває на обліках, молодий вік та відповідну санкцію інкримінованої статті, неофіційну працевлаштованість, думку сторони обвинувачення щодо застосування до обвинуваченого покарання непов`язаного із обмеженням його волі у виді штрафу, відсутність претензій у представника потерпілого та те, що мав місце замах і злочин не був доведений до кінця, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у вигляді штрафу. При цьому враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, повернення викраденого та відношення останнього до вчиненого.

Беручи до уваги встановлені фактичні дані в судовому засіданні, визнання вини та розкаяння обвинуваченого, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, поведінку після вчинення злочину, що значно знижує рівень суспільної небезпечності винного та вказує на повне усвідомлення вчиненого, суд обґрунтовує необхідне, обираючи міру покарання, застосувати штраф, наближений до мінімального розміру, передбаченого санкцією статті.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не знаходить, враховуючи, що всю сукупність встановлених обставин судом було аргументовано наведено для призначення мінімального розміру покарання для виховання обвинуваченого.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Дана позиція також викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 325, 368-371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Речові докази, а саме:

-Пляшка Вермут Мартіні «Bianko» та вебкармеру 029 передані потерпілій стороні на відповідальне зберігання залишити за належністю власнику;

-відео запис з камери спостереження, приєднанні до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, залишити там же за належністю;

-письмові матеріали, що містять характеризуючи дані на обвинуваченого та були досліджені в ході судового розгляду за клопотанням сторін провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1