справа № 216/4805/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Лисичанськ, Луганської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей або інших осіб не має, раніше не судимого, військовослужбовця військової строкової служби військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), у військовому званні солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 р., затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-VIII від 15.01.2015 р., відповідно до ст.106 ч.1 п.п.1, 17, 20, ст.112 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 р. оголошено проведення, зокрема, на території Луганської області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» №1932-XII від 06.12.1991 р. та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 р. особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
15.01.2016 р. ОСОБА_4 на добровільній основі уклав контракт на три роки про проходження військової служби у Збройних Силах України, яку згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №20 від 20.01.2016 р. (по стройовій частині) став проходити у цій частині (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на посаді радіотелеграфіста у військовому званні солдата.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) №48-РС від 26.07.2016 р. контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України з ОСОБА_4 розірвано на підставі ст.26 ч.ч.6, 8 п.«е» (через службову невідповідність) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 р. з переведенням на становище військовослужбовця строкової служби у військовому званні солдата на посаді кухаря.
Згідно ст.24 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 р. з 15.01.2016 р. ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р., та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 р., які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
В кінці липня 2016 року ОСОБА_4 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також ст.216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р., самовільно залишити військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ).
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , 31.07.2016 р. біля 08.00 год. самовільно без дозволу командування залишив військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) та направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у вказану військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
28.08.2016 р. біля 10.00 год., тобто більше ніж через три доби, але не більше місяця, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) і заявив про себе.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, пояснив, що з 15.01.2016 р. проходить військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Військову службу проходив на посаді кухаря у військовому званні «солдат». Наприкінці липня 2016 року, з метою відпочинку від військової служби поїхав додому та проводив час за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . У вчиненому злочині розкаявся, просить суд не призначати йому сувору міру покарання, врахувати те, що він брав участь в АТО, однак свідоцтва не отримав.
Винність обвинуваченого крім його показань також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
- повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 30.08.2016 р. а.с.6-7;
- наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 28.07.2016 р. №2563, про призначення службового, з метою з`ясування причин та умов самовільного залишення частини кухарем взводу забезпечення зенітного ракетно-артилерійський дивізіон солдатом ОСОБА_4 а.с.9;
- актом службового розслідування за факту самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 а.с.10-11;
- наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 05.08.2016 р. №2651, про результати службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4 а.с.12-13;
- витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 26.07.2016 р. №250, згідно якого розірвано контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України та звільнено в запас солдата ОСОБА_4 а.с.23;
- наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 20.01.2016 р. №20, згідно якого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 а.с.24.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні за ст.407 ч.4 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем строкової служби.
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особистість винного і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вину визнав, розкаявся у вчиненому, характеризується задовільно, та вважає, можливим із застосуванням ст.69 КК України, призначити покарання у вигляді арешту.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 407 ч.4 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання 2 (два) місяці арешту.
Відбуття арешту здійснювати на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Термін відбування арешту рахувати з моменту затримання засудженого.
Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити засудженому до набрання вироком законної сили, після набрання вироком законної сили запобіжний захід відмінити.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: