Провадження №1-кп/127/1369/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0006304 від 12.08.2016 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниці, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, учня Вінницького міжрегіонального вищого професійного училища №4, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 0512, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , який є неповнолітнім, 12.08.2016 року близько 12.00 годині, перебуваючи у літньому будинку АДРЕСА_2 , з адресою: м. Вінниця, вул.. Нагірна,1, помітив мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-G361H/DS (SEK)» серії «Galaxy Core Prive», у корпусі сірого кольору, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився на столі у вищевказаному приміщенні, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до столу, шляхом вільного доступу викрав вищевказаний мобільний телефон, вартість якого відповідно до судово-товарознавчої експертизи№2438/16/12 від 27.09.2016 року становить 1547 гривень 65 копійок, після чого покинув приміщення, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 1547 гривень 65 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч. 1 ст. 185 КК України визнав, та щиро розкаявся, суду пояснив, що він дійсно вчинив крадіжку за обставин викладених в обвинувальному акті, а саме: перебуваючи в літньому таборі «Колос» з літнього будинку, в якому проживав, перед від`їздом додому викрав телефон, привласнивши його собі. Через день, після телефонного дзвінка працівників поліції, телефон він повернув працівкам поліції.
Законний представник обвинуваченого - ОСОБА_5 суду пояснив, що його син виховується у повній багатодітній сім`ї. За путівкою сина було відправлено в літній табір, жодних скарг на нього за час перебування не надходило. З сином було проведено профілактичну бесіду з приводу даного випадку та на даний час він слідкує за його поведінкою. Спільно з дружиною вони намагаються забезпечити сина усім необхідним.
Представник Служби у справах дітей ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_4 на обліку Служби у справах дітей ВМР, як дитина, яка опинилася у складних життєвих ситуаціях не перебуває.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого в присутності його законного представника, висновку судово-товарознавчої експертизи №2438/16-21 від 27.09.2016 року ( т.1 а.с.53-55), відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку про його винність у вчиненні злочину.

Проаналізувавши усі зібрані в кримінальному проваджені та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в ході судового розгляду вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до вимог ст. ст. 65, 98, 99, 103 КК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 являється особою раніше не судимою (т.1 а.с.67), вчинив злочин будучи неповнолітнім ( т.1 а.с. 64), свою вину у скоєнні злочину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, враховуючи, що на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває ( т.1 а.с. 68-69), позитивно характеризується за місцем навчання ( т.1 а.с. 70-71), позитивно характеризується за місцем проживання ( т.1 а.с.62), на обліку Служби у справах дітей районної державної адміністрації не перебуває (т.1 а.с.73), до адміністративної відповідальності не притягувався (т.1 а.с.72) має самостійний дохід у вигляді відкритого банківського рахунку (т.1 а.с.74).
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття та активне сприяння у вчиненні злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, зважаючи на умови життя та виховання обвинуваченого, який має самостійний дохід, рівень розвитку, особливості особи неповнолітнього, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст. 103 КК України щодо призначення цього виду покарання неповнолітнім.
Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 вартість проведення криміналістичного дослідження судової товарознавчої експертизи №2438/16-21 від 27.09.2016 року (т.1 а.с. 52-56), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ОСОБА_4 злочину.
Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67, 98, 99, 103 КК України, ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнути з законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на користь держави Україна 264 гривні 30 копійок у відшкодування вартості проведення судово-товарознавчої експертизи №2438/16-21 від 27.09.2016 року .
Речові докази в кримінальному провадженні №0006304:

-мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-G361H/DS (SEK) серії «Galaxy Core Prive» у корпусі сірого кольору, який переданий на зберігання ОСОБА_9 - залишити останній після набрання вироком законної сили;

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: