21.06.2017 Справа № 756/6938/17
Справа № 756/6938/17
№ 1-кп/756/632/17
Іменем України
"21" червня 2017 р. м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
за участю захисника: ОСОБА_4
провівши в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, одруженої, з вищою освітою, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.3 ст.212 КК України,-
До Оболонського районного суду м.Києва надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч. 3 ст. 212 КК України.
В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників кримінального провадження, встановив наступне.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинно бути викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Виходячи з вищезазначеного вбачається, що обвинувальний акт повинен складатися з описової та резолютивної частин. В описовій частині зазначаються дані, які стали приводом та підставами початку досудового розслідування, обставини кримінальної події та під ознаки якого кримінального закону підпадають дії особи. В резолютивній частині підводяться підсумки кримінального розслідування, тобто особі висувається обвинувачення, яке відповідно до ст.ст. 369, 374 КПК України має бути вирішено у вироку суду.
Більше того, формулювання обвинувачення має бути конкретним, тобто в ньому повинно бути детально описано місце вчинення злочину, час, спосіб вчинення, зокрема конкретні дії (бездіяльність), які були скоєні обвинуваченим, ознаки суб`єктивної сторони злочину (форма вини, мотив, мета) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, так як зазначені обставини, відповідно до положень ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Зазначені вимоги закону узгоджуються з висновками Європейського суду з прав людини, викладеними у своїх рішеннях.
Так, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» зазначив, що у п. З ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод йдеться про необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (справа «Пелісьє та Сассі проти Франції», «Матточіа проти Італії», «І.Н. та інші проти Австрії"). При цьому справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому, тобто з початку здійснення досудового розслідування (справа «Даллос проти Угорщини»), Крім того, право бути детально поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого п. З ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», а також «Даллос проти Угорщини»).
Однак, поданий обвинувальний акт не містить ні формулювання обвинувачення, ні виклад фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення ні правової кваліфікації.
Обставини вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, у яких вона обвинувачується викладене сумбурно, непослідовно, не конкретно, та незрозуміло, з розривом дій в часі, що є важким для сприйняття, що має суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та впливають на кваліфікацію дій особи.
Так, редакція ст. 212 КК, ст. 366 КК України змінювалась неодноразово, а отже при кваліфікації дій обвинуваченої за конкретне кримінальне правопорушення, редакція якого була змінена, необхідно зазначати конкретну редакцію статті особливої частини Кримінального Кодексу України за якою кваліфіковано його дії, що не було зроблено слідчим та прокурором при складанні обвинувального акту.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту він не містить визначення конкретного часу вчинення дій, які утворюють склад злочинів, а також не зазначено про неможливість встановлення таких обставин. Натомість в обвинувальному акті зазначено про вчинення дій в певний період в роках - з 2008 по 2009роки.
В обвинувальному акті не зазначено конкретно місце скоєння кримінального правопорушення.
Так, у обвинувальному акті зазначається, що податкову декларацію з ПДВ ТОВ Компанія «Енерготрейд» за жовтень 2008 р., в які ОСОБА_5 були внесені завідомо неправдиві відомості, було подано 20.11.2008 р. за вхідним №200439 до ДПІ В Оболонському районі м.Києва, але повна точна адреса місцезнаходження вищезазначеної установи в обвинувальному акті не зазначена, та не зазначено ким саме була подана ця податкова декларація.
Диспозиція статті 212 КПК України, окрім іншого, також передбачає вчинення цього злочину за попередньою змовою групою осіб.
В обвинувальному акті зазначається, що ОСОБА_5 в період вересня 2008 р., переслідуючи корисливу мету, вступила в змову з невстановленою слідством особою, домовившись з нею про забезпечення, в супереч галузевих нормативно-правових актів, газом споживачів ТОВ «Компанія Енерготрейд» в жовтні 2008 р. і діяла відповідно до попередньої домовленості з невстановленою на даний час слідством особою, але в обвинувальному акті не зазначається про обвинувачення ОСОБА_5 в скоєнні нею цього злочину за попередньою змовою в групі осіб, не конкретизований спільний умисел.
З обвинувального акту не ясно, чи діяли невстановлена слідством особа та ОСОБА_5 за попередньою змовою у групі осіб з метою ухилитись від сплати податків чи з корисливою метою, чи з метою забезпечення, в супереч галузевих нормативно-правових актів, газом споживачів ТОВ «Компанія Енерготрейд».
З обвинувального акту не ясно яку конкретно користь отримала чи намагалась отримати ОСОБА_5 у такому випадку, яке процесуальне рішення прийнято стосовно неї та невстановленої під час досудового слідства особи за цим фактом.
Диспозиція ч.1 ст. 366 КК України передбачає відповідальність за складання, видачу службовою особою неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів неправдивих відомостей, інше підроблення документів.
В обвинувальному акті зазначається, що дії ОСОБА_5 виразились у внесені до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складанні і видачі службовою особою підприємства завідомо неправдивих офіційних документів, тобто одні ї ті самі дії по суті містять різну правову кваліфікацію.
В обвинувальному акті зазначається, що ОСОБА_5 були внесені завідомо неправдиві відомості в податкову декларації на прибуток ТОВ «Компанія Енерготрейд» за 2008 р.,шляхом засвідчення цих завідомо неправдивих офіційних документів своїм підписом та печаткою підприємства, але не зазначається обставин складання і видачі нею завідомо неправдивих офіційних.
В обвинувальному акті зазначено: «Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями, які виразились в умисному ухиленні службовою особою від плати податків, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 212 КК України», «Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями, які виразились в службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складанні і видачі завідомо неправдивих офіційних документів вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 212 КК України».
Разом з цим, викладення правової кваліфікації у такій вже нібито встановленій формі суперечить вимогам ст.ст.7,17 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що слідчі дії у вказаному провадженні проводились слідчими СВ ПМ ДПІ у Оболонському районі м.Києва ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , слідчими СВ ПМ ДПІ у Деснянському району м.Києва ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , прокурорами ОСОБА_3 та ОСОБА_13 , але реєстр матеріалів досудового розслідування мітить відомостей про створення слідчої групи слідчих та групи прокурорів.
В супереч вимогам ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначені повністю лише прізвище, ім`я, по батькові, посада слідчого ОСОБА_12 та прокурора ОСОБА_3 , а відомості про інших слідчих та прокурорів, які, як видно із реєстру досудового розслідування, виконували процесуальні дії під час досудового розслідування не зазначені.
Одночасно слід зазначити, що пред`явлене особі обвинувачення має бути чітким, містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення.
Таким чином, фактично відсутність в обвинувальному акті у розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення особи у вчиненні конкретних дій, які утворюють склад злочинів, є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення та його межі, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов`язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що вищезазначені суттєві недоліки обвинувального акту перешкоджають об`єктивному розгляду справи, відповідно до ст..314 КПК Уркаїни, обвинувальний акт з додатками необхідно повернути прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291,314 КПК України, суд,-
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.
Суддя ОСОБА_1