Провадження № 1-кп/520/295/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2017 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003155 від 31 липня 2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в місті Одесі, громадянки України, українки, маючої вищу освіту, офіційно не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
30 липня 2016 року, приблизно о 23:00 годин ОСОБА_3 , знаходилась в приміщенні супермаркету «Сільпо» ТОВ «Фоззі-Фуд», що розташований за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Філатова, буд.1, де у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону потерпілого ОСОБА_6 , який випадково попередньо залишив його на полиці холодильної вітрини з алкогольними напоями в торгівельному залі вказаного супермаркету. Після того, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, скориставшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із вказаного місця, таємно викрала мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі А5» чорного кольору ІМЕЙ НОМЕР_1 , вартістю 9 999 гривень, з захисним склом вартістю 199 гривень, чохол чорного кольору вартістю 499 гривень, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 гривень 00 копійок, на рахунку якої знаходилось 70 гривень 00 копійок, чим завдала потерпілому матеріальну шкоду на суму 10 792 гривні 00 копійок, та з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ним на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.

В ході судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що 31 липня 2016 року близько 8 годин вечора вона вийшла з дому, щоб зустріти подругу ОСОБА_7 на площі Толбухіна. Після чого вони зайшли в супермаркет «Сільпо». З ними також був молодий чоловік, який назвався ОСОБА_8 . Вона зайшла в магазин не з метою крадіжки. Вони всі разом зайшли в один з відділів супермаркету, де вона випадково побачила телефон, взяла його і віддала подрузі. В її присутності на телефон ніхто не дзвонив, та вона нічого у телефоні не читала. Вона сприймала телефон як знайдену річ. Адміністратору супермаркету телефон вона не віддала, хоча була така можливість, а залишила телефон у ОСОБА_7 до ранку. Коли вона хотіла забрати телефон, ОСОБА_9 сказала, що заклала його. Вину вона визнає повністю та просить вибачення у потерпілого.

Крім того, вина в пред`явленому ОСОБА_3 обвинуваченні підтверджується показаннями потерпілого, свідків, які були допитані судом під час судового слідства та дослідженими судом документальними доказами.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що 30 липня 2016 року приблизно 23:00 годині він та його друзі зібралися на день народження та пішли до супермаркету «Сільпо». У нього з собою був телефон, та коли він брав товар з полиці в одному із відділів супермаркету то поклав телефон на полицю, так як йому було не зручно брати товар і тримати телефон у руках. Від телефону далеко він не відходив. Коли повернувся, телефону на полиці вже не було. Після чого вони з друзями почали дзвонити на його номер, підійшли до охорони та прохали заблокувати вихід з магазину, але охорона їм відмовила. Вони стали самі на виході та прохали відвідувачів супермаркету, щоб останні показували свої сумки. Обвинувачена та її друзі теж виходили з магазину, але відмовились показувати сумки та сказали, що в них нічого немає. Потім викликали поліцію. Після чого вони переглянули відео з камер спостереження супермаркету і побачили, як обвинувачена підійшла до телефону та взяла його, потім пішла в другий ряд та віддала телефон своїй подрузі, після цього ті по черзі вийшли з магазину. Його друзі через 10 днів побачили обвинувачену та викликали поліцію. Обвинувачена обіцяла купити новий телефон, але всій суми у останньої не було, у зв`язку із чим ним заявлено позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що з ОСОБА_3 вона знайома давно. 30 липня 2016 року після 22:00 години вони з ОСОБА_3 зайшли в супермаркет «Сільпо», який знаходиться на площі Толбухіна. В супермаркеті ОСОБА_3 знайшла на стійці телефон, підійшла та повідомила про це, передавши їй телефон. Вона не бачила як це відбувалося і потерпілого в той момент теж не бачила. Після чого вони вийшли з магазину і розійшлися. Коли вона виходила з супермаркету, до неї не звертались з питанням щодо телефону. Сама вона охорону не попередила, що ОСОБА_3 знайшла телефон, у неї це вилетіло з голови. Вона поїхала у своїх справах в Іллічівськ, телефон залишився у неї. Сприймала вона телефон, як знайдену річ. Телефон був на беззвучному режимі, коли дзвонили вона не чула і розблокувати телефон не могла. В ту саму ніч вона здала телефон в ломбард. 11 серпня 2016 року вони зустрілися з потерпілим для врегулювання питання повернення телефону, але нічого не вийшло.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що 30 липня 2016 року у неї був день народження, та вони компанією зайшли до супермаркету «Сільпо» придбати пиво і чіпси, щоб відсвяткувати день народження. Коли ОСОБА_11 брав з вітрини товар, поклав телефон на полицю. Обвинувачена підійшла до полиці та забрала його, потім пішла в інший відділ та віддала телефон подрузі. Все це вона бачила на відео з камер спостереження «Сільпо». Вони дзвонили на номер телефону ОСОБА_12 та писали смс-повідомлення, але телефон так і не повернули. Приблизно через дев`ять днів вони побачили обвинувачену з її другом та викликали поліцію. Обвинувачена казала, що придбає новий телефон, але їй не надали кредит в магазині.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що наприкінці липня 2016 року, приблизно о 23:00 годині, вони з потерпілим і компанією зайшли до магазина «Сільпо» з метою здійснити покупки. У потерпілого в руках був телефон, так як останній одягнений був в шорти, і не було куди покласти телефон. Коли вони робили покупки, ОСОБА_14 поклав телефон на полицю з якої брав товар. Вони не бачили коли телефон забрали, поряд з ними було багато людей. Все відбулося дуже швидко, десь за хвилину. Вони підійшли до охорони магазина, просили перевіряти людей, які виходять з супермаркету. На відео з камер спостереження згодом вони побачили, як все відбувалось, та хто взяв телефон ОСОБА_12 . Коли вони вийшли з магазина, то почали дзвонити на номер ОСОБА_12 , але безрезультатно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що в 2016 році він працював охоронцем в супермаркеті «Сільпо». Приблизно о 23:00 годині в літку минулого року, коли він був на зміні, потерпілий з друзями зайшли в магазин купити продуктів. Перебували ті в лікеро-горілчаному відділі, біля холодильника слабоалкогольних напоїв і мінералки. Ті, хто взяв телефон перебували в пару метрів від потерпілого, та спілкувалися між собою. Взяла телефон дівчина, але він точно визначити не може обвинувачена це чи ні, так як та дівчина була брюнеткою і коротко стриженою. Потерпілий вибирав товар, поклав телефон на полицю, а товар у візок і забув телефон. Дівчина, яка стояла недалеко від потерпілого це побачила і приблизно через 30-40 секунд пішла за телефоном, при цьому озиралася по сторонах, щоб ніхто не дивився. Та дівчина забрала телефон сховала його під руку, подруга і той хлопець з якими була дівчина цього не бачили. Після чого дівчина взяла подругу за руку, відвела в іншу сторону магазину, відтягнула останній футболку і закинула тій телефон за пазуху. В цей час потерпілий повідомив охорону, про викрадення телефону, та попросив подивитися по камерах спостереження. Поки він дивився, як це все відбувалося, ті, хто взяв телефон вийшли з супермаркету окремо.

Товарним чеком № ОП000009479 від 09 травня 2016 року підтверджено вартість мобільного телефону марки «Самсунг Гелексі А5» чорного кольору з захисним склом та чохла чорного кольору.

Записом з камер відео спостереження магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Філатова, буд.1, зафіксовано обставини за якими ОСОБА_3 здійснила таємне викрадення мобільного телефону, який належав ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 13.08.2016 року визнано речовим доказом CD-диск, який містить відео файли з записом з камер спостереження супермаркету «Сільпо», розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Філатова, буд.1.

Дослідженим в судовому засіданні характеризуючим матеріалом щодо ОСОБА_3 підтверджено, що обвинувачена раніше не судима та до адміністративної відповідальності не притягалась, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

Даючи юридичну оцінку всебічно, повно та неупереджено дослідженим в судовому засіданні доказам, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними. Так, досліджені по кримінальному провадженню докази: показання обвинуваченої, потерпілого, свідків та документальні докази свідчать про те, що в діях ОСОБА_3 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), та обвинувачена дійсно винна в інкримінуємому їй кримінальному правопорушенні.

Визначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, відсутність постійного джерела прибутку, і вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю та розкаялась у скоєному, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, враховуючи думку потерпілого, те, що обвинувачена характеризується лише позитивно, має на утриманні малолітню дитину, тому суд вважає можливим звільнити обвинувачену від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

В кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків в сумі 11 393 гривні 00 копійок завданих кримінальним правопорушенням. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_3 суму завданих матеріальних збитків в розмірі 10 792 гривні 00 копійок.

Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову в частині відшкодування матеріальних збитків в сумі 10 792 гривень 00 копійок, суд вважає, що він підлягає повному задоволенню та стягненню з ОСОБА_3 , у зв`язку із визнанням відповідачем позову, та прийняттям судом такого визнання, відповідно до положень ст.174 ЦПК України.

Також, потерпілим заявлено позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 7 000 гривень, посилаючись на те, що протиправними діями обвинуваченої ОСОБА_3 йому було завдано моральну шкоду, передбачену п.п.2, 3 ч.2 ст.23 ЦК України.

Відповідно до п.2, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілому, суд враховує характер кримінального правопорушення, ступінь вини обвинуваченої, глибину душевних страждань потерпілого, відсутність фізичних страждань, керуючись принципами розумності та справедливості, вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково в сумі 500 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винною за ч.1 ст.185 КК України і на підставі цього закону призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.1 ч.1 ст.76, п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків 10 792 (десять тисяч сімсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок.

Речовий доказ: CD-диск, який містить відео файли з записом з камер спостереження супермаркету «Сільпо» після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 діб з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1