Провадження № 1-кс/185/1350/15
У Х В А Л А

04 листопада 2015 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді клопотання слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене із старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

В С Т А Н О В И В:
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 05 вересня 2015 року, приблизно о 21 годин 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи відомості, щодо знаходження грошових коштів за місцем проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зустрівся зі своїми знайомими, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та звернувся до останніх з пропозицією щодо сумісного вчинення дій по незаконному отриманню грошових коштів, отримавши від ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 згоду, домовившись, таким чином, про спільне вчинення злочину.

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на вчинення розбійного нападу, поєднаного з проникненням у житло, на невстановленому слідству транспортному засобі, приблизно о 22 год., 05 вересня 2015 року, прибули за місцем проживання потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , до домоволодіння АДРЕСА_2 , де, діючи за попередньою змовою, з метою незаконного отримання чужого майна, попередньо розподіливши між собою ролі, ОСОБА_7 сумісно з ОСОБА_6 шляхом розбиття вікон, через вікна, незаконно проникли до приміщення будинку АДРЕСА_2 , в той час як ОСОБА_11 , перебуваючи за межами будинку, згідно визначеної ролі, повинен був знаходитись на вулиці, з метою стеження за обстановкою, та здійснювати попередження у випадку небезпеки, а ОСОБА_10 , повинен був знаходитися у невстановленому слідством транспортному засобі, з метою максимально швидкого зникнення їхньої групи з місця вчинення злочину.

Продовжуючи злочинну сумісну діяльність, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , керуючись протиправним умислом, спрямованим на скоєння розбійного нападу, поєднаного з застосуванням насильства, з метою викрадення чужого майна, будучи зацікавленим у можливості заволодіння грошовими коштами та іншим майном, яке перебувало у володінні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та незаконному збагаченні за рахунок майна, яке їм не належить, розуміючи, що майно, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_2 є чужим майном, і правомочності в частині розпорядження таким в них відсутні, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , усвідомлюючи характер вчинюваних дій, у присутності потерпілих, реалізуючи сумісний злочинний умисел, спрямований на скоєння розбійного нападу з метою викрадення чужого майна потерпілих, застосували до ОСОБА_8 насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, у вигляді нанесення ударів металевою палкою по голові потерпілого ОСОБА_8 та погрожуючи застосуванням предмета схожого на пістолет, направляючи його в сторону потерпілого, вимагали передати їм грошові кошти та коштовні вироби.

Після чого, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, відкрито, спільно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих спонукань, заволоділи майном, а саме: фотоапаратом, торгівельної марки «Кенон», мобільними телефонами, в кількості 5 штук, золотим браслетом та золотою чоловічою каблучкою, завдавши тим самим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , матеріальну шкоду.

Отримавши від ОСОБА_11 , який виконуючи відведені йому злочинну роль, знаходився за межами будинку, на вулиці, попередження щодо присутності на вулиці сторонніх осіб, які почули шум та здогадалися про вчинення в будинку протиправних дій, ОСОБА_7 , використовуючи ніж, який приставив до шиї потерпілої ОСОБА_9 , утримуючи останню, в якості заручниці, з метою безперешкодного зникнення з місця вчинення злочину разом із ОСОБА_6 , вийшли з домоволодіння потерпілих, та на невстановленому транспортному засобі, під керуванням ОСОБА_10 , якому було заздалегідь відведена вказана роль, з місця вчинення злочину безперешкодно зникли.

Відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002396 від 06 вересня 2015 року.

Відповідно до клопотання слідчого, пояснень сторони обвинувачення заявлено про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно вплинути на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню.

Підозрюваний ОСОБА_6 частково оспорюючи обґрунтованість підозри, та своєї провини у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, просив не продовжувати дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку підозрюваного, а також звернув увагу, на те, що клопотання подано із порушенням строку, зазначеного в ч. 1 ст. 199 КПК України, а саме за чотири дні, а не за п`ять.

В обґрунтування клопотання, прокурор та слідчий зазначили, що необхідно провести слідчі експерименти за участі підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_10 , отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи, виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України, виконати інші дії, необхідність в яких виникне в ході досудового розслідування. Також слідчий, повідомила, що потерпілим не пройдена СМЕ, оскільки він перебував за межами м.Павлограду.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 надав позитивну характеристику підозрюваного.

При розгляді клопотання встановлено, що 11 вересня 2015 року до підозрюваного був застосовний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

У рішенні ЄСПЛ за скаргою Ферарі Браво проти Італії зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.

При розгляді клопотання, слідчий суддя, враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про що свідчать докази, які надані до клопотання. При цьому слідчий суддя, не вирішує питання про винуватість особи в обсязі повідомленої підозри.

Одночасно, слідчий суддя, враховує, що сама по собі обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням триманням під вартою підозрюваного, але поряд з цим є необхідність виконання ряду слідчих дій, це зокрема проведення судово-медичної експертизи, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи заявлені ризики, слідчий суддя вважає, що тяжкість покарання, обґрунтовано свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків. В той же час не знайшов підтвердження заявлений ризик про можливість перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, оскільки в ч. 1 ст. 177 КПК України такий ризик відсутній.

На час розгляду даного клопотання сторонами не надано доказів, які б вказували на наявність нових обставин, які були відсутні, чи не відомі суду при обранні запобіжного заходу.

В п.35 рішення ЄСПЛ Летельє проти Франції, зазначено, що національні судові органи мають передусім забезпечувати щоб у кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. Із цією метою вони повинні зважати на всі обставини, що свідчать за і проти наявності справжнього суспільного інтересу. Який, з врахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Відповідно до вказаної позиції суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів підозри у вчиненні ним кримінального злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному злочині, також враховує наявність вищезгаданих ризиків, необхідність проведення ряду слідчих дій, його вік, стан здоров`я, з однієї сторони. А з іншої сторони враховує міцність соціальних зв`язків, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_6 не працює, будучи раніше засудженим за спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, належних висновків для себе не зробив.

Оцінюючи ці обставини, з врахуванням строку перебування підозрюваного під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про наявність суспільного інтересу, який виправдовує необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного. Так, ОСОБА_6 перебуваючи на свободі, під загрозою тяжкого покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно вплинути на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Тому є виправдана необхідність строк тримання під вартою продовжити, в межах строку досудового розслідування, оскільки альтернативні запобіжні заходи не попередять ризики заявлені стороною обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 п. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Також під час розгляду клопотання встановлено порушення слідчим вимог ст. 199 КПК України, оскільки ухвала про застосування запобіжного заходу діє до 07 листопада 2015 року, а клопотання слідчим подано 04 листопада 2015 року, тобто з порушенням п`ятиденного строку, про вказане порушення необхідно повідомити Павлоградського міжрайонного прокурора для вжиття заходів. В той же час, діючий КПК України не містить санкцій в разі подання клопотання з порушенням вказаних строків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погоджене із старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Великоолександрівка, Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Великоолександрівка, Васильківського району Дніпропетровської області, що підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 05 грудня 2015 року 19 годин 59 хвилин.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою встановити до 05 грудня 2015 року 19 годин 59 хвилин.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1