У Х В А Л А
(про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту)
Справа № 348/699/17
Провадження № 1-кс/348/216/17

27 квітня 2017 року м. Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у судовому засіданні в залі суду м. Надвірна клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, не працюючого, судимого, громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

Клопотання надійшло до суду 26 квітня 2017 року.

Суд, перевіривши клопотання, надані матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000427 від 21.06.2016 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , а також слідчого ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що слідчим відділенням Надвірнянського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000427 від 21.06.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим до покарання у виді позбавлення волі, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, а в період непогашеної та не знятої у встановленому законом порядку судимості вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Так, 19.06.2016 року близько 17:00 год. потерпілий ОСОБА_7 прийшов до будинку ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_1 , так як його повідомили, що на нього там чекає сусід ОСОБА_9 і хоче з ним поговорити. Прийшовши до вказаного будинку, ОСОБА_7 побачив присутніх там же ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , а також співмешканку останнього ОСОБА_11 , які біля будинку розпивали спиртні напої, та приєднався до них.

В подальшому, приблизно о 21,00 год. ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з корисливих спонукань, вступили у злочинну змову з метою відкритого заволодіння майном ОСОБА_7 , оскільки їм було відомо, що ОСОБА_7 є власником картки «Gold» ПАТ КБ «ПриватБанк», з якої із використанням послуги «Зняти без картки» можливо зняти готівку, маючи при цьому мобільний телефон власника картки, на який відправляється СМС-повідомлення з ОТР-паролем. З цією метою ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 недостовірну інформацію про те, що нібито йому потрібно здійснити телефонний дзвінок та попросив при цьому в останнього його мобільний телефон марки «Нокіа 112» з абонентським № НОМЕР_1 , на що ОСОБА_7 погодився. Реалізуючи свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 запропонували ОСОБА_7 повідомити їм пін-код та реквізити його банківської картки, на що останній категорично відмовився. Не отримавши від потерпілого ОСОБА_7 пін-код та реквізити банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , будучи об`єднані єдиним злочинним умислом на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою подолання фізичного опору потерпілого, нанесли останньому удари руками, ногами по тілу та голові, чим заподіяли тілесні ушкодження у вигляді подряпини правої вушної раковини, травматичного крововиливу під слизову оболонку нижньої губи, садна грудної клітки, що згідно висновку експерта № 191 від 24.06.2016 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, та відкрито викрали у потерпілого золотий ланцюжком вагою 3,83 гр., вартістю 4322 грн., грошові кошти в сумі 60 грн. та мобільний телефон марки «Нокіа 112», вартістю 250 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн., а всього на суму 4657 грн.

18.04.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру ч.2 ст.186 КК України
25.04.2017 рокуОСОБА_4 затриманий згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського району.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який визначено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повністю підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні: показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 та іншими доказами. в їх сукупності.

У судовому засіданні прокурор, а також слідчий підтримали дане клопотання та просили його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив свою причетність до інкримінованого йому злочину та проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою і просить обрати більш м"який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, та зазначив, що переховуватися від слідства чи суду він немає наміру, так само як і впливати на свідків чи потерпілого .

Його захисник адвокат ОСОБА_5 також заперечила проти обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, зазначила, що прокурор та слідчий не довели існування ризиків, передбачених КПК України, наявність яких необхідна для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить суд обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід - домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У процесі розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

18.04.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру ч.2 ст.186 КК України шляхом вручення підозри його батькові для передачі.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Надані прокурором докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, прокурором і слідчим не надано суду доказів того, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В матеріалах провадження немає жодних доказів того, що органом досудового розслідування з червня 2016 року вживалися будь-які дії щодо виклику ОСОБА_4 до слідчого, даних про його допит, про привід, тощо.

Разом із тим, слідчий суддя прийшов до висновку, що ступінь ризиків передбачених ст.177 КПК України не є такою істотною, що потребує обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, та в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

При цьому одного лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу про те, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування є недостатнім.

Як такого виняткового випадку щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин справи та даних, щодо його особи в їх сукупності, слідчий суддя не вбачає. Самого факту наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення є недостатнім для того, щоб обрати особі запобіжний захід у виді взяття під варту.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про достатність обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладення на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Крім того, запобіжний захід у виді тримання під вартою є, по суті, одним із найсуворіших заходів, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та належній процесуальній поведінці підозрюваного. Тільки те, що санкція статті за злочин по якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі до шести років, не дає підстав для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-179, 181, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролюна строк 60 днів, заборонивши йому цілодобово залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора.

Визначити строк дії ухвали до 25.06.2017 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати до слідчого Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, Надвірнянської місцевої прокуратури та суду за першою вимогою;повідомляти слідче відділення Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, Надвірнянську місцеву прокуратуру про зміну свого місця проживання; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

ОСОБА_4 з-під варти звільнити в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню Надвірнянським відділом поліції ГУ НП України в Івано-Франківській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 (п`яти) днів з часу проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1