Справа № 349/973/16-к
Провадження № 11-кп/779/263/2017
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_12 , на вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2017 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, з професійно - технічною освітою, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, працює слюсарем Бурштинської ТЕС, раніше не судимий, громадянин України,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст. 286 КК та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3 400 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 924,37 грн. на відшкодування майнової шкоди, 4 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 5 000 грн. витрат на правову допомогу. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 3 430,44 грн. витрат на проведення експертиз.

За вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що він порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесне ушкодження, відповідальність за що, передбачена ч. 1 ст. 286 КК.

Так, 27 березня 2016 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем ЗАЗ TF 698K, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по дорозі Н-09 Мукачеве Львів в напрямку м. Галича, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, а саме на її ділянці в с. Бабухів Рогатинського району Івано-Франківської області, рухався із швидкістю щонайменше 78 км/год., що є порушенням п. 12.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), згідно з яким у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год., в той час як попереду з узбіччя з правої сторони дороги перпендикулярно до напрямку руху на смугу руху ОСОБА_8 виїхав автомобіль ВАЗ-2107, реєстраційний № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , який, таким чином, порушив п. 10.1 ПДР, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п. 10.2 ПДР, згідно з яким виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній. З метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) ОСОБА_8 загальмував та виїхав на зустрічну смугу руху, однак автомобіль ОСОБА_12 продовжував рух в напрямку лівого узбіччя і також виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого обидва автомобілі зіткнулися і ОСОБА_12 було спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Порушивши через злочинну недбалість правила безпеки дорожнього руху п. 12.4 ПДР, ОСОБА_8 не мав технічної можливості уникнути ДТП, наслідком чого стало спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

У своїй АС прокурор, не оспорюючи правильність кваліфікації дій та доведеність вини обвинуваченого, вказує, що вирок суду щодо ОСОБА_8 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 286 КК, у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 грн., з позбавленням права керувати ТЗ строком на 1 рік.

В поданій АС обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що вирок Рогатинського районного суду є незаконним та необґрунтованим, і таким, який підлягає скасуванню, з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Крім цього, зазначає, що його висновки не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та містять істотні суперечності. Просить скасувати оскаржуваний вирок, а кримінальне провадження закрити за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

В своїй АС потерпілий ОСОБА_12 покликається на незаконність вироку в частині цивільного позову, оскільки винесений з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню. Просить оскаржуваний вирок змінити в частині вирішення цивільного позову та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 44028, 07 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 , який підтримав подану прокурором та потерпілим АС, та заперечив доводи АС обвинуваченого, просив вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому більш суворе покарання; пояснення обвинуваченого та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , які підтримали АС та заперечили проти доводів АС прокурора та потерпілого; пояснення представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 , який підтримав подану прокурором та потерпілим АС, та заперечив проти доводів АС обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що вони підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Згідно ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС. Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався. Згідно ст. 94 КПК, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Як вбачається із змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції поверхнево розглянув справу, дав неналежну оцінку здобутим доказам. Згідно з п. 3 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті при розгляді справ про злочини, відповідальність за які встановлено статтями 286 - 288, 415 КК, слід мати на увазі, що диспозиції сформульованих у них норм - бланкетні. У зв`язку з цим суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Відповідно до п. 7 цієї ж Постанови у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом. Посилання у вироку Рогатинського районного суду від 11 квітня 2017 року щодо причинного зв`язку між порушеннями обома учасниками ДТП правил безпеки дорожнього руху та наслідками, що настали, також суд вважав, що ступень участі (внеску) потерпілого ОСОБА_12 у спричиненні злочинного наслідку дорівнює 2/3, а ступень участі (внеску) обвинуваченого ОСОБА_8 1/3, є необґрунтованим, виходячи із наступного. Згідно вимог ст. 337 КПК, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. В матеріалах кримінального провадження, відсутні відомості про повідомлення про підозру ОСОБА_12 . Однак, не зважаючи на це, суд першої інстанції, приймаючи рішення, не дав належної оцінки вказаному, що призвело до ухвалення необґрунтованого судового рішення. Колегія суддів вважає, що поверхове дослідження судом першої інстанції обставин призвело до того, що його висновок не ґрунтується на повному, об`єктивному і всебічному дослідженні усіх доказів та не з`ясовано до кінця обставини інкримінованого обвинуваченому злочину. Оскільки вказане порушення не може бути усунуто під час апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_8 слід скасувати, а матеріали кримінального провадження направити в той же суд для проведення нового судового розгляду. Відповідно до положень ч.2 ст. 415 КПК, призначаючи судовий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

За таких обставин, АС підлягають до часткового задоволення.

При новому судовому розгляді необхідно врахувати вказані в ухвалі порушення, ретельно перевірити інші доводи, викладені в АС, зокрема щодо вирішення цивільного позову відповідно до вимог ЦК та ЦПК України, повно й об`єктивно дослідити всі докази і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 415, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_12 задовольнити частково. Вирок Рогатиинського районного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2017 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5