Справа № 206/5865/16-к
Провадження № 1-кп/206/50/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" січня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001051 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
07.09.2016 року приблизно о 18 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло, прибув до паркану домоволодіння АДРЕСА_2 . Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер для оточуючих, ОСОБА_3 через хвіртку паркану проник до зазначеного домоволодіння. Далі, знаходячись на території подвір`я потерпілого ОСОБА_5 1955 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 , помітив поблизу приміщення літньої кухні алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів.

У той же день 07.09.2016 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони носять таємний характер, перебуваючи на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрав алюмінієвий бідон, об`ємом 40 літрів, який належав потерпілому ОСОБА_5 .

Проте, ОСОБА_3 , знаходячись біля хвіртки на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений потерпілим ОСОБА_5 та затриманий при спробі залишити місце вчинення злочину з викраденим майном.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 2203 від 07.09.2016 року ринкова вартість алюмінієвого бідону, об`ємом 40 літрів, складає 400,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що працював у ОСОБА_5 виконуючи роботу господарству, за яку господар не рохрахувався, тому він 07.09.2016 року ввечері з домоволодіння по АДРЕСА_1 , намагався вкрасти алюмінієвий бідон та був затриманий власником.
У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за його відсутності.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості, такими, що вірно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в:
-незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем мешкання характеризується посередньо (т. 1 а.п. 43), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 41, 42), скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання меш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь експерта ФОП ОСОБА_6 документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи № 2203 від 17.09.2016 року у розмірі 150 грн.
Речові докази: алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1