печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.08.2016 року накладено арешт на майно ОСОБА_4 , а саме на: машиномісце № НОМЕР_1 (паркінг №2) загальною площею 17,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 00; квартиру загальною площею 158,3 кв. м., житловою площею 80,1 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 00; (1/4 частку власності) трикімнатної квартири загальною площею 60,7 кв. м., житловою площею 34,6 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна № 38542360; авто «Mercedes-Benz» S500 (2012), чорного кольору № кузову НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .
Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_3 , подав клопотання про скасування арешту.
В обґрунтування доводів клопотання зазначає, що арештоване майно є приватною власністю ОСОБА_4 , яка не є підозрюваною, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе відповідальністю за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи. Отже, арешт на майно було накладено безпідставно та всупереч ст. 170 КПК України.
Прокурор групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , за клопотанням якого вжито заходів забезпечення кримінального провадження, та/або інший прокурор групи прокурорів в кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 доводи клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 172, 174 КПК України визначений скорочений строк розгляду клопотання про скасування арешту майна, а неявка слідчого/прокурора не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні представника органу досудового розслідування на підставі наданих заявником доказів та матеріалів.
Судовим розглядом встановлено, що другим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені, зокрема за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.5 ст. 191, ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.
15 серпня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.5 ст. 191, ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.
В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.08.2016 року накладено арешт, серед іншого на майно яке належить матері підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_4 , а саме: машиномісце № НОМЕР_1 (паркінг №2) загальною площею 17,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 00; квартиру загальною площею 158,3 кв. м., житловою площею 80,1 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 00; (1/4 частку власності) трикімнатної квартири загальною площею 60,7 кв. м., житловою площею 34,6 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна № 38542360; авто «Mercedes-Benz» S500 (2012), чорного кольору № кузову НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .
При накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України, що інкримінується підозрюваному ОСОБА_6 сину власника майна, серед іншого передбачає конфіскацію майна, а також те, що його протиправними діями державі спричинено збитки, з метою забезпечення можливої конфіскації та з метою запобігання настання можливих негативних наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.
Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, якою передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Так, необхідність скасування накладення арешту майна можуть обумовити зокрема такі обставини: відшкодування підозрюваним, обвинуваченим завданої ним шкоди, з метою забезпечення відшкодування якої був накладений арешт; зміна кваліфікації дій підозрюваного, обвинуваченого на статтю Кримінального кодексу, санкція якої не передбачає додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна, якщо арешт майна був накладений саме з метою її забезпечення.
Оскільки вищевказаних обстави судовим розглядом не встановлено, а заявником в належний спосіб не доведені, слідчий суддя відмовляє в задоволенні поданого клопотання.
Керуючись п.18 ч.1 ст.3, ст.7, 26, 174, 309, 532-534 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1