АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/436/17 Номер провадження 11-кп/786/428/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора представника виправної колонії засудженого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, з середньою освітою, одруженому, маючому неповнолітню дитину, судимому,

засудженому вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 30 червня 2015 року, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 вересня 2015 року, за ч.1 та ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 30 червня 2015 року.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_8 поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, оскільки за період відбування покарання має три стягнення та лише два заохочення, неодноразово порушував встановлений режим відбування покарання.

За змістом апеляційної скарги засуджений просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. При цьому зазначає, що хоча і допускав порушення встановлених вимог відбування покарання, проте стягнення на нього не накладались. Вказує про наявність двох заохочень, наголошує, що приймає активну участь в програмах диференційованого виховного впливу.
Заслухавши доповідь судді, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, пояснення представника виправної колонії про неналежну поведінку засудженого та накладення на нього декількох стягнень після ухвалення оскаржуваного судового рішення, міркування прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали провадження та особової справи ОСОБА_8 , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Висновок суду про неможливість звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання умовно-достроково ґрунтується на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_8 в Дніпропетровському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

Під час відбування покарання в Шосткинській виправній колонії Сумської області №66, в період з 12 жовтня 2015 року до 15 травня 2016 року, засуджений характеризувався негативно, за порушення вимог встановленого порядку відбування покарання на нього тричі були накладені стягнення, два з яких у виді поміщення до дисциплінарного ізолятору (а.о.с. 62, 76).

З 20 травня 2016 року ОСОБА_8 відбуває покарання у Державній установі «Божківська виправна колонія (№16)».

За цей час засуджений хоча і має два заохочення, проте відповідно до характеристики, затвердженої начальником Державної установи «Божківська виправна колонія (№16)» ОСОБА_9 , допускав порушення вимог встановленого порядку відбування покарання, законні вимоги представників адміністрації виконує лише під контролем адміністрації, щиро не розкаюється у вчиненому.

Більше того, з пояснень представника виправної колонії в засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_8 після ухвалення оскаржуваного рішення різко погіршив свою поведінку, порушує вимоги встановленого порядку відбування покарання, декілька разів притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Наведені обставини свідчать про нестабільність поведінки ОСОБА_8 та недоведеність ним свого виправлення.

Оскільки підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів, тому відсутність одного з них, а саме недоведення засудженим свого виправлення, унеможливлює застосувати в даному випадку щодо ОСОБА_8 приписи ст.81 КК України.
Судове рішення відповідає вимогам ст.370 КПК України. Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали суду не встановлено.
Отже, апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.404, ст.407, ст.418 та ст.419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4