Справа № 1-кп/679/95/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2016 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження №0000024 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нетішин Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, в силу ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2016 року близько 21 години ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу водойми водосховища ВП ХАЕС, що в м.Нетішин, побачив в автомобілі марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_6 , верхній одяг належний ОСОБА_4 , і в нього виник умисел на вчинення крадіжки. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, користуючись відсутністю власника, шляхом розбиття скла, проник до вказаного автомобіля, де руками дістав із кишені штанів, що лежали на сидінні, грошові кошти в сумі 500 гривень, мобільний телефон марки «Nokia 225» вартістю 550 гривень із сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень на рахунку якої були грошові кошти в сумі 48 гривень та із флеш носієм Micro SD ємністю 4 Gb вартістю 50 гривень, а також забрав зимову куртку вартістю 450 гривень, що належнать ОСОБА_4 , після чого покинув місце скоєння злочину. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме: грошові кошти в сумі 500 гривень використав на власні потреби, мобільний телефон марки «Nokia 225» із флеш носієм Micro SD ємністю 4 Gb продав для ОСОБА_7 , сім-карту мобільного оператора «Київстар» та зимову куртку викинув.

Своїми незаконними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1623 гривні.

Вищевказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

09 грудня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення, згідно якої останній під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України. У вказаній угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та потерпілий підтримали угоду про примирення, просили її затвердити. Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчинення кримінального правопорушення, із запропонованим видом та мірою покарання погодився. Потерпілий пояснив, що обвинувачений відшкодував йому заподіяну шкоду, жодних претензій до нього він немає.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права визначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Також судом встановлено, що потерпілий повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілого, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України і вказаний злочин відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена потерпілим та обвинуваченим, визначена у межах санкції ч.1 ст.185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним від 09 грудня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000024.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 185 КК України і призначити йому узгоджене в угоді про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia 225», який знаходиться на зберіганні в Нетішинському ВП Славутского ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуюча: