№ 314/1688/17
пр. № 1-кп/336/313/2017
УХВАЛА
Іменем України
01 червня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нововолинськ Волинської області, який проживає у АДРЕСА_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадження Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом за звинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України за визначеною ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.05.2017 року підсудністю.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити провадження до розгляду у відритому судовому засіданні, вказуючи на відсутність підстав для закриття кримінального провадження, підсудність провадження суду. Також прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з посиланням на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, тож існує ризик переховування від суду, а також знищення чи спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин скоєння злочину.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності, вказуючи на поважність причин неявки в судове засідання.

Обвинувачений та його захисник проти призначення провадження досудового розгляду у відкритому судовому засіданні не заперечували. У задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили відмовити та змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт, вказуючи, що ОСОБА_6 не переховувався від органів слідства та не має такого наміру, на що вказує те, що він самостійно повідомив про те, що наніс ножове поранення ОСОБА_8 , попросивши викликати органи поліції, не покидав місця подій та сприяв органу слідства у збиранні речових доказів, є пенсіонером, хворіє на низку захворювань, ніколи не засуджувався, до виходу на пенсію був працівником правоохоронних органів, має двох дорослих дітей, які мешкають у тому ж населеному пункті та не оспорює того, що внаслідок саме його дій настала смерть ОСОБА_8 .

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, колегія суддів вважає, що кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, підстав для закриття провадження не встановлено, перешкод для призначення його до розгляду судом не визначено, тож є підстави для призначення кримінального провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу, а також клопотання захисника про зміну запобіжного заходу колегія суддів виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.04.2016 року ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження продовжений строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 05.06.2017 року.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, а також доданих до клопотання захисника документів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання в будинку, який належить йому на праві власності, за місцем проживання характеризується позитивно, є пенсіонером, страждає на гіпертонічну хворобу, кардіосклероз. До 2002 року ОСОБА_6 працював в органах внутрішніх справи та виконання покарань, де також характеризувався з позитивного боку як сумлінний та відповідальний працівник, спокійний та врівноважений за характером.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

У рішенні № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року у справі «Мамедова проти Росії» Європейський суд з прав людини вказує, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім. Хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Колегія суддів вважає, що прокурором не доведено існування ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України тою мірою, яка б могла стати підставою для застосування обвинуваченому найбільш суворого запобіжного заходу, натомість як твердження захисника про те, що після завдання потерпілому ножового поранення ОСОБА_6 сам повідомив про це сусіда та запропонував викликати працівників поліції, яких дочекався, а після прибуття слідчо-оперативної групи самостійно вказав на речові докази, які мають значення у кримінальному провадження, речові докази, які мають значення для кримінального провадження, були вилучені, тож у обвинуваченого відсутня можливість їх знищити або спотворити, не лише не спростовані, а фактично підтвердженні змістом клопотання прокурора щодо продовження терміну запобіжного заходу.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження терміну дії обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з недоведеністю обставин, на які прокурор посилався в обґрунтування клопотання.

Водночас, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину за наявності обставин, які обтяжують покарання, колегія суддів знаходить необхідним застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на переконання суду, здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст. 314, 315, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, на 11.00 годину 09 червня 2017 року.

Судовий розгляд провадити у відкритому судовому засіданні за участю обвинуваченого, захисника, потерпілого, прокурора.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вільнянськ, який проживає у АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 30 липня 2017 року включно, поклавши обов`язки: не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 години до 06.00 години; прибувати за викликом суду; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду; письмово повідомляти про зміну свого місця проживання суд залежно від стадії кримінального провадження.

Ухвала діє до 30 липня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3