Справа № 342/169/17
Провадження № 1-кп/342/48/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: прокурора ОСОБА_2 , захисника - адвоката ОСОБА_3 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5 , представника служби в справах дітей Городенківської РДА ОСОБА_6 , неповнолітнього ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000024 від 02.02.2014 р. відносно неповнолітнього

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, учень 3 курсу ДНЗ Городенківський професійний ліцей, раніше не судимий,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Злочин вчинив за таких обставин:

01.02.2017 року біля 18 год., перебуваючи в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 виліз на перекриття прибудови над вхідними дверима до гуртожитку професійного ліцею та почав стукати у вікна другого поверху. Черговий по гуртожитку ОСОБА_8 , почувши стук, вийшов на вулицю, зробив ОСОБА_4 зауваження та попросив припинити хуліганські дії. Незважаючи на зауваження, ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському місці, умисно, протиправно, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинив конфлікт з ОСОБА_8 , в ході якого схопив останнього за одяг, намагався звалити його на землю та ображав нецензурною лайкою. Бажаючи самоутвердитись за рахунок приниження ОСОБА_8 , відійшовши від нього на невелику відстань, підняв з землі камінь, який кинув в ОСОБА_8 , влучивши в ділянку підборіддя та нижньої щелепи зліва. Своїми діями спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синців підборіддя справа, кута нижньої щелепи справа та 4-го пальця правої китиці, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся. Суду пояснив, що він навчається в ДНЗ Городенківський професійний ліцей. 01.02.2017 року в його товариша ОСОБА_9 був день народження, тому затримався в м. Городенка. Біля 18 год. він виліз на перекриття прибудови (козирьок) над вхідними дверима до гуртожитку ліцею, стукав у вікна другого поверху, хотів звернути увагу дівчини ОСОБА_10 , яка там живе. Черговий по гуртожитку ОСОБА_8 зробив йому зауваження, пропонував злізти. Коли він зліз на землю, почав шарпатись з черговим, боротись, намагався звалити його на землю, при цьому ображав нецензурною лайкою. Коли перестали шарпатись, він відійшов на відстань приблизно 5 м, підняв з землі камінь, кинув у ОСОБА_8 , влучивши в підборіддя. В даний час потерпілий до нього претензій не має. ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_8 не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, в заяві зазначив, що не заперечує щодо задоволення клопотання. Згідно вимог ст. 325 КПК України вирішено провести судовий розгляд у відсутності потерпілого.

Вина неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведена показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що навчається в ДНЗ Городенківський професійний ліцей, під час навчання проживає в м. Городенка в гуртожитку, так як її місцем проживання є с. Колинці Тлумацького району. 01.02.2017 року вона йшла з подругою ОСОБА_12 біля 18 год. до гуртожитку, на стадіоні зустріли ОСОБА_4 . Трохи поговорили, він провів їх до гуртожитку. Приблизно через 10 хвилин, коли знаходились у кімнаті на другому поверсі, почули шум. Виглянувши у вікно, побачили, що на дашок над вхідними дверима заліз ОСОБА_4 і стукав у вікна. Через вікно вона з подругою бачили та чули, як вахтер ОСОБА_8 сварив ОСОБА_4 , казав, щоб той зліз на землю. Коли ОСОБА_4 зліз, він штовхався, шарпався з ОСОБА_8 , при цьому нецензурно висловлювався. Вони з подругою вийшли з гуртожитку на вулицю, і в той момент якраз в сторону до вхідних дверей від кута будівлі гуртожитку, де територія не освітлюється, йшов вахтер ОСОБА_8 , тримався за лице, від нього дізнались, що ОСОБА_4 кинув в нього каменем.

В судове засідання повторно не з`явились свідки: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Суд прийняв відмову прокурора від допиту зазначених свідків, приймаючи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не наполягають на допиті цих свідків.

Також винуватість ОСОБА_4 стверджується дослідженими під час судового розгляду документами:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 від 01.02.2017 року про вчинене кримінальне правопорушення, який заявив про дії ОСОБА_4 та про спричинення йому тілесних ушкоджень;

- висновком судово-медичного експерта № 14 від 02.02.2017 р., згідно з яким в гр. ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців підборіддя справа, кута нижньої щелепи справа та 4-го пальця правої китиці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- даними Протоколу проведення слідчого експерименту від 16.02.2017 р., проведеного з метою перевірки і уточнення відомостей, наданих ОСОБА_8 під час допиту, як потерпілого.

Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні хуліганства доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , до досягнення ним повноліття, у виді: передачі під нагляд законного представника ОСОБА_5 , та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме: заборонити неповнолітньому ОСОБА_4 перебування поза житловим приміщенням за місцем його проживання в період доби - з 22 год. вечора до 06 год. ранку наступного дня.

Неповнолітній підозрюваний, його законний представник, потерпілий ОСОБА_8 під час досудового слідства подали заяви про те, що не заперечують щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є його бабусею. Шлюб між його батьками розірваний, мати вийшла заміж, в даний час перебуває на роботі в Польщі. Батько проживає в м. Заліщики, з сином не спілкується. Онук навчається в ліцеї, дома допомагає їй по господарству, слухає її, вона має на нього вплив. До цього випадку, ніяких злочинів не вчиняв, у вчиненому розкаюється, в подальшому не буде вчиняти подібних дій. Вона не заперечує проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи виховного характеру, виходячи з наступного.

Неповнолітньому ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України хуліганства, повідомлено 15.02.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 497 Кримінального процесуального кодексу України якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше злочину невеликої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Згідно положень ст. 12 Кримінального кодексу України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ст. 97 Кримінального кодексу України - неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою ст.105 цього Кодексу.

При обранні примусового заходу виховного характеру до неповнолітнього суд враховує, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, посередньо характеризується за місцем навчання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Городенківської ЦРЛ не перебуває, він щиро розкаявся у вчиненому, потерпілий не має до нього претензій. Тому суд вважає, що до ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи виховного впливу у виді передачі його під нагляд законного представника ОСОБА_5 , та у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме: заборонити неповнолітньому ОСОБА_4 перебування поза житловим приміщенням за місцем його проживання з 22 год. вечора до 06 год. ранку наступного дня.

На підставі викладеного, ст. ст. 97, 105 КК України, керуючись ст.ст. 369-372, 395, 494, 497 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного відносно неповнолітнього ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи виховного характеру, до досягнення ним повноліття, у виді:

- передачі під нагляд законного представника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області;

- обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме: заборонити неповнолітньому ОСОБА_4 перебування поза житловим приміщенням за місцем його проживання - АДРЕСА_1 в період доби: з 22 год. вечора до 06 год. ранку наступного дня.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1