Справа №589/5201/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/565/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 589/5201/16-к за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 травня 2017 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий

визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.309 і ч.1 ст.311 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить змінити вирок суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення трьох експертиз на загальну суму 2201 грн., а також вирішити питання речових доказів, в іншій частині вирок суду залишити без змін, оскільки суд першої інстанції безпідставно не стягнув з обвинуваченого судові витрати за проведення експертиз та не вирішив долю речових доказів.

За вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.05.2017 ОСОБА_9 визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.309 і ч.1 ст.311 КК України і йому призначено покарання: за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік; за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки; за ч.1 ст.311 КК України у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.ст.75 і 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки та покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Відповідно до вироку суду 08.12.2016 близько 12-00 години ОСОБА_9 , знаходячись на території гаражного кооперативу «Озерний» поблизу вул. Фабричної в м. Шостка, таємно викрав з оглядової ями зруйнованого гаражу брухт чорного металу загальною вагою 129,84 кг, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 454,44 грн.

В один із днів наприкінці серпня 2016 року в денний час ОСОБА_9 , знаходячись по вул. Свемівській в м. Шостка незаконно придбав медичний шприц ємністю 5 мл, який до відмітки 2 мл був заповнений прекурсором «ангідридом оцтової кислоти» масою 0,861 г, та з метою його використання для виготовлення наркотичного засобу «опію ацетильованого» переніс до місця свого мешкання в кв. АДРЕСА_2 , де почав його незаконно зберігати.

На початку вересня 2016 року ОСОБА_9 , знаходячись на ділянці місцевості по вул. Шевченка в м. Шостка Сумської області незаконно придбав три кущі дикорослої рослини коноплі та переніс їх за місцем мешкання до кв. АДРЕСА_2 , де почав зберігати без мети збуту. В кінці вересня 2016 року ОСОБА_9 , знаходячись за місцем свого мешкання із знайдених кущів рослини коноплі незаконно виготовив наркотичний засіб для подальшого особистого вживання, а решту сховав, тим самим продовжив незаконно зберігати наркотичний засіб без мети збуту. 02.01.2017 під час проведення обшуку в приміщенні вказаної квартири було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» загальною вагою 642,026 г.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив змінити вирок суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч.ч.2 і 4 ст.370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, а згідно п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються рішення щодо речових доказів та про відшкодування процесуальних витрат.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.309 і ч.1 ст.311 КК України, а також призначене йому покарання, в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Що стосується доводів прокурора про істотні порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, то вони, на думку колегії суддів, є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Зокрема, ухвалюючи вирок суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки по даному кримінальному провадженню речові докази суду не надавалися, то суд позбавлений можливості вирішити питання про долю речових доказів.

Однак такі висновки суду не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 був визнаний винуватим у вчиненні крадіжки, незаконному придбанні та зберіганні прекурсору з метою виготовлення наркотичного засобу та в незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні наркотичного засобу у великому розмірі. Предметом вказаних злочинів були відповідно металеві конструкції, які були визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_10 (а.п.4, 94), а також ангідрид оцтової кислоти масою 0,861 г, концентрат з макової соломи масою 0,098 г та канабіс масою 642,026 г відповідно, які також були визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області (а.п.42, 95-96).

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до ч.9 ст.100 КПК України повинен був вирішити питання про долю вказаних предметів, оскільки вони є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, серед яких, металеві конструкції підлягають поверненню власнику, а в даному випадку вважатися такими, що вже передані йому, так як вони знаходяться у нього не зберіганні, а наркотичні засоби повинні бути знищенні як майно, що було предметом злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів.

При цьому, є невірною позиція суду першої інстанції щодо відсутності можливості вирішити питання про долю речових доказів у зв`язку з тим, що вони не були надані суду згідно ч.9 ст.100 КПК України, оскільки навпаки, згідно цієї норми закону та ст.374 КПК України суд зобов`язаний вирішити питання долі речових доказів незалежно від того, чи були вони досліджені в судовому засіданні, чи ні. Тобто вимоги цієї статті передбачають обов`язковість вирішення питання долі не тільки тих речових доказів які були надані суду, а й тих, які були визнані такими та долучені до кримінального провадження.

Крім того, приймаючи рішення, суд зазначив, що витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні не входять до складу процесуальних витрат в розумінні ч.4 ст.122 КПК України, оскільки призначені експертизи проводилися фахівцями Сумського НДЕКЦ МВС в Сумській області, що входило в їх обов`язок по службі.

Такі висновки суду першої інстанції теж не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, зокрема ч.2 ст.124 КПК України, якою визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому жодних винятків та умов, які б впливали на стягнення процесуальних витрат у такому випадку закон не містить.

В той же час, у даному кримінальному провадженні проводилися експертизи: № 19/119/7-2/11е від 26.01.2017, витрати 660,30 грн.; № 19/119/7-2/9е від 03.02.2017, витрати 880,40 грн.; № 19/119/7-2/12е від 02.02.2017, витрати 660,30 грн., а всього на загальну суму 2201 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 травня 2017 року відносно ОСОБА_12 змінити.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати за проведення експертиз на загальну суму 2201 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- металеві конструкції, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 , вважати такими, що йому повернуті;

- канабіс масою 642,026 г, ангідрид оцтової кислоти масою 0,861 г та концентрат з макової соломи масою 0,098 г знищити.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4