Справа № 502/1921/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2017 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області,

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2
Прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
Захисника: ОСОБА_5
Потерпілого: ОСОБА_6 ,
Обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кілійського районного суду Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вилкове Кілійського району Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, заміжньої, маючої під опікою двох неповнолітніх дітей 2000 та 2010 років народження, раніше не судимої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
18.09.2013 року, приблизно о 17-й годині, водій , ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2101» д/з НОМЕР_1 , в місті Кілія Одеської області, рухалася в напрямку вул.Жовтневої по другорядній дорозі вул.Белинського. Наближаючись до перехрестя з головною дорогою вул.Пушкіна, зупинилася перед виїздом на перехрестя, згідно розташованого справа, по ходу її руху, дорожнього знаку 2.1 «Уступи дорогу» «Правил дорожнього руху України», та не переконавшись у безпеці своїх дій, поновила рух керованого нею автомобіля, не надавши переваги у русі велосипедисту під керуванням ОСОБА_8 , який здійснював рух у напрямку вул.Образко по головній дорозі вул.Пушкіна, внаслідок чого скоїла на нього наїзд.
Своїми діями ,водій, ОСОБА_7 , допустила порушення вимог пунктів 2.3 (б), 10.1, 16.3 та вимоги дорожнього знаку 2.1 «Правил дорожнього руху України», введених в дію 01.01.2002 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1306, від 10.10.2001 року, якими передбачено:
п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
п.16.3. «У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещеній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещеної проїзної частини, не створюючи перешкод для пішоходів.»
В результаті дорожньо транспортної пригоди діями водія ОСОБА_7 , велосипедисту ОСОБА_8 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: двох саден тильної поверхні правої кісті, садна тильної поверхні лівої кісті, садна передньої поверхні правого колінного суглобу, садна зовнішньо-бокової поверхні правого гомілковостопного суглобу, садно передньої поверхні лівого колінного суглобу, підшкірна гематома і крововилив в м`яких тканинах передньої-внутрішньої поверхні середньої третини правої гомілки, а також закрита тупа травма лівого колінного суглобу, у вигляді внутрішньо суглобового крововиливу з надривом наружньо-бокової зв`язки колінного суглобу і закрита тупа травма правого гомілковостопного суглобу у вигляді розриву внутрішньої бокової зв`язки і внутрішньо суглобового крововиливу. Дані тілесні ушкодження спричинено 18.09.2013 року, під час дорожньо-транспортної пригоди. Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження в області нижніх кінцівок, за своїм характером та локалізації, привели до тривалого розладу здоров`я більше 21-го дня і відносяться до тілесних пошкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_7 , в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнала частково. Цивільні позови прокурора та потерпілого , не визнала. Суду пояснила, що вона керувала автомобілем і їхала в м. Кілія. В автомобілі на передньому пасажирському сидінні знаходився її чоловік, а з заді сидів син. Вона доїхала до дороги, де знаходився знак «Уступи дорогу». Вона зупинилася. Чоловік сказав, щоб вона подивилася направо та наліво, якщо нікого нема, то можно їхати. Вона подивилася вправо, вліво, нікого не було. Чоловік сказав поїхали. Була перша швидкість і вона почала їхати. Не знає звідки взявся потерпілий. Він, в бік машини, въїхав на велосипеді. Таким чином, він сильно вдарився у бік її машини. Встиг розвернути велосипед і впав у сторону. Це був дитячий велосипед. Він їхав на дитячому велосипеді. Коли вони вийшли з машини, він лежав з боку, велосипед лежав теж збоку. Вона машиною зачепила педаль, бо вона була зігнута. Потерпілий відразу сказав, що вона у нього вже третя, що у нього вже були такі випадки. Потім, вона із чоловіком та сином запропонували йому встати. Потерпілий не захотів вставати, казав щоб викликали поліцію. Викликали поліцію та швидку. Потерпілий лежав, поки не приїхала поліція. Приїхала поліція, було 2-є поліцейських, та слідчий. Він тоді сам встав, обтрусився. Стояв деякий час, його допитували, він розповідав звідки він їхав, куди їхав. Потім приїхала швидка. Вийшла медсестра, почала говорити, де тут постраждалий. Потерпілий йшов до швидкої і медична сестра запитала, чого їх викликали, він ходить, усе нормально. Потерпілий підійшов до швидкої, медична сестра запитала чи не погано йому. Запитала, може щось вколоти. Він сказав, якщо треба, то коліть. Медична сестра запитала, може він додому так піде? Потерпілий сказав, що б везли його у лікарню. Потерпілого забрала швидка у лікарню. Потім, на місці допитали її, чоловіка та сина і повезли в поліцію, а потім до лікарні. В неї взяли аналіз крові. Відразу їй сказали, що у потерпілого переломів немає, що йому зробили знімок. Потім, в п`ятницю вона зайшла до слідчого. Вона розповіла слідчому, що дружина потерпілого пропонувала їй дати гроші за велосипед, а зламаний велосипед вони їй віддадуть, бо вони його не хочуть брати. Вона дала, дружині потерпілого 1500 гривень за велосипед. Поїхала в лікарню, дізнатись, який стан здоров`я потерпілого. Вона зайшла до лікаря, почала запитувати, який стан здоров`я хворого. Лікар сказав,- «Стан здоров`я нормальний. В даний час він лежить, нічого вони йому не роблять, є гематома, вона не погрожує здоров`ю, вони будуть його виписувати». Вона зраділа, що все добре. Пішла до дружини потерпілого, додому, яка стала просити 4000 гривень, і не хотіла брати 1500 гривень за велосипед. Дружина потерпілого пояснювала, що її чоловік інвалід. Вона також сказала дружині потерпілого, якщо будуть потрібні ліки, вона буде платити. Потім їй зателефонувала дружина постраждалого, сказала, що йому призначили лікування. Вона поїхала в лікарню. Зайшла до лікаря, почала питати чому він говорив, що потерпілого виписують, що все добре, а тут вже лікування призначають. Лікар сказав, що цього він їй не говорив. Сказав, що підозри падають на іншу хворобу. Коли виходила з кабінету, лікар їй в спину сказав, що вона не схотіла платити 4 тисячі, тому тепер буде платити втричі більше. Вона заплатила 750 гривень, за ліки, які купувала за призначенням. Також пояснила, що їхала на автомобілі червоного кольору. 2 роки керувала транспортним засобом. Їхала по правій стороні. Перешкод не було. С заду, темнуваті вікна на машині. З боку, світлі. На передньому склі, за тоновані трішки. Вона почала перетинати вулицю, відчула удар у машину. Він в ліво в`їхав, вона кермо в іншу сторону повернула. Вважає, що гроші, які віддала, 750 гривень, на лікування та 1500 гривень за велосипед, достатньо. Також пояснила що за велосипед відшкодувала потерпілому його вартість, а їй потерпілий не віддав зламаний велосипед.

Потерпілий, ОСОБА_8 , суду пояснив, що 18 вересня 2013 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, проїжджаючи по вул. Пушкіна в м. Кілія, на перехресті вул. Белінського, на нього наїхав автомобіль «ВАЗ 2101», під керуванням ОСОБА_7 . Були викликані швидка допомога та ДАІ. Він був доставлений в лікарню, з тілесними пошкодженнями. Коли машина його збила, він не бачив, хто був за кермом, так як було затемнене скло. Коли вона його збила, та протягла якусь ділянку, до середини вул. Пушкіна, до того місця, де вона зупинилась, так як вона замість гальмі натиснула на газ. Він лежав біля машини, посередині машини, відчув біль в ногах, перед обличчям відкрилися двері, з`явилися ноги, в тапочках, та почув крик. Син вискочив з машини, забрав велосипед, поставив під опору, стовп. Відразу запропонував йому встати, потягнув його за руки. Говорив вставати, а він говорив, що не може, ніг не відчуває. Почув голос ОСОБА_9 , щоб не викликали нікого, ні швидку, ні поліцію, вона все заплатить, за велосипед заплатить. Вона стверджує, що її чоловік сидів поруч, а він вважає, що її чоловік сидів позаду, він не виходив, так як йому було погано видно. А син відразу, з переднього сидіння вискочив, забрав велосипед. А коли він встав, чоловік, як сидів на заднім сидінні, так і сидів та що відбулося, він міг тільки чути. Приїхала першою поліція, він ще лежав, так як біль був дуже сильний. Хоча й були порвані м`язові зв`язки в колінному суглобі лівої ноги, але дуже боліла права нога, відразу з`явилась гематома, нога розпухла. Розірваний був туфель, розірвані були джинси на коліні, правої ноги. Велосипед був складений, педалі були складені, не одна педаль, а дві. Заднє колесо, було зігнуто, кермо також було зігнуто. Це все зафіксували експерти. Швидка приїхала пізніше, хвилин 10-15. Він не знав, викликали швидку чи ні. Коли приїхала поліція, то запитали чи може він встати. Він встав. Швидка приїхала, зупинилась з переду машини, запитали чи є гематоми, чи щось болить. Сказав, що турбує нога. Зробили йому знеболюючий укол. Коли вели ставити укол, ліву ногу не відчував. У швидкій, посадили його на сидіння, в салоні, та повезли до лікарні. В лікарні нога вже не слухала, його занесли. Подивився хірург, направили на знімок на 2 поверх. На 2 поверх направлявся у інвалідній колясці. Занесли на руках, зробили знімок. В`їхав на колясці в палату. За весь час перебування його в лікарні, ОСОБА_9 приходила декілька разів, але не для того щоб матеріально забезпечити його лікування. Вона принесла лікарські засоби, разом з чеком, він сказав їй, щоб вона забрала квитанцію, так як це буде доказом того, що вона матеріально допомогла купити йому лікарські засоби. Вона приїжджала, щоб занепокоїти, лікаря, його, його дружину. Сказала, що переломів немає, то платити не буде, грошей немає. Пропонувала 1000 гривень, якщо вони напишуть, що не мають претензій. Вони не могли таке написати, на що вона відповіла, що якщо не писатимуть, то грошей, не дасть. Як цивільний позивач заявив позов про стягнення з ОСОБА_7 ,як цивільного відповідача матеріальної та моральної шкоди на його користь.

ОСОБА_10 , допитана в судовому засіданні, в якості свідка, суду пояснила, що 18 вересня 2013 року, її чоловік, ОСОБА_6 , поїхав на велосипеді, за покупками в магазин. Вона перебувала вдома. Тривалий час, його не було. Вона вже не витримала, подзвонила. Він їй пояснив, що б вона не турбувалася, він живий, але його збила машина, переїхала ноги та він зараз у лікарні. Вона зібралася, викликала таксі та поїхала в лікарню. Там перебував представник ДАІ, слідчий, ОСОБА_9 . Її чоловіка спускали дві санітарки, з другого поверху, вниз, вже після рентгену. Спустили його, посадили в каталку на колесах,відвезли в палату. Лікар черговий, вийшла після огляду знімків та заявила їм усім : представнику ДАІ, слідчому, їй, Мерзлікіній, що переломів немає, розрив м`язових зв`язків. ЇЇ чоловік, перебував уже в палаті. Їй дали список, що треба купити для того, щоб накласти гіпс. Коліно, лівої ноги, набухло. На правій нозі, була велика гематома, від ступні до коліна. Лікарі наклали гіпс на ліву ногу. З початку, від ступні до коліна, потім через день-другий, після консиліуму лікарів, виявилося, що зробили не так, тому усе переробили. Знову купувала, усе необхідне, щоб накласти гіпс на всю ногу, вище коліна. А права нога, залишалася в такому стані, лікарі не знали, що робити. Чи гіпс накладати, чи гематома, щоб розсмокталася. Після консиліуму лікарів, було прийнято рішення, що треба зробити знімок, вони записалися на узі. Відвезли чоловіка на машині. Зробили узі. Наклали лікарі гіпс, на праву ногу, від ступні до коліна. Гематома залишилась під гіпсом. У такому стані, її чоловік, пробув у лікарні 3 тижні. Потім він був виписаний, після стаціонару на амбулаторне лікування. Ще довго перебував у гіпсі. За період перебування на стаціонарному лікуванні, усі призначення лікарів, ними виконувались. Завдяки лікарям, їм вдалося вийти з такого стану. Коли вона прийшла в лікарню, в перший день, ОСОБА_9 , вибачилася, говорила, що так вийшло. Через день, прийшла до неї додому. Вона її в той день заспокоїла. Сказала не турбуватись, віднеслась до неї по людські. Потім, прийшла вона через день, з пропозицією відшкодувати якусь шкоду. Вона їй показала квитанцію, які на той день понесла витрати. Подумала, хай розраховується, якщо є бажання. Вона пояснила, що велосипед не підлягає ремонту, педалі були зігнуті. Вона була згодна відшкодувати збитки, про що нею була дана розписка, що збитки по велосипеду, відшкодовані. Ця сума не зазначена в позові, так як вона відшкодована. Вона купила велосипед, так як це був подарунок онучці, її батьки у 2012 році їй на 16-ти річчя подарували. В подальшому, ОСОБА_9 , обіцяла, що вона розплатиться, але зараз у неї немає коштів, їй потрібно заплатити 2000, щоб забрати автомобіль. Мерзлікіна приходила до лікарні, просила показати у якому стані постраждалий. На ліки грошей, вона не пропонувала. Вона подзвонила ОСОБА_9 , та сказала, що б та купила ліки. До свого чоловіка вона приїжджала в лікарню і в вранці, і в обід привозила їсти, прийшлось людей наймати. Багато було побутових проблем.
Також пояснила, що коли було потрібно відвозити чоловіка на знімок, це було проблематично, навіть в машину посадити. Оскільки ліва нога, була у витягнутому стані, постійно, так як накладений гіпс. Після стаціонару, її чоловік перебував на амбулаторному лікуванні, та вони привезли його додому. Хоча вона увесь час їздила до чоловіка, затрати були великі. Після виписки чоловіка, ОСОБА_9 , приїхали до них додому. Зайшла до них, хотіла подивитись як почувається постраждалий. Вона показала чоловіка, ОСОБА_9 сказала, що треба зняти гіпси. Через деякий час, вони поїхали до поліклініки, до лікаря. Було знято гіпс, але залишилася гематома. Хірург зробив розріз, чоловік не відчував частини ноги. На даний час є впадина в нозі. Був зроблений розріз, щоб промивати гематому, щоб вона розсмоктувалась. Були призначені антибіотики, ліки, вона знову брала такси. Наймали жінку, щоб вона колола антибіотики вдома. Купили костилі, чоловік почав на них рухатись. Закрили лікарняне, чоловік на костилях, в машину сідав, так він їздив на роботу. Купували мазі, розтирали коліно, воно було пухлим. Рана була відкрита, бинтували, йому було незручно. У 2014 році, почалось загострення. Пішов до лікаря, треба було лягти на стаціонар, підлікувати ногу. Не міг зігнути в колінному суглобі. Перебував декілька разів на лікуванні. У 2014 році, він був у санаторії. ОСОБА_9 , нічого не відщкодувала. Чоловіку знову треба їхати, однак він не може. Чоловік дуже переживав морально та фізично. Перебував у одному положенні. Ноги зараз отікають , болять. ОСОБА_9 , передала 1500 гривень, та купила 3 упаковки ліків. Також пропонувала 1000 гривень та говорила, щоб написали розписку, що вони не мають до неї претензій. Пропонувала недавно, 5000 гривень.

Допитаний у якості свідка, ОСОБА_11 , в судовому засіданні пояснив, що 18.09.2013 року, батьки везли його на навчання. Вони їхали втрьох: він, мама та тато. Він сидів с заду та заснув. Проснувся від того, що машина різко зупинилася і вони вийшли з машини. Матір почала плакати. Він побачив, що чоловік лежить біля заднього колеса. Велосипед був біля переднього лівого колеса, попереду. Він хотів йому допомогти, але постраждалий відмовився, сказав, що буде лежати, поки не приїде поліція. Сказав, що вони у нього, вже треті. Коли приїхала поліція та швидка, він встав, обтрусився та пішов до машини швидкої. Лікарі почали дивитися на його ноги. Сказали, що у нього там нічого немає. Запитали, може він додому поїде, але він сказав, щоб везли його в лікарню.
Допитана в якості свідка ОСОБА_12 суду пояснила,що вона їхала по дорозі за машиною обвинуваченої дуже тихо, бо боялася її обігнати. Обвинувачена,як водій,була за кермом не впевнена. На дорозі був знак »Уступи дорогу». Велосипедист рухався по головній дорозі. Машина обвинуваченої зупинилася, збила велосипедиста, він лежав під колесами. Коли обвинувачена його збила, він впав в праву сторону,але точно сказати не може. Велосипед був пошкоджений. Приїхала швидка. Потерпілий казав що б не чіпали ноги, був в шоковом стані.
Не зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_7 , свою вину в інкримінованому їй діянні в кримінальному правопорушенні передбаченому ч.1 ст.286 КК України визнала частково, її винуватість, окрім пояснень потерпілого, свідків, повністю підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, від 18.09.2013 року, та схемою до нього, складеного слідчим СВ Кілійського РВ, ОСОБА_13 , за участю понятих, в присутності ОСОБА_7 , згідно якого було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди, яке знаходиться на вул. Белінського в м. Кілія Одеської області,кут будинку № 45 вулиці Пушкіна, дорожнє покриття циментно - бетонне, сухе,двох напрямків. Місце пригоди знаходиться в зоні дії дорожніх знаків, встановлених по ходу огляду «Уступи дорогу» на перехресті, ділянка дороги в момент огляду освітлена денне освітлення. Положення транспортних засобів на місці пригоди: автомобіль ВАЗ 2101 червоного кольору д/н НОМЕР_1 , велосипед марки «Форт» знаходиться на місті ДТП,сліди шин відсутні, сліди гальмування відсутні. З місця пригоди вилучені транспортні засоби автомобіль марки ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 , велосипед «Форт»,
- протоколом огляду транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2101 д/з НОМЕР_1 , 1981 року випуску, від 18.09.2013 року, складеного слідчим СВ, ОСОБА_13 , в присутності понятих, згідно якого при огляді автомобілю встановлено: зовнішнє пошкодження накладення темного кольору на передньому лівому куті, стан рульового управління справне, стан гальмової системи справне, стан освітлювальних,сигнальних приладів, вітрового і бокового скла автомобілю,дзеркал заднього огляду, ступінь їх забруднення, справність склоочисників в справному стані та в наявності. З місця пригоди вилучені документи водія. Під час огляду здійснювалося фотографування цифровим фотоапаратом «Кенон»,
-протоколом огляду транспортного засобу велосипеду «Форт», від 18.09.2013 року, складеного старшим слідчим СВ Кілійського РВ ГУМВС, ОСОБА_13 ,в присутності понятих, водія ОСОБА_7 ,згідно якого було оглянуто велосипед «Форт» зеленого кольору, який знаходився на місці пригоди, має зовнішні пошкодження педалі правий та лівий вигнуті(деформовані),зірка на правій педалі деформована,руль деформований. Наявність слідів та інших речових доказів на транспортному засобі відсутні, стан рульового управління справний, стан гальмової системи справна. Здійснювалося фотографування цифровим фотоапаратом «Кенон»,
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, від 22 жовтня 2013 року, складеної слідчим СВ Кілійського РВ ГУМВС, ОСОБА_13 , відповідно до якої оглянуті, 18.09.2013 року, автомобіль ВАЗ -2101 р/н НОМЕР_1 та велосипед «Форт», та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001424, від 18.09.2013 року, які повернуто на зберігання ,
-розпискою, від 22.10.2013 року, наданою ОСОБА_7 , в якій зазначено, що остання одержала на зберігання автомобіль ВАЗ -2101 р/н НОМЕР_1 ,
-довідкою Одеського обласного наркологічного диспансеру про те, що в крові ОСОБА_8 та ОСОБА_7 етиловий спирт не виявлено,
- заявою про визнання ОСОБА_8 потерпілим по кримінальному провадженню по факту ДТП, яка мала місце 18.09.2013 року в м.Кілія,
-висновком експерта № 178, від 15.10.2013 року 17.10.2013 року, судово-медичної експертизи проведеної відносно ОСОБА_8 , 1952 року народження, згідно якої, ОСОБА_8 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: двох саден тильної поверхні правої кісті, садна тильної поверхні лівої кісті, садна передньої поверхні правого колінного суглобу, садна зовнішньо-бокової поверхні правого гомілковостопного суглобу, садно передньої поверхні лівого колінного суглобу, підшкірна гематома і крововилив в м`яких тканинах передньої-внутрішньої поверхні середньої третини правої гомілки, а також закрита тупа травма лівого колінного суглобу, у вигляді внутрішньо суглобового крововиливу з надривом наружньо-бокової зв`язки колінного суглобу і закрита тупа травма правого гомілковостопного суглобу у вигляді розриву внутрішньої бокової зв`язки і внутрішньо суглобового крововиливу. Дані тілесні ушкодження спричинено 18.09.2013 року, під час дорожньо-транспортної пригоди. Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження в області нижніх кінцівок, за своїм характером та локалізації, привели до тривалого розладу здоров`я більше 21-го дня і відносяться до тілесних пошкоджень середньої тяжкості. У ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли виникнути від контакту с виступаючими частинами транспортного засобу, можливо і в результаті наїзду або переїзду колесом автомобіля»,
- висновком, від 07.05.2015 року, судово-транспортної трасологічної експертизи в кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР 18.03.2013 року за № 0001424, та ілюстраційною таблицею до нього, згідно якої, надалі викладено мовою оригіналу: « Первоначально автомобиль ВАЗ 2101 р.н. Г1532ОД контактировал передней левой торцевой частью с правой боковой частью велосипеда передней марки «Форт». Угол между продольными осями транспортних средств в момент первичного контактирования состави 90_+5 градусов, при отсчете угла от продольной оси автомобиля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 против хода часовой стрелки до продольной оси велосипеда марки «Форт», как указано на схеме № 3 настоящего заключения»,
-протоколом проведення слідчого експерименту, від 08.07.2015 року, та схемою до протоколу складеного слідчим СВ Кілійського РВ , в присутності понятих,за участю потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого потерпілий показав на місті та пояснив що 18.09.2013 року, приблизно о 17 годині, в місті Кілія Одеської області, він здійснював рух по вулиці Пушкіна з боку вулиці Солов`йова, у напрямку вул. Образко. Під`їхав до перехрестя вулиці Белінського, він почув звук транспорту, який здійснював рух з правої сторони по вулиці Белінського, та зупинився, не дивлячись на те що їхав по головній дорозі. Він побачив,що автомобіль який здійснював рух з права по вулиці Белінського зупинився перед головною дорогою, це був автомобіль ВАЗ 2101,червоного кольору. Він переконався що автомобіль стоїть і почав на велосипеді рух та виїхав на перехрестя,і відчув поштовх у праве стегно, тобто його підштовхнув автомобіль ВАЗ 2101, який теж почав рух, виїхав та здійснив на нього наїзд. Після наїзду автомобіль пішов в право і зупинився у водостоку,

- висновком судової автотехнічної експертизи № 250-А, від 06.08.2015 року, та ілюстративною таблицею до нього, згідно якої,надалі викладено мовою оригіналу: 1. »Перед рассматриваемым событием происшествия ходовая часть, рулевое управление,тормозная система, автомобиля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_2 находились в работоспособном состоянии и способны были выполнять функции по своему предназначению с известной водителю эффективностью и несправностей могучих привести к внезапному уводу автомобиля от намеченного водителем курса не имели. 2.Поскольку перед рассматриваемым событием ходовая часть,рулевое управление,тормозная система, автомобиля «ВАЗ 2101» р.н. НОМЕР_1 находилась в работоспособном состоянии, ответ на поставленный вопрос не требуется»,
-висновком судової автотехнічної експертизи № 251-А, від 06.08.2015 року,згідно якої (надалі викладено мовою оригіналу) 1.»В сложившейся дорожно-транспортной ситуации действия водителя автомобіля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 регламентировались п.п.ПДД-12.1, выполнением требования дорожного знака 2.1 «Уступить дорогу», п.16.3 и перед началом движения п.10.1. Действия велосипедиста в сложившейся дорожно-транспортной ситуации регламентировались п.п.ПДД 12.1 , а с момента возникновения опасности п.12.3. 2.С технической точки зрения в действиях водителя автомобиля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 усматривается несоответствие требованиям п.п.16.3 10.1 и требования дорожного знака 2.1ПДД. С технической точки зрения в действиях велосипедиста несоответствий тренований ПДД не усматривается.3. С технической точки зрения водитель автомобиля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 односторонним выполнением своих должных действий в соответствии с требованием дорожного знака 2.1 ПДД п.п.16.3 и 10.1 ПДД располагал технической возможностью предотвратить рассматриваемое событие происшествия. 4. С технической точки зрения в сложившейся дорожно-транспортной ситуации велосипедист не располагал технической возможностью предотвратить происшествие»,
-довідкою, від 20.08.2015 року № 995, згідно до якої Кілійська центральна районна лікарня повідомляє,що вартість утримання хворого ОСОБА_8 , 1952 року народження, який перебував на лікуванні в хірургічному відділенні ЦРЛ з 18.09.2013 року по 30.09.2013 року склала 1322 грн., в тому числі 24,35 грн., аналізи.
Суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_14 , оскільки, як було встановлено у судовому засіданні,свідок є інвалідом першої групи по зору загального захворювання, безстроково що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 2-18 ОД № 070598,дата видачі 22.12.2010 року, та відповідно до висновку про умови та характер праці потребує постійного стороннього догляду, а тому не міг бачити усі обставини ДТП, які сталися 18.09.2013 року, приблизно о 17-й годині, за участю водія ОСОБА_7 та велосипедиста ОСОБА_8 . Даний факт підтвердив у судовому засіданні сам свідок ОСОБА_14 ,як і те,що він не може пересуватися без сторонньої допомоги.

Оцінивши докази які є в матеріалах кримінального провадження, як з точки зору допустимості так і з точки зору достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 в судовому провадженні доведена повністю, у встановленому судом обсязі, а вчинений нею злочин вірно кваліфіковано і має всі ознаки злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_7 ,за вчинення злочину,передбаченого ч.1 ст.286 КК України,суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.. 12 КК України,кримінальне правопорушення,передбачене ч.1 ст. 286 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.
Обвинувачена ОСОБА_7 , раніше не судима,на обліку у лікаря психіатра ,лікаря нарколога не перебуває,за місцем мешкання характеризується добре, виховує двох дітей які перебувають у неї під опікою, має чоловіка інваліда, згідно довідки № 91 , від 14.02.2014 року має склад сім`ї: ОСОБА_14 , 1971 року народження,чоловік, ОСОБА_11 , 1995 року народження син, ОСОБА_15 , 1977 року народження, син, та двоє дітей 2010 і 2000 року народження, які знаходяться під опікою, згідно Розпорядження Кілійської районної державної адміністрації № 409, від 26.06.2012 року

Згідно ст.66 КК України,обставинами,що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 ,за вчинення злочину,передбаченого ч.1 ст.286 КК України, є вчинення злочину вперше, відшкодування шкоди потерпілому за пошкоджений велосипед в сумі 1500 грн.,часткове відшкодування шкоди на придбання ліків в сумі 750 грн.,наявність на утриманні неповнолітніх дітей.
Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 ,за вчинення злочину,передбаченого ч.1 ст.286 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного, а також обставин справи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,ставленням обвинуваченої до наслідків ДТП, необережною виною обвинуваченої, обставин, що пом`якшують провину обвинуваченої, відсутність обставин, що обтяжують провину обвинуваченої, вчинення злочину вперше, часткового відшкодування шкоди добровільно, наявності неповнолітніх дітей 2010 та 2000 років народження, опікуном яких є ОСОБА_7 , згідно розпорядження Кілійської районної державної адміністрації № 409, від 26.06.2012 року,суд вважає що покарання обвинуваченій ОСОБА_7 повинно бути призначено відповідно до санкції ч.1 ст. 286 КК України.

Прокурором був заявлений цивільний позов в інтересах «Кілійської центральної районної лікарні» про стягнення з ОСОБА_7 на користь Кілійської центральної районної лікарні в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_8 , в сумі 1346 грн.98 коп., який підлягає задоволенню частково та стягненню з ОСОБА_7 суми у розмірі 1322 грн.63 коп., оскільки сума 24 грн.34 коп., зазначена в довідці Кілійської центральної районної лікарні , від 20.08.2015 року, за № 995, як така що була витрачена на аналізи, входить до загально витраченої лікарнею суми 1322 грн.63 коп.
Потерпілим, ОСОБА_8 ,як цивільним позивачем, відповідно до ст.128 КПК України, був заявлений цивільний позов, відповідно до якого, з урахуванням збільшених позовних вимог він просив стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 ,як цивільного відповідача, на його користь, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, яка полягає в понесених витратах на лікування, із втратою працездатності, із витратами на санаторно-курортне лікування, витрат на бензин у зв`язку із використанням транспортного засобу, із застосуванням індексу інфляції, на загальну суму 12 609 грн.20 коп., а також в частині накладення арешту на майно обвинуваченої, який суд вважає за необхідне залишити без розгляду та надати право позивачеві звернутися до суду із позовом в порядку цивільного судочинства, а також моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень, який підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача ОСОБА_7 на користь позивача ОСОБА_8 , в рахунок відшкодування моральної шкоди суми у розмірі 20 000 гривень.

Так, при визначенні суми морального шкоди та задоволення в цієї частині вимог позивача частково, суд дійшов такого висновку, враховуючи те, що потерпілому ОСОБА_8 заподіянні моральні страждання незаконними діями обвинуваченої ОСОБА_7 ,у зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенням нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження на деякий час активного громадського життя,що підтверджується фізичними стражданнями,які переніс потерпілий у зв`язку із спричиненням йому тілесних ушкоджень, що знайшло підтвердження у висновку експерта № 178, від 15.10.2013 року 17.10.2013 року, судово-медичної експертизи проведеної відносно ОСОБА_8 , 1952 року народження, в якій зазначено, що потерпілий отримав тілесні ушкодження в області нижніх кінцівок, які за своїм характером та локалізації, привели до тривалого розладу здоров`я більше 21-го дня і відносяться до тілесних пошкоджень середньої тяжкості. Але, на думку суду, зазначений розмір потерпілим моральної шкоди в сумі 50 000 гривень є занадто великим, а тому підлягає задоволенню частково і стягненню з обвинуваченої суми у розмірі 20 000 грн.,враховуючи,що кримінальне правопорушення,вчинене обвинуваченою ОСОБА_7 характеризується необережною виною, обвинувачена не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Що стосується позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_7 на користь потерпілого у розмірі 12 609 грн.20 коп., суд вважає, що позовні вимоги в цієї частині треба залишити без розгляду,враховуючи те що позивач не долучив до позову такий письмовий доказ як листи лікарських призначень відповідно до яких йому призначалося лікування і він купував ліки , не усі чеки мають дати їх придбання та не усі чеки читаємі, позивачем не у повному обсязі надано розрахунок суми спричиненої матеріальної шкоди, яка полягає в придбанні ліків, витрат на бензин, витрат понесених у зв`язку з санаторно-куротним лікуванням, а також розрахунок суми втраченого заробітку, із застосуванням індексу інфляції, зазначивши період за яким треба застосувати індекс інфляції з листопада 2015 року по серпень 2016 року, не зважаючи на те, що ДТП трапилося 18.09.2013 року( а.с. 204 Т.1). Також позивач прохав суд накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_7 , не вказавши яке саме майно належить тільки ОСОБА_16 на праві особистої власності і на яке суд може накласти арешт, не порушуючи прав інших членів родини, які проживають разом із ОСОБА_7 , за однією адресою. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_7 суми спричиненої матеріальної шкоди , суд вважає за необхідним залишити без розгляду та надати позивачеві ОСОБА_8 право звернення із позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Велосипед «Форд», який знаходиться у ОСОБА_8 ,та був пошкоджений в результаті ДТП підлягає поверненню ОСОБА_7 , враховуючи відшкодовану потерпілому шкоду за пошкоджений велосипед в розмірі 1500 грн., а також вимогу ОСОБА_7 про повернення велосипеду.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_7 , згідно до ст. 124,126 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128,373, 374,376,395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити їй покарання:
-за ч.1 ст.286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих розмірів мінімумів доходів громадян в сумі 4250 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Стягнути з ОСОБА_7 суму у розмірі 1322 гривень 63 коп., за лікування хворого ОСОБА_8 в Кілійській центральній районній лікарні.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_7 суму витрат за проведення судової транспортно- трасологічної експертизи № 111-А від 07.05.2015 року в кримінальному провадженні № 001424 від 18.09.2013 року, в сумі 2762 гривень 10 коп., на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_7 суму витрат за проведення судової авто технічної експертизи № 250-А від 06.08.2015 року, в кримінальному провадженні № 001424 від 18.09.2013 року, в сумі 552 гривень 42 коп. , на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_7 суму витрат за проведення судової автотехнічної експертизи № 251-А від 06.08.2015 року, в кримінальному провадженні № 001424 від 18.09.2013 року, в сумі 736 гривень 56 коп., на користь держави.

Речові докази: автомобіль ВАЗ-2101, 1981 року випуску,двигун НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 ,кольор червоний,н/з НОМЕР_1 ,переданий під зберігальну розписку ОСОБА_7 ,залишити останній за належності,
-велосипед «Форд», який знаходиться у ОСОБА_8 , передати ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору,потерпілому , обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1