АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги ТОВ «ПРОФФІ ТЕСК», ТОВ «ФАСТ ТРАНС ЛОГІСТИК», ТОВ «РУБІНА», ПП «СОЛИДАРНОСТЬ», ТОВ «МЕРКС СТАЙЛ», ТОВ «АСТЕРА-ЛАЙТ», ТОВ «ГЕРМЕС ЛОДЖИСТІК», ТОВ «СКАЙМІСТ», на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволенно клопотання слідчого в особливо важливих справах управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування ОВС у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на грошові кошти ряду товариств, в тому числі ТОВ «ПРОФФІ ТЕСК», ТОВ «ФАСТ ТРАНС ЛОГІСТИК», ТОВ «РУБІНА», ПП «СОЛИДАРНОСТЬ», ТОВ «МЕРКС СТАЙЛ», ТОВ «АСТЕРА-ЛАЙТ», ТОВ «ГЕРМЕС ЛОДЖИСТІК», ТОВ «СКАЙМІСТ», які знаходяться на рахунках відкритих у ПАТ «ВТБ Банк» перелік яких зазначено в клопотанні, в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, повідомляючи правоохоронні органи усно та письмово про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявності підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

В поданих апеляційних скаргах ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити. В обґрунтування своїх вимог апелянти зазначають про відсутність підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки вказані товариства не мають ніякого відношення до кримінального провадження № 0003216, а їх посадовим особам про підозру не повідомлено. Також, апелянти не погоджуються і з висновками слідчого судді про те, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках на які накладено арешт, мають ознаки речових доказів, оскільки вважають, що стороною обвинувачення не надано належних даних, які б вказували на те, що ці кошти відповідають критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України.

Також, в поданих апеляційних скарга ставиться питання про поновлення пропущеного строку, посилаючись на ті обставини, що розгляд клопотання відбувся без повідомлення власників майна, а копія оскаржуваного рішення на їх адресу не направлялася.

В судове засідання особи, які подали апеляційні скарги не з`явилися Про дату розгляду апеляційних скарг на їх адресу неодноразово поштою направлялися відповідні повідомлення. Інших засобів зв`язку апелянтами не надано. Враховуючи ті обставини, що судом вжито всі можливі заходів для належного повідомлення осіб, які подали апеляційні скарги, виходячи з принципу розумності строків судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення поданих апеляційних скарг, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення осіб, які подали апеляційні скарги, а відомості щодо отримання ними копії ухвали слідчого судді в матеріалах судового провадження відсутні, колегія суддів погоджується з доводами апелянтів, щодо поважності причин пропуску строку, а відтак він підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційних скарг з приводу незаконності постановленого судом першої інстанції рішення, то колегія суддів вважає їх безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003216 від 08 листопада 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Ипсилон», ТОВ «Істер Агро», ТОВ «Мінагро» та інших юридичних осіб разом з невстановленими особами в період 2015-2016 року, здійснюючи свою підприємницьку діяльність направлену на переміщення товарів у тому числі сільськогосподарської продукції за межі митної території України в порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ не нарахували та не сплатили в бюджет держави податок на прибуток підприємств на суму 119 470 875 грн. Крім того, в своїй незаконній діяльності направленій на ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах невстановлені особи використовували низку підприємств, в тому числі і ТОВ «ПРОФФІ ТЕСК», ТОВ «ФАСТ ТРАНС ЛОГІСТИК», ТОВ «РУБІНА», ПП «СОЛИДАРНОСТЬ», ТОВ «МЕРКС СТАЙЛ», ТОВ «АСТЕРА-ЛАЙТ», ТОВ «ГЕРМЕС ЛОДЖИСТІК», ТОВ «СКАЙМІСТ».

Згідно висновку експертного дослідження від 03 жовтня 2016 року № 2-03/10/2016, встановлено, що службовими особами ТОВ «Ипсилон», ТОВ «Істер Агро», ТОВ «Мінагро» не нараховано та не сплачено податків на прибуток підприємств за 2015 рік, а саме в порушення в порядку п.п. 134.1.1 п. 134. 1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ не нараховано та не сплачено до державного бюджету України податків на прибуток за 2015 рік на загальну суму 119 470 875 грн.

В рамках даного провадження слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ПРОФФІ ТЕСК», ТОВ «ФАСТ ТРАНС ЛОГІСТИК», ТОВ «РУБІНА», ПП «СОЛИДАРНОСТЬ», ТОВ «МЕРКС СТАЙЛ», ТОВ «АСТЕРА-ЛАЙТ», ТОВ «ГЕРМЕС ЛОДЖИСТІК», ТОВ «СКАЙМІСТ», які знаходяться на банківських рахунках вказаних товариств відкритих у ПАТ «ВТБ Банк».

Врахувавши вище зазначені обставини, дослідивши доводи клопотання та матеріали, які надані слідчим на обґрунтування свої вимог, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на зазначене в ньому майно, з метою його збереження як речового доказу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

На думку колегії суддів, доводи клопотання та додані до нього матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що грошові кошти, що містяться на банківських рахунках ТОВ «ПРОФФІ ТЕСК», ТОВ «ФАСТ ТРАНС ЛОГІСТИК», ТОВ «РУБІНА», ПП «СОЛИДАРНОСТЬ», ТОВ «МЕРКС СТАЙЛ», ТОВ «АСТЕРА-ЛАЙТ», ТОВ «ГЕРМЕС ЛОДЖИСТІК», ТОВ «СКАЙМІСТ», відкритих у ПАТ «ВТБ Банк», є доказом злочину, а тому стороною обвинувачення доведено відповідність майна, критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

Що стосується доводів апеляційних скарг, що посадовим особам вказаних товариств не повідомлено про підозру, у зв`язку з чим, на їх думку, арешт на майно є незаконним, то слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Таким чином, з урахуванням вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання ТОВ «ПРОФФІ ТЕСК», ТОВ «ФАСТ ТРАНС ЛОГІСТИК», ТОВ «РУБІН», ПП «СОЛИДАРНОСТЬ», ТОВ «МЕРКС СТАЙЛ», ТОВ «АСТЕРА-ЛАЙТ», ТОВ «ГЕРМЕС ЛОДЖИСТІК», ТОВ «СКАЙМІСТ», про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року, якою задоволення клопотання слідчого в особливо важливих справах управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти ряду товариств, в тому числі ТОВ «ПРОФФІ ТЕСК», ТОВ «ФАСТ ТРАНС ЛОГІСТИК», ТОВ «РУБІН», ПП «СОЛИДАРНОСТЬ», ТОВ «МЕРКС СТАЙЛ», ТОВ «АСТЕРА-ЛАЙТ», ТОВ «ГЕРМЕС ЛОДЖИСТІК», ТОВ «СКАЙМІСТ», які знаходяться на рахунках відкритих у ПАТ «ВТБ Банк» перелік яких зазначено в клопотанні, в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, повідомляючи правоохоронні органи усно та письмово про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках, залишити без зміни, а апеляційні скарги ТОВ «ПРОФФІ ТЕСК», ТОВ «ФАСТ ТРАНС ЛОГІСТИК», ТОВ «РУБІН», ПП «СОЛИДАРНОСТЬ», ТОВ «МЕРКС СТАЙЛ», ТОВ «АСТЕРА-ЛАЙТ», ТОВ «ГЕРМЕС ЛОДЖИСТІК», ТОВ «СКАЙМІСТ», - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не

підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/257/2017 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанціїОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1