н/п 1-кс/490/6114/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2016 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції Миколаївської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ключі Усть-Камчацької області Російської Федерації, громадянина України, маючого вищу освіту, неодруженого, не судимого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого докером у Миколаївському морпорті, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0005934 від 15.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за фактом того, що 14 грудня 2016 року ОСОБА_4 умисно спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді переламу своду черепу та забою головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

16 грудня 2016 року в рамках кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до вказаної підозри, ОСОБА_4 14.12.2016 року близько 22:00 год., знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 в ході раптово виниклої сварки на ґрунті неприязних відносин умисно почав бити головою об стіну та штовхати свою співмешканку ОСОБА_7 , яка від нанесених ударів та поштовхів отримала тілесні ушкодження у вигляді переламу своду черепу та забою головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації з забороною покидати житло у період часу з 22 год. 00 хв. вечора по 06 год. 00 хв. ранку. В обґрунтування клопотання слідчий вказував, що обрання такого запобіжного заходу, як домашній арешт, зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків кримінального правопорушення.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав частково. Зазначав, що лише у судовому засіданні йому стало відомо про те, що підозрюваний працює за змінним графіком, а за такого, з метою забезпечення права ОСОБА_4 на працю просив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без покладення обов`язку не залишати місце проживання у певний час.
Захисник та підозрюваний також просили обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без покладення обов`язку не залишати місце проживання у певний час.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне у задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Лише за наявності усіх вищезазначених складових слідчий суддя може обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Таким чином, КПК України не передбачено застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без покладення обов`язку не залишати місце проживання у певний час.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вказана підозра, на думку слідчого судді, є обґрунтованою та підтверджується протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Крім того, факт завдання поштовху, від якого потерпіла отримала удар головою об стінку не заперечувався і самим підозрюваним, що випливає із наявних у матеріалах клопотання його пояснень та наданих свідчень в ході розгляду даного клопотання.
В той же час, прокурор не надав суду доказів існування хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а з урахуванням того, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, працює, має на утриманні дитину, до цього до кримінальної відповідальності не притягувався, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованим. Зокрема, на думку слідчого судді, прокурор не надав достатньо доказів того, яким чином застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе запобігти спробам незаконно впливати на потерпілу та свідків.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи той факт, що прокурор не навів достатньо доказів існування хоча б одного ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного в подальшому, відносно ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із обов`язком з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Керуючись ст. ст. 181, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання - відмовити.

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на ОСОБА_4 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою.
Попередити ОСОБА_4 , що в разі порушення покладених на нього обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_12