Справа № 361/1134/17 Головуючий у І інстанції Міхієнкова
Провадження № 11-сс/780/207/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 20.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
20 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2017 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони на її відчуження.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
29.03.2017 року слідчий Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , якій пред`явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 303 КК України, шляхом заборони на відчуження та розпорядження зазначеним майном. В клопотання зазначено, що з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання за вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на таке майно може призвести до його відчуження.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2017 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони на її відчуження.. В іншій частині клопотання відмовлено. Мотивуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що санкція частини 3 статті 303 КК України передбачає додатковий вид покарання конфіскацію майна, яке може бути призначене судом у разі засудження ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 303 КК, а тому є підстави для накладення арешту на об`єкт нерухомості, зазначений у клопотанні слідчого, з метою забезпечення можливої його конфіскації за вироком суду.

В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що її не було повідомлено про розгляд клопотання, тому вона була позбавлена права надати пояснення чи докази. Арештоване майно належить їй на праві приватної власності та жодній з перелічених у ч.2 ст. 167 КК України підстав не відповідає. В разі конфіскації будуть порушені її майнові права.

Заслухавши суддю доповідача, підозрювану ОСОБА_7 , яка підтримала подану нею апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України. Санкція зазначеної норми закону передбачає можливість застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

В зв`язку з вище викладеним, колегія суддів робить висновок про обґрунтованість клопотання слідчого щодо необхідності арешту майна підозрюваної ОСОБА_7 з метою збереження майна для забезпечення можливої конфіскації майна.

Стосовно доводів підозрюваної ОСОБА_7 щодо розгляду судом клопотання слідчого без її участі та позбавлення її можливості захистити свої права, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З клопотання слідчого вбачається, що слідчий просив провести розгляд клопотання без участі підозрюваної ОСОБА_7 , в зв`язку з необхідністю запобіганню відчудження майна, з метою забезпечення арешту для можливої конфіскації майна.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України розглянув клопотання слідчого без участі підозрюваної ОСОБА_7 , що не є порушенням її прав, оскільки арешт накладався на майно підозрюваної з метою забезпечення можливої його конфіскації.

Доводи підозрюваної ОСОБА_7 щодо відсутності підстав для арешту майна, колегія суддів знаходить безпідставними та необґрунтованими.

Натомість рішення слідчого судді відповідає вимогам чинного законодавства, та на думку колегії суддів є законним та обґрунтованим.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2017 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , шляхом заборони на її відчуження, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :