Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

27 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_6 щодо вирішення питання стосовно речового доказу у кримінальному провадженні № 0000122,

у с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.09.2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2583 КК України, і йому призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

На підставі ст.ст.54, 77 КК України ОСОБА_6 позбавлено військового звання майора Національної гвардії.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.06.2017 року апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволена частково. Вирок суду першої інстанції скасовано, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , в якому він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2583 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України закрито у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

24.07.2017 року ОСОБА_6 подав заяву, в якій просить вирішити питання стосовно належних йому засобів зв`язку, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_6 , який просив повернути йому мобільний телефон, а сім-карти знищити як такі, що не представляють цінності, думку прокурора, який вважав, що з урахуванням прийнятого судом апеляційної інстанції рішення слід скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_6 , та повернути його, колегія суддів вважає, що заяву належить задовольнити, з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.04.2015 року за клопотанням слідчого на майно, вилучене 18.04.2015 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , накладено арешт, в тому числі на мобільний телефон Lenovo та дві сім-карти МТС та Укртелеком (т.1 а.с.195-196).

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд першої інстанції прийняв рішення про речові докази, згідно з яким належний ОСОБА_6 мобільний телефон Lenovo imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який зберігається у матеріалах кримінального провадження, конфісковано у власність держави як засіб вчинення кримінального правопорушення, а сім-карти МТС НОМЕР_3 та Укртелеком НОМЕР_4 , які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, підлягають знищенню як такі, що не представляють цінності.

Паспорт громадянина України ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 , виданий 17.11.1997 Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, в обкладинці, довідку про присвоєння ОСОБА_6 ідентифікаційного номера НОМЕР_6 йому повернуто.

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У відповідності з вимогами ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

У відповідності з вимогами ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, щодо речових доказів.

За змістом положень п.14 ч.1 ст.537, п.4 ч.2 ст.539 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку за клопотанням (поданням) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, яке подається до суду, який ухвалив вирок.

Закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції не вирішив питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешту та про речові докази, а тому з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, згідно з якою у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу, з метою забезпечення такої загальної засади кримінального провадження як недоторканість права власності, колегія суддів вважає необхідним вирішити вказане питання в порядку, визначеному ст.539 КПК України.

Оскільки кримінальне провадження закрито судом апеляційної інстанції, належне ОСОБА_6 майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, арешт, накладений на це майно з метою забезпечення збереження речових доказів, слід скасувати, а майно повернути власнику. При цьому слід урахувати думку ОСОБА_6 стосовно сім-карт, які цінності не представляють.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_6 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року на належне ОСОБА_6 майно, мобільний телефон Lenovo іmei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , сім-карти МТС НОМЕР_3 та Укртелеком НОМЕР_4 , які зберігаються у матеріалах кримінального провадження.

Мобільний телефон Lenovo іmei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_6 , сім-карти МТС НОМЕР_3 та Укртелеком знищити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3