Справа № 405/3804/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2017 року лідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-
ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася з даною скаргою до Ленінського районного суду м. Кіровограда, в обгрунтування якої зазначила, що 06.07.2017 року вона подала до прокуратури Кіровоградської області, в порядку ст. 214 КПК України заяву, яку в подальшому прокуратура області спрямувала до місцевої прокуратури м. Кропивницький, посадові особи якої не внесли до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за її заявою від 06.07.2017 року.

З урахуванням вищезазначеного заявниця з даною скаргою звернувся до суду.

Заявниця у судове засідання з`явилася, надала пояснення, згідно з якими скаргу підтримала та просила задовольнити.

Прокурори у судове засідання з`явилися, надали пояснення, відповідно до яких викладені в скарзі обставини не визнали, вказали на відсутність підстав для задоволення скарги, в задоволенні скарги просили відмовити.

Заслухавши заявницю та прокурорів, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга є такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з`ясуванням фактичних даних, 06.07.2017 року заявниця звернулася до прокуратури Кіровоградської області з заявою, відповідно до якої просила внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, відносно державного виконавця ОСОБА_5 , яка на її думку не виконує рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 2-53/2005 року про рішення зборів садово городнього товариства «Радуга» від 29.02.2004 року, що на думку заявниці є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки державний виконавець не виконала рішення суду.

Під час розгляду справи заявниця пояснила, що вона не використовувала надані їй Законом України «Про виконавче провадження» права сторони виконавчого провадження щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, разом з тим пояснила, що має власну думку, що у невиконанні рішення суду винна саме державний виконавець.

Разом з тим, як вбачається з заяви ОСОБА_3 до прокуратури Кіровоградської області від 06.07.2017 року, заявниця повідомляла прокурора, що згідно з зазначеним вище виконавчим листом вказується про рішення зборів садово городнього товариства «Радуга» від 29.02.2004 року про виключення ОСОБА_3 з членів садово городнього товариства «Радуга», визнання незаконним і поновлення ОСОБА_3 в членах садово городнього товариства «Радуга». Тобто, враховуючи дану обставину, слідчий суддя дійшов думки, що не заперечувалося заявницею у судовому засіданні, що саме садово городнє товариство «Радуга» повинно було вчинити дії на виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Водночас, у судовому засіданні заявниця пояснила, що згідно з постановою начальника Кіровського районного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області. Дії державного виконавцяОСОБА_5 визнано такими, що не суперечать чинному законодавству.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Злочин є передбачене Кримінальним Кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ст. 11 КК України).

Отже, на думку слідчого судді, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а не особиста думка будь якої особи про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема щодо бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про відмову у задоволенні скарги (п.4 ч. 2 ст. 307 КПК України).
З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.303-307,309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1