Справа № 569/5516/17
УХВАЛА

24 травня 2017 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3
представника скаржника адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в порядку ст.. 303 КПК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 звернувся зі скаргою до Рівненського міського суду Рівненської області на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в порядку ст.. 303 КПК України.
У скарзі зазначається, що Рівненським відділом поліції ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000561 від 25 січня 2017 року, внесеного до ЄРДР за ознаками- вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 203-2 КК України.
В ході розслідування, 31 березня 2017 року слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області було винесено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення комп`ютерної техніки (системних блоків, моніторів, клавіатур та мишок) електронних носіїв інформації (карток пам`яті, вінчестерів), призначених для доступу до азартних ігор, аудіо-відеозаписуючих пристроїв (відеореєстраторів, камер спостереження, веб-камер), пристроїв для демонстрації рухомих та нерухомих зображень із, звуковим супроводом, пристроїв, що використовуються для поєднання вузлів та мереж і керують процесом маршрутизації інформації (роутерів, свічів, подовжуваній та ін.), термопринтерів, телефонів, смартфонів, окремих рухомих предметів, призначених для розміщення комп`ютерної техніки, чорнових записів, поліграфічної продукції, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, а також інших предметів, які мають значення для відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 203-2 КК України.
В ході проведення обшуків було вилучено майно, яке знаходилося в орендованому приміщенні.
Просить суд, зобов`язати слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області області ОСОБА_3 чи іншого слідчого, яким здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню 000561 від 25 січня 2017 року, повернути ОСОБА_7 тимчасово вилучене 04.04.2017 року під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 майно, згідно протоколу обшуку/опису.
У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задоволити.
Слідчий заперечив з приводу задоволення скарги. Пояснив, що скарга безпідставна, не обґрунтована та до задоволення не підлягає.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Статтею 303 КПК передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, зокрема відповідно до положення п.1 ч.1 цієї статті на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від31 березня 2017 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення комп`ютерної техніки (системних блоків, моніторів, клавіатур та мишок) електронних носіїв інформації (карток пам`яті, вінчестерів), призначених для доступу до азартних ігор, аудіо-відеозаписуючих пристроїв (відеореєстраторів, камер спостереження, веб-камер), пристроїв для демонстрації рухомих та нерухомих зображень із, звуковим супроводом, пристроїв, що використовуються для поєднання вузлів та мереж і керують процесом маршрутизації інформації (роутерів, свічів, подовжуваній та ін.), термопринтерів, телефонів, смартфонів, окремих рухомих предметів, призначених для розміщення комп`ютерної техніки, чорнових записів, поліграфічної продукції, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, а також інших предметів, які мають значення для відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 203-2 КК України.
Згідно ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. З ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На думку слідчого судді, є підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Згідно ч.6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 10 квітня 2017 року накладено арешт на майно, яке було вилучене 04.04.2017 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 3 ноутбуки, 17 мобільних телефонів, грошові кошти в сумі 56 920 грн., 50 євро, чорнові записи і документи, та позбавлено будь-кого можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Виходячи з правил ст. ст. 169, 173 КПК України, підстав для повернення тимчасово вилученого майна яке було вилучене 04.04.2017 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , не вбачається, оскільки на дане майно накладено арешт.
Оскільки обставин які б вказували на протиправність дій слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна не встановлено, у зв`язку з цим слідчий суддя приходить до переконання про безпідставність скарги останнього та відмову у її задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 169, 303, 306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в порядку ст.. 303 КПК України - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 ка