УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004481 від 07.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27 грудня 2016 року слідчий Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004481 від 07.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.298 КК України, про накладення арешту на майно, а саме: на металеву консольну ферму, що над дахом двохповерхового житлового будинку: АДРЕСА_1 , що перебуває у володінні, користуванні ПАТ «Холдинговою компанією «Київміськбуд», що за адресою: м. Київ, вул. Суворова, 4/6 з метою недопущення руйнації об`єкта культурної спадщини, а саме вищевказаного будинку.

Клопотання обґрунтовано тим, що до Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. Києві 06.04.2016 з Департаменту культури КМДА надійшла заява, щодо незаконого будівництва багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що призводить до руйнації об`єкту культурної спадщини двохповерхового будинку АДРЕСА_1 та загрозі життю його мешканці, відомості за якою внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004481 від 07 квітня 2016 року та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України.

Проведенням досудового розслідування встановлено, що з 2013 року ПАТ «Холдинговою компанією «Київміськбуд» (юридична та фактична адреса: м. Київ, вул. Суворова, 4/6) розпочато будівництво багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з підземним паркінгом на підставі дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 26.07.2012 за №7).

26.03.2015 за № 3135 Управлінням охорони культурної спадщини КМДА з однієї сторони та власником житлового будинку АДРЕСА_1 , який відповідно наказу Головного управління охорони культурної спадщини від 10.06.2011 за № 10/34-11 є об`єктом культурної спадщини ОСОБА_5 було укладено Охоронний договір на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини.

Відповідно до клопотання, під час будівництва багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 проводилися інспектування вказаного об`єкту в ході яких були виявлені порушення, зокрема проводилася перевірка Київською міською санепідемстанцією про що складено Акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 08.07.2014 року, де встановлено порушення, а саме збудовано секція безпосередньо нависає над майданчиком садиби і створює загрозу для життя і здоров`я її мешканців при здійсненні будівельних і оздоблювальних робіт. Про що свідчили залишки будівельних матеріалів:цегли, шматки арматури, будівельна краска, що потрапили на територію садиби з поверхів будівлі. При обстеженні території садиби встановлено порушення побутового розриву (відстані) між котлованом будівництва і торцем житлового будинку - 4 метри, при нормативній відстані між будинками не менше 15 метрів.

27.01.2016 року Управлінням збереження історичного середовища та охорони об`єктів культурної спадщини Департаменту культури КМДА складено Акт огляду щойно виявленого об`єкта культурної спадщини по АДРЕСА_1 . Вказаним актом встановлено, що житловий будинок за вказаною адресою двохповерховий цегляний на стінах головного та дворового фасадів зазначеного будинку наявні вертикальні та горизонтальні тріщи. На тріщинах встановлено маяки, які мають пошкодження цілісності, що свідчить про наявність динаміки змін дефектів несучих конструкцій будинку. На фасаді новобудови з боку об`єкта культурної спадщини на рівні 2-3 поверху встановлено металева консольна ферма, яка нависає над дахом будинку та створює небезпеку зазначеному об`єкту культурної спадщини.

27.01.2016 Департаментом культури КМДА до ПАТ «Холдинговою компанією «Київміськбуд» спрямовано припис № 284/П з вимогою надання пояснень та демонтування металевої консольної ферми, яка нависає над дахом та створює небезпеку зазначеному об`єкту культурної спадщини.

На вказаний припис ПАТ «Холдинговою компанією «Київміськбуд» 26.02.2016 за №060/1472 надано відповідь про те, що житловий будинок АДРЕСА_2 не занесено до Державного реєстру нерухомих пом`яток України, а тому дія закону «Про охорону культурної спадщини» на нього не поширюється та що улаштоване покриття консольного типу (козирок) встановлено в якості компенсуючих протипожежних заходів, що погоджено Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (лист від 22.09.2014 № 7/14-11195) та Державною службою України з надзвичайних ситуацій (лист від 14.04.2015 № 26-5562/264), проте підтверджуючих документів та матеріалів забудовником надано не було. Одночасно з цим, у даній відповіді зазначається що над двоповерховим житловим будинком улаштоване суцільне покриття консольного типу (козирок) з межею вогнестійкості REI 120, проектне рішення якого було погоджено в Міністерстві регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, що в свою чергу підтверджує наявність права власності ПАТ «Холдинговою компанією «Київміськбуд» на металеву консольну ферму, що над дахом двоповерхового житлового будинку: м. Київ, вул. Коперника, 7 та перебуває у володінні, користуванні ПАТ «Холдинговою компанією «Київміськбуд».

Крім того, 12.12.2016 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва у задоволені позовних вимог ПАТ «Холдинговою компанією «Київміськбуд» відносно визнання протиправними дії Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та скасування припису Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) щодо демонтування металевої консольної ферми від 27.01.2016 року № 284/П - відмовлено, що також підтверджує право власності ПАТ «Холдинговою компанією «Київміськбуд» на металеву вищевказану консольну ферму.

Крім цього, 25.03.2016 за № 064-2650 Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища спрямовано лист на адресу АТХК «Київміськбуд» з проханням демонтувати самовільно розміщені металеві конструкції з вказаного будинку.

Також, 10.05.2016 за адресою: АДРЕСА_1 проведено ОМП в ході якого встановлено, що над двохповерховим будинком на висоті приблизно 20 сантиметрів над дахом знаходиться металева ферма у вигляді козирку, приблизними розмірами 20х6 метрів.

Будучи допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що на початку 2016 року на новобудові на висоті приблизно 5-10 метрів прокладений козирок у вигляді консольної ферми, вагою приблизно 10 тонн, який складається з металевих конструкцій та знаходиться над його будинком на відстані 10-15 см від даху чим створює ще більшу загрозу руйнації його будинку в разі осадки в тому числі небезпеку для життя та здоров`я його та родини. На даному козирці фермах проводяться зварювальні та інші роботи, як він розуміє планується його покриття, в свою чергу козирок встановлений та знаходиться на його прибудинковій території та над його будинком і в наслідок цих будівельних робіт можуть настати вказані негативні наслідки. Вважає за необхідні вжити всі необхідні правові заходи, щоб попередити вказані загрози, вказані заходи повинні бути спрямовані на припинення вчинення будь-яких дій щодо частини даної будівлі, а саме металевої консольної ферми встановленої на новобудівлі та яка нависає над дахом його будинку.

Враховуючи вище викладене, слідчим 14.06.2016 року було винесено постанову про визнання речовим доказом металевої конструкції, а саме металевої консольної ферми розміром 20х6 метрів, яка розташована над двохповерховим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , який являється об`єктом культурної спадщини, та призводить до його пошкодження (розрухи).

В судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене та розгляд справи без участі власника майна є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004481 від 07.04.2016 року, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання про арешт майна та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0004481 від 07.04.2016 року, вбачається, що вказане кримінальне провадження, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом незаконного будівництва за адресою: м. Київ, вул. Коперника, 5-7, що призводить до руйнації об`єкту культурної спадщини будинку АДРЕСА_1 та загрози життю його мешканців, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289КК Україна.

Однак, слідчий просить накласти арешт посилаючись на те, що металева консольна ферма, яка знаходиться на прибудинковій території житлового будинку може слугувати засобом вчинення кримінального правопорушення, оскільки проведення на ній робіт може призвести до пошкодження об`єкту культурної спадщини та створює небезпеку для життя та здоров`я людей, проте відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по вказаному кримінальному провадженню від 07.04.2016 року вказана конструкція не є об`єктом, яка була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто не відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Крім того, з матеріалів кримінального провадження, вбачається, що жодну особу про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 298 КК України повідомлено не було.

Водночас, слідчим не доведено, наявності ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України та не обґрунтовано при цьому правових підстав для такого арешту та необхідності у його накладенні.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004481 від 07.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1