АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5

екстрадиційно арештованого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено частково клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 про визнання наявності підстав для продовження домашнього арешту до 31.05.2017 року включно, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 на певний період доби з 22 год. 00 хв. до 07. Год. 00 хв. з покладеними обов`язками, а саме: прибувати за кожною вимогою прокурора, слідчого судді; здати на зберігання прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності інші документи, що дають право на виїзд з України та вїзд в Україну до фактичної передачі (екстрадиції) громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 210, п.п. «а, е, ж, з» ч.2 ст.105 КК Російської Федерації

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором не було доведено, що ОСОБА_6 буде в подальшому ухилятись та перешкоджати підготовці документів на його екстрадицію до Російської Федерації, не залишить своє місце проживання в Київська область, Обухівський район с. Старі Безрадичі. Крім того зазначив, що екстрадиційна перевірка відносно останнього закінчена 12.09.2016 року і на даний час ОСОБА_9 звернувся із адміністративним позовом про оскарження у відмові в оформленні документів для вирішення питання про визнання його біженцем. Тому підстав для обрання запобіжного заходу, саме у виді цілодобового домашнього арешту для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) прокурором не наведено.

В апеляційний скарзі прокурор посилається на незаконність рішення суду першої інстанції в частині не покладання на підозрюваного обов`язку носити електронний засіб контролю, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою покласти на ОСОБА_6 обов`язок передбачений ч.5 ст.194 КПК України, а саме носіння електронного засобу контролю до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Угорщини. Зазначає апелянт про те, що слідчим суддею не врахована тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі засудження і перебування останнього без електронного засобу контролю несе ризики ухилення ОСОБА_6 від відповідальності та подальшого невиконання Україною покладених міжнародними договорами обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення захисника та арештованого ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 584 КПК Українист. щодо ОСОБА_10 застосовано екстрадицій ний арешт до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, а ухвалами суду від 12.08.2016, від 10.10.2016 та 07.12.2016 визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_11 .
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.12.2016 до ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, йому заборонено цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
У ході екстрадиційної перевірки встановлено, що у провадженні Головного слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації по Північно-Кавказькому федеральному округу знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 210, п.п. «а, е, ж, з» ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації.
Постановою заступника керівника п`ятого відділу управління з розслідування з особливо важливих справ Головного слідчого управління Слідчого комітету Російської Ферації по Північно-Кавказькому федеральному округу ОСОБА_12 від 08.04.2015 оголошено розшук ОСОБА_11 .
Головним слідчим управлінням Слідчого комітету Росії по Пінічно-Кавказькому федеральному округу щодо ОСОБА_10 винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого за ч. 2 ст. 210, п.п. «а, е, ж, з» ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації.

Постановою оперуповноваженого УКР МВС по PJl-Аланія ОСОБА_13 про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук від 02.06.2015 громадянина Російської дерації ОСОБА_10 оголошено в міжнародний розшук з метою його видачі.

Постановою Ленінського районного суду м. Владикавказ РЛ-Аланія від 09.06.2015 громадянину ОСОБА_14 обрано міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного перетину вказаною особою державного кордону Російської Федерації у випадку його екстрадиції, або з моменту затримання ОСОБА_10 на території Російської Федерації.

01.06.2016 року старшим слідчим з особливо важливих справ п`ятого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації по Північно-Кавказькому федеральному округу ОСОБА_15 винесено постанову про притягнення ОСОБА_10 в якості обвинуваченого за ч. 2 ст. 210, п.п. «а, е, ж, з» ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації.

Інкриміновані ОСОБА_14 діяння відповідають злочинам, передбаченим ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 255 КК України, і є екстрадиційними, оскільки покарання за вказані злочини передбачено більше одного року.

12.09.2016 року екстрадиційна перевірка прокуратурою області завершена, а матеріали разом з висновком направлено до Генеральної прокуратури України відповідно до вимог ч. З ст. 587 КПК України.

Постановою заступника Генерального прокурора України від 22.09.2016 прийнято рішення про видачу ОСОБА_10 до Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 210, п.п. «а, е, ж, з» ч. 2 ст. 105 КК Російської Федерації.

При цьому, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2016 задоволено скаргу захисника ОСОБА_16 , скасовано постанову заступника Генерального прокурора України від 22.09.2016 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_11 . Указане рішення вступило в законну силу.

Генеральною прокуратурою України 20.12.2016 прокуратурі Київської області повторно доручено проведення екстрадиційної перевірки, яка на даний час не завершена.

27.03.2017 року заступник прокурора Київської області ОСОБА_17 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту громадянину Російської Федерації ОСОБА_6 для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

Слідчий суддя , дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що викладені у клопотанні обставини щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не підтверджені належними доказами і прокурором в судовому засіданні не доведено та прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення видачі ОСОБА_6 до вирішення питання про його видачу та здійснення фактичної передачі останнього компетентним органам для притягнення до кримінальної відповідальності, достатнім буде застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

З таким висновком колегія суддів погоджується. Про правильність такого висновку свідчать, насамперед, дані про особу ОСОБА_6 , який проживає на території України та не порушує покладені судом на нього обов`язки.

В свою чергу, жодних переконливих доказів, що ОСОБА_6 ,буде переховуватися від правоохоронних органів з метою запобігання екстрадиції в матеріалах провадження не міститься, а ОСОБА_6 з часу застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту жодним чином не порушував покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що було встановлено в засіданні суду апеляційної інстанції. Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини справи та належним чином мотивував своє рішення.

Керуючись ст. ст. 370, 376, 404, 405, 407, 422, 585, 590, 591 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2017 року, якою задоволено частково клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 про визнання наявності підстав для продовження домашнього арешту до 31.05.2017 року включно, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 на певний період доби з 22 год. 00 хв. до 07. Год. 00 хв. з покладеними обов`язками, а саме: прибувати за кожною вимогою прокурора, слідчого судді; здати на зберігання прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності інші документи, що дають право на виїзд з України та вїзд в Україну до фактичної передачі (екстрадиції) громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 210, п.п. «а, е, ж, з» ч.2 ст.105 КК Російської Федерації - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2214/2017 Категорія ст. 584 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_18
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1