Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0003849 за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 02 вересня 2016 року,
в с т а н о в и в :
За вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2015 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгульця Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03 квітня 2012 року Комунарським районним судом за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 цього Кодексу звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки;
- 04 квітня 2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ст. 71 цього Кодексу до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Строк покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту затримання з 01 жовтня 2014 року. Запобіжний захід залишено без зміни тримання під вартою.
Вирішено питання про речові докази.
За вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
Наприкінці серпня 2014 року у нічний час засуджений з метою таємного викрадення чужого майна проник шляхом зламу вікна у будинок АДРЕСА_2 і таємно викрав звідти майно ОСОБА_8 загальною вартістю 31 400 грн, завдавши матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім цього, у період з 01 по 08 вересня 2014 року ОСОБА_6 з метою таємного викрадення чужого майна шляхом пошкодження шиферу покрівлі проник на горище будинку АДРЕСА_3 , і повторно таємно викрав звідти майно ОСОБА_9 загальною вартістю 750 грн, спричинивши матеріальної шкоди на зазначену суму.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02 вересня 2016 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України засудженому зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення за період з 05 серпня 2016 року по 02 вересня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність у частині вирішення питання про зарахування у строк призначеного покарання строку попереднього ув`язнення, просить змінити ухвалу апеляційного суду у відповідній частині і зарахувати у такий строк час тримання засудженого під вартою у періоди: з 01 жовтня 2014 року по 05 грудня 2014 року; з 25 червня 2015 року по 09 грудня 2015 року та з 19 квітня 2016 року по 02 вересня 2016 року. При цьому наголошує, що виходячи з вимог ч. 5 ст. 72 КК України, ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» у строк такого ув`язнення необхідно включити весь час тримання засудженого під вартою у порядку запобіжного заходу за відсутності вироку, який би набрав законної сили, у тому числі після скасування попередніх судових рішень у цій справі судом касаційної інстанції. Натомість, як зазначає захисник, апеляційний суд необґрунтовано здійснив таке зарахування тільки за період тримання ОСОБА_6 у слідчому ізоляторі після етапування з виправної колонії.
У судовому засіданні касаційного суду прокурор заявив клопотання про закриття касаційного провадження, оскільки судове рішення у частині вирішення питання про зарахування у строк призначеного покарання строку попереднього ув`язнення не є таким, що перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому у силу положень ст. 424 КПК України не може бути предметом касаційного оскарження.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання заявленого клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, суд касаційної інстанції дійшов такого висновку.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, а також вид і розмір призначеного покарання у касаційній скарзі не оспорюються.
Рішення суду апеляційної інстанції оскаржується захисником виключно у частині вирішення питання про зарахування у строк призначеного покарання строку попереднього ув`язнення на підставі нового кримінального закону змін до ст. 72 КК України, внесених Законом України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Вказаний закон набрав чинності після ухвалення вирку суду першої інстанції та встановив, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі здійснюється з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом із тим, нормами ст. 3 розділу ІІ Закону № 838-VIII у системному зв`язку з приписами статей 537, 539 КПК України передбачено можливість вирішення питання про відповідне зарахування судом першої інстанції за клопотанням засудженого, його близьких родичів, захисника чи з власної ініціативи суду у порядку вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку.
Виходячи з наведеного оскаржуване у межах заявлених касаційних вимог рішення апеляційного суду не позбавляє засудженого можливості звернутися з клопотанням про вирішення цього ж питання до місцевого суду на підставах та у порядку, передбачених статтями 537, 539 КПК України, а тому не може вважатися таким, що перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, та у силу положень ст. 424 КПК України не є предметом касаційного оскарження
З будь-яких інших підстав вирок та ухвалу учасниками судового процесу не оскаржено.
Враховуючи викладене касаційне провадження підлягає закриттю.
Відповідно до письмового повідомлення державної установи «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» від 13 лютого 2017 року за № 9/2-752 ОСОБА_6 звільнився з цієї установи 27 січня 2017 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання.
Керуючись ст. 433 КПК України, ст. 72 КК України, ст. 3 розділу 2 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в :
Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 02 вересня 2016 року щодо ОСОБА_6 закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3