Справа № 156/321/16-к
Провадження № 1-кп/160/4/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2017 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Торчин Луцького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.02.2008 року за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк три роки один місяць, вироком Луцького міськрайонного суду від 27.07.2012 року за ч.4 ст. 296, ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі на строк три роки, вироком Ковельського районного суду Волинської області від 26 лютого 2013 року за ч.4 ст.296 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 25 січня 2016 року, вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 09 вересня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки шість місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05 березня 2016 року орієнтовно о 17:00 в с. Будятичі Іваничівського району ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом віджиму пластикового вікна проник до житлового будинку, що належить ОСОБА_6 , звідки викрав ноутбук, марки "COMPAQ CQ58", чим спричинив останньому матеріальні збитки на суму 2190,96 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від дачі показань у кримінальному провадженні, свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину не визнав повністю, а також не визнав цивільний позов.

Зважаючи на невизнання своєю вини обвинуваченим, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доводиться наступними доказами, дослідженими в ході судового розгляду.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 05 березня 2016 року орієнтовно о 16-17 год. вони з дружиною та дітьми відлучилися з будинку, де проживають, після повернення додому орієнтовно через дві години дружина виявила в кімнаті відчинене вікно, в будинку був безлад, залишені сліди з болотом від вікна і по будинку, виявили відсутність ноутбука, у зв`язку з чим він зателефонував до поліції. Працівники поліції приїхали орієнтовно через 20 хв., здійснювали огляд будинку, брали сліди, складали документи. В будинку вони з дружиною не перебували з 17:00 до 20:00 год. На даний час ноутбук йому повернений, що вбачається із збережної розписки від 15 квітня 2016 року (а.с.57).

Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення підтверджується звернення потерпілого 05 березня 2016 року о 19:30 із заявою до Іваничівського ВП Нововолинського відділу ГУНП у Волинській області про факт крадіжки у нього ноутбука марки "COMPAQ".

Згідно із протоколом огляду місця події від 05 березня 2016 року під час огляду території господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , поблизу лівої стіни будинку на вологому грунтовому покритті було виявлено слід низу взуття, котрий відкопійовано на гіпсовий зліпок. В будинку в одній із кімнат під час огляду металопластикового вікна на його рамі зафіксовано сліди віджиму. Слід низу взуття та слід віджиму було вилучено та запаковано в паперові пакети (а.с.58-59).

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що був слідчим у даному кримінальному провадженні та підтвердив виявлення та вилучення сліду низу взуття під час огляду місця події 05 березня 2016 року у господарстві ОСОБА_6 , відкопійованого на гіпсовий зліпок. Даний зліпок був поміщений ним у паперову коробку, опечатаний та підписаний і містився у нього в сейфі. Пояснив, що зліпок не був визнаний речовим доказом на досудовому розслідуванні у зв`язку з відсутністю об`єкта для порівняння, після направлення обвинувального акту до суду наданий прокурору.

Ухвалою суду від 02 серпня 2016 року зліпок взуття, який був виявлений та виготовлений під час огляду місця події, яка мала місце 05 березня 2016 року у господарстві ОСОБА_6 , визнано судом речовим доказом у справі. Із протоколів від 01 та 02 серпня 2016 року про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування вбачається ознайомлення обвинуваченого та його захисника із додатковими матеріалами (а.с.77,93). Зліпок взуття та його упакування оглядалися в ході судового розгляду учасниками судового провадження. Як вбачається із паперової коробки, в яку упакований зліпок, вона була опечатана слідчим ОСОБА_7 із зазначенням "ОМП від 05 березня 2016 року по факту крадіжки з будинку за адресою: АДРЕСА_3 " із підписами понятих.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для визнання даного зліпка взуття недопустимим доказом, адже його виявлення та виготовлення зафіксовано в протоколі огляду місця події від 05 березня 2016 року, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7 , даний доказ відкрито учасникам кримінального провадження та він містить важливу інформацію щодо наявності чи відсутності обставин, що встановлюються у даному кримінальному провадженні, а тому клопотання захисника обвинуваченого про визнання даного доказу недопустимим не підлягає до задоволення.

Із вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 09 вересня 2016 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців вбачається, що у даному кримінальному провадженні у ОСОБА_5 07 березня 2016 року було вилучено належну йому пару чоловічих туфель, що визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні та підлягають поверненню ОСОБА_5 у зв`язку із набранням вказаним вироком законної сили згідно з ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 04 січня 2017 року (а.с.133-134, 168-171).

Ухвалою Локачинського районного суду від 08 лютого 2017 року прокурору у справі надано тимчасовий доступ до речей з можливістю їх вилучення, зокрема, пари вказаних вище чоловічих туфель, які після вилучення були відкриті учасникам кримінального провадження, та призначено трасологічну експертизу у справі з метою повного з`ясування всіх обставин справи.

Згідно із висновком вказаної судової трасологічної експертизи № 101 від 03 березня 2017 року слід взуття, який зафіксовано у гіпсовому зліпку, виявлений та виготовлений під час огляду місця події, яка мала місце 05 березня 2016 року у господарстві ОСОБА_6 , ймовірно залишений підметковою частиною підошви правої туфлі, вилученої 07 березня 2016 року у ОСОБА_5 . При цьому у мотивувальній частині висновку вказано, що порівняння наданих на дослідження предметів дозволило встановити співпадіння наступних загальних та окремих ознак, а саме: форми, розмірів підошви та складаючих її елементів, наявності рельєфного малюнка, ступеню його вираженості, форми і розміри деталей малюнка, логотипу "Ultra Moda", виступ овальної форми розіром 1,5х3,5 м, тощо. Разом з співпадаючими ознаками, встановлені деякі ознаки розрізнення, які виявлені у невеликих відхиленнях розмірних характеристик ознак, які не суттєві, пояснюються процесом слідоутворення та процесом вилучення сліду (помол гіпса, вологість повітря, "усадка гіпса" та ін.) і на висновок експерта не впливають (а.с.237-240).

Вина обвинуваченого також підтверджується договором про надання фінансового кредиту та закладу майна № 463-16010432 від 05 березня 2016 року, укладеним о 22:38, відповідно до якого ОСОБА_5 отримав у ПТ "Ломбард "Заставно-кредитний дім" кредит у розмірі 1 760 грн. та в забезпечення зобов`язань по договору надав ноутбук марки "COMPAQ", вартість якого оцінена в розмірі 2 190,96 грн. (а.с.64). Вказаний ноутбук вилучено у ПТ "Ломбард "Заставно-кредитний дім" та повернуто власнику ОСОБА_6 , що підтвердив потерпілий у судовому засіданні.

Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого в таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України і він повинен нести відповідальність за даною статтею.

Водночас, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується також у умисному таємному викраденні, поєднаному із проникненням у житловий будинок ОСОБА_6 05 березня 2016 року орієнтовно о 17:00 в с. Будятичі Іваничівського району, грошових коштів в сумі 300 грн., належних останньому,та заподіяння збитків на вказану суму.

Вказане обвинувачення не знайшло підтвердження в ході судового розгляду будь-якими належними доказами, потерпілий ні у заяві про вчинення злочину, ні у судовому засіданні не зазначав про викрадення у нього грошових коштів на суму 300 грн., а тому вказівку про викрадення ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 300 грн. необхідно виключити із обвинувачення.

Показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які у судовому засіданні пояснили, що 05 березня 2016 року в період з 15:00 до 22:00 вони перебували з обвинуваченим у барі "Хортиця", розпивали спиртні напої та орієнтовно о 22 год. до них підійшов незнайомий їм чоловік, в якого обвинувачений придбав ноутбук, спростовуються наведеними вище доказами, що підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, 05 березня 2016 року орієнтовно о 17 год. Окрім того, один із свідків - ОСОБА_8 є рідним братом обвинуваченого, надання зазначеними вище свідками вказаних показань суд розцінює як засіб уникнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Заперечення захисника обвинуваченого також спростовуються наведеними вище судом доказами, позаяк факт проникнення обвинуваченого до будинку ОСОБА_6 , а також належність йому ноутбука, вилученого у ПТ "Ломбард "Заставно-кредитний дім", підтверджується показаннями потерпілого, наданими у судовому засіданні, належність ОСОБА_5 сліду взуття біля будинку потерпілого - висновком трасологічної експертизи № 101 від 03 березня 2017 року.

У відповідності до вимог ст. ст. 50, 65КК України припризначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу винного, який є неодноразово судимий, має непогашені та незняті судимості (а.с.65-67), працездатний (а.с.68), однак, не працює, за місцем відбування покарання характеризується посередньо (а.с.70), на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував (а.с.71), одружений, має на утриманні малолітню дитину (а.с.73).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Враховуючи наведене, а також те, що потерпілий не має претензій до обвинуваченого, ОСОБА_5 , звільнившись 25 січня 2016 року з місць позбавлення волі продовжив вчиняти злочини, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, у вчиненому не розкаявся, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним і доцільним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 09 вересня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України за вчинення злочинів 07 березня 2016 року із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, а злочин у даному кримінальному провадженні ним вчинено до постановлення даного вироку - 05 березня 2016 року, остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Нововолинського міського суду Волинської області.

Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні цивільного позову ПТ "Ломбард "Заставно-кредитний дім" до ОСОБА_5 про стягнення 1760 грн. При цьому суд виходив з того, що в даному випадку між ПТ "Ломбард "Заставно-кредитний дім" та ОСОБА_5 виникли договірні відносини з кредитних правовідносин, предметом застави у яких був ноутбук марки "COMPAQ". У вказаному цивільному позові ПТ "Ломбард "Заставно-кредитний дім" фактично просить стягнути із ОСОБА_5 надані йому кредитні кошти в розмірі 1760 грн. з підстав відшкодування шкоди, завданої злочином. Разом з тим, правовідносини, що виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договору, яким передбачено, що ризики втрати предмета застави застраховано кредитодавцем. Суд не вбачає підстав для задоволення позову із зазначених позивачем мотивів. При цьому ПТ "Ломбард "Заставно-кредитний дім" не позбавлений можливості звернутися до суду із позовом до позивача в порядку цивільного судочинства з інших підстав.

Враховуючи майновий стан обвинуваченого, те, що він ніде не працює, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає, що останній не спроможний оплатити витрати за проведення трасологічних експертиз у справі, а тому судові витрати за їх проведення на загальну суму 2 112,64 грн. слід віднести на рахунок держави.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ст.ст. 100, 119, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 09 вересня 2016 року, визначити ОСОБА_5 остаточно покарання у виді 4 (чотири) роки 3 (три ) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

У задоволенні позову ПТ "Ломбард "Заставно-кредитний дім" до ОСОБА_5 про стягнення 1760 грн. шкоди відмовити повністю.

Судові витрати за проведення трасологічних експертиз на загальну суму 2 112,64 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- зліпок взуття, що був виявлений та виготовлений під час огляду місця події, яка мала місце 05 березня 2016 року у господарстві ОСОБА_6 , що знаходиться при матеріалах даного кримінального провадження, - знищити.

- ноутбук марки "COMPAQ CQ58" та зарядний пристрій до нього, який згідно із розпискою від 15 квітня 2016 року знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , - залишити у володінні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1