УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/6475/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.185 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю: прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
встановила:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду щодо нього змінити, призначивши йому більш м`яке покарання у виді штрафу. Вважає, що суд, ухвалюючи щодо нього судове рішення допустив однобічність та неповноту судового слідства, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого.
В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 стверджує, що суд не в повній мірі врахував дані про особу підсудного, а саме те, що він раніше не судимий, одружений, має сім`ю та повнолітніх дітей, періодично працює на замовлення, має власні кошти, з яких може оплатити штраф. Крім того, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завданні збитки, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання. Вважає, що призначене йому покарання за своїм видом є несправедливим через суворість.
Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 16.02.2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 150 годин громадських робіт .
Речовий доказ - велосипед марки «Ардіс» залишити потерпілому.
Згідно вироку суду 01.07.2016 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_6 проходив біля магазину «Радіодеталі», що по вул. Хлібній, 16 в м. Житомирі, де помітив біля вказаного магазину велосипед марки «Ардіс», у корпусі зеленого кольору та в цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного велосипеду, що належить ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, підійшов до вказаного велосипеду та пересвідчившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, взявши вказаний велосипед, загальною вартістю 1310 грн., що належить ОСОБА_8 , відійшовши з ним декілька метрів, сів на вказаний велосипед та почав на ньому рухатися у сторону вул. Київської м. Житомира. В подальшому його протиправні дії, направлені на таємне викрадення вищевказаного чужого майна, були помічені потерпілим ОСОБА_8 , котрий наздогнав останнього та затримав його.
Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останнього було затримано на місці потерпілим.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення обвинуваченого, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, з-поміж загальних засад призначення покарання, передбачених цією нормою закону, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.
Покарання ОСОБА_6 призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України, в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, з урахуванням ступеню суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, даних про його особу, а також усіх обставин справи і є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а тому наведені в апеляційній скарзі доводи засудженого про надмірну суворість призначеного покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Суд першої інстанції врахував при обранні покарання, що ОСОБА_6 вчинив не тяжкий злочин, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, тобто всі ті обставини, на які посилається в апеляції обвинувачений ОСОБА_6 .
Доводи обвинуваченого про те, що суд мав з`ясувати його майновий стан, наявність у нього кошті та призначити йому покарання у виді штрафу, не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки останній ніде не працює, будь-яких даних про джерело своїх доходів суду першої інстанції не надавав.
За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2017 року щодо нього без змін.
На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді: