24.03.2017 Справа № 367/1245/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003892 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемове м. Дзержинська Донецької області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, маючого професійно-технічну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 13.02.2017 р. близько 18:00 год з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом відкриття незачиненої хвіртки, зайшов на територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . Надалі, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття вікна та виламування віконної рами за допомогою фізичної сили проник до зазначеного вище будинку та заволодів її майном, а саме: з комоду в коридорі будинку взяв комплект постільної білизни марки «Home Line», вартістю 518,00 грн., виніс його через розбите скло будинку та направився на вихід з двору будинку, але до кінця свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки біля виходу із подвір`я його було затримано сусідом потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 .
Своїми діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вказаному вище злочину визнав.
Вказував, що він 13.02.2017 р. близько 18:00 год з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, зайшов на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 , шляхом розбиття вікна та виламування віконної рами за допомогою фізичної сили проник до зазначеного вище будинку, де взяв комплект постільної білизни марки «Home Line», вартістю 518,00 грн. В подальшому виніс його через розбите скло будинку та направився на вихід з двору, але біля виходу із подвір`я його було затримано сусідом потерпілої ОСОБА_5 . У скоєному розкаявся, обіцяв такого більше не чинити.
В зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєнні злочину, визнанням обставин скоєння злочинів, кваліфікації його дій та доказів, зібраних органом досудового розслідування, дослідження доказів було обмежене лише допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його особу.
Показання обвинуваченого в цій частині суд вважає правдивими і кладе їх в основу вироку.
Обираючи міру покарання, суд враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин.
Як особа обвинувачений характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України несудимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд знаходить: визнання своєї вини в скоєнні злочину і щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд не знаходить.
Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тому що він розкаявся у скоєному, обіцяв такого більше не чинити.

Отже, можливо, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст. 75 цього Кодексу звільнити його від відбування покарання із встановленням йому іспитового строку, з покладенням на нього зобов`язань, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Доказів наявності в провадженні процесуальних витрат суду не надано.
Керуючись ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 369-373 КПК України суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в 02 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

-повідомляти уповноважений органу з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого до набрання вироку законної сили залишити без змін у виді особистого зобов?язання.
Речовий доказ: комплект постільної білизни марки «Home Line» залишити у користуванні ОСОБА_5 .
Речовий доказ: оптичний диск з відеозаписом слідчого експерименту від 15.02.2017 р. залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, визначених ст.ст. 394, 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги по суті.

Суддя: ОСОБА_1