справа № 208/2070/16-к
№ провадження 1-кп/208/110/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2017 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000529 від 18.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українці, громадянці України, маючій професійно-технічну освіту, не маючій інвалідності, офіційно не працюючій, розлученій, маючій малолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 . раніше судимій:

-19.02.2003 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.1 ст.309, ст.76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнена з випробувальним терміном 1 рік;

-28.04.2005 Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнена з випробувальним терміном 2 роки;

- 14.05.2009 Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 14.05.2013 Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнена з випробувальним терміном 1 рік;

- 20.08.2014 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.1 п «В» ЗУ «Про амністію» від 08.12.2014 звільнена від відбуття покарання з зали судового засідання;

- 17.03.2015 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнена з випробувальним терміном 2 роки;

- 20.01.2016 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.03.2015 остаточно призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки; у виді позбавлення волі строком на три роки.

- 22.03.2016 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. Згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, покаранням за даним вироком суду поглинути не відбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_7 вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.01.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та один місяць;

- 08.12.2016 ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.03.2016 року в частині призначення покарання змінено. За ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати частину покарання призначену за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.01.2016 року у вигляді позбавлення волі строком на 1 місяць та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та один місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12.02.2016 в вечірній час доби (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи біля магазина «Техно» за адресою: м. Дніпродзержинськ. пр. Аношкіна, 26А, разом з малознайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_9 , побачила, що в правій кишені куртки останнього знаходиться банківська карта ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення банківської картки ОСОБА_9 та в подальшому використання її з метою таємного викрадення грошових коштів, наявних на банківському рахунку, належному ОСОБА_9 , відкритого ним у ПАТ КБ «Приватбанк», шляхом здійснення транзакції із використанням банкомату. ОСОБА_7 скориставшись тим, що ОСОБА_9 перебував в стані алкогольного сп`яніння та втратив контроль над своїм майном, таємно викрала банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 (майнової цінності не має) з метою в подальшому її використати для таємного викрадення грошових коштів, наявних на банківському рахунку, належному ОСОБА_9 відкритого ним у ПАТ КБ «Приватбанк», шляхом здійснення транзакції із використанням банкомату.

Того ж дня, реалізовуючи свій злочинний умисел, Чурсіна СО у період часу з 18.50 до 18-53 (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), перебуваючи поблизу банкомату «СADN 8155». належного ПАТ КБ «Приватбанк» та розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Леніна. 84, використовуючи ПІН-код належної потерпілому ОСОБА_9 банківської карти, діючи умисно, із корисливих мотивів, таємно викрала грошові кошти у сумі 2 500,00 гривень, здійснивши транзакцію із банківського рахунку ОСОБА_9 , чим заподіяла останньому майнову шкоду у вказаному розмірі.

Викраденими грошовими коштами Чурсіна СО у подальшому розпорядилася на власний розсуд.

Допитана по суті пред`явленого обвинувачення, обвинувачена ОСОБА_7 винною себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнала повністю. Пояснила, що 12.02.2016 року викрала банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк», яка знаходилася в кишені куртки малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_9 , того ж дня з банкомату, використовуючи пін код та картку зняла з банківського рахунку 2500 грн. Щиро розкаялася. Просила суд розглядати справу в порядку ч.3 ст.349 КК України, фактичні обставини справи вона не оспорює, погоджується з кваліфікацією, це є її добровільна позиція, також просила суворо не карати.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюють ся. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_7 у вчинені злочину, а саме в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно встановлена та доведена а дії обвинуваченої ОСОБА_7 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за скоєний злочин, суд виходить із вимог ст.. 65 КК України, що стосується ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винної та обставин, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.

Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченої ОСОБА_7 в силу ст.67 КК України є рецидив злочину.

Обставиною що пом`якшує відповідальність обвинуваченої ОСОБА_7 у відповідності до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, наявність двох малолітніх дітей.

При визначені покарання ОСОБА_7 суд також враховує, що обвинуваченою скоєно злочин, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 вчинено до постановлення попереднього вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 березня 2016 року, суд при призначені покарання за цим вироком застосовує правила призначення покарання за сукупністю злочинів, передбачені ч.4 ст.70 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення інших злочинів.

По даному кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався.

По справі наявні процесуальні витрати на залучення експертів, які відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,371,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року у виді трьох років одного місяця більш суворим, призначеним даним вироком у виді трьох років двох місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Речові докази:

- банківську карту ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; диск з фотоматеріалами № 1155, які долучені в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000529 від 18.02.2016 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1