У Х В А Л А
07.02.2017 Справа №607/16193/15-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , під час судового розгляду провадження стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.3 ст.296 КК України, -

встановив:
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 11.11.2016 року провадження №607/6121/16-к стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.3 ст.296 КК України передано Тернопільському міськрайонному суду в складі судді ОСОБА_1 для вирішення питання про об`єднання з провадженням №607/16193/15-к стосовно ОСОБА_4 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечив щодо об`єднання проваджень, тому що розгляд даного провадження завершується, а провадження, яке поступило необхідно розглядати з початку. Крім цього у письмових запереченнях він вказав наступне. Кримінальні провадження не можна об`єднувати в одне провадження, виходячи із такого. Щодо кримінального провадження №0002543 від 14.09.2015 року, то необхідно зазначити наступне. Вранці 14.09.2015 року ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , наніс потерпілому тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкістю відносяться до легких тілесних ушкоджень. Органом досудового розслідування вказаний злочин кваліфіковано за ст. 296 КК України. Із такою кваліфікацією діяння вчиненого ОСОБА_4 погодитись не можна, виходячи із таких міркувань.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від
22.01.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», суди мають
відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Крім того, у вказаній Постанові визначено, що дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Враховуючи наведене, фактично головною ознакою складу злочину, що передбачений ст.296 КК України, є його мотив, який має чітко виражатись у хуліганських спонуканнях до вчинення такого виду діяння, а не у особистих спонуканнях. Щодо подій, які мали місце вранці 14.09.2015 року, то необхідно зазначити, що потерпілий вранці проводив ремонтні роботи, які порушували тишу в будинку, у якому проживають ОСОБА_4 та потерпілий, які хоча і не друзі, але знайомі, оскільки проживають в одному під`їзді багатоквартирного житлового будинку. Як стверджує ОСОБА_4 , потерпілий здійснював ремонтні роботи у час до 8.00 ранку, що і обурило ОСОБА_4 , викликавши у нього особисту неприязнь до особи, яка в такий ранній час проводить ремонтні роботи, порушуючи тишу та громадський спокій у багатоквартирному житловому будинку, в результаті чого і були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_4 потерпілому. Крім того, безпосередня причина згаданої вище події є зовнішньою стосовно ОСОБА_4 , тобто вчинені ним дії були викликані зовнішніми обставинами та є логічно обґрунтованими, а тому і не можуть утворювати складу злочину, передбаченого у ст. 296 КК України. Таким чином, підсумовуючи наведене, можна стверджувати, що мотивом до вчинення ОСОБА_4 зазначено злочину були саме особисті спонукання, а не хуліганські, причиною конфлікту між ним та потерпілим є зовнішні обставини, а не внутрішні, які є необхідною ознакою для діянь з хуліганських спонукань, та відсутність у ОСОБА_4 умислу, тобто наміру порушити громадський порядок та виявити явну неповагу до суспільства, а скоріше навпаки, забезпечити тишу в будинку у такий ранковий час доби. Враховуючи викладене, злочин, вчинений ОСОБА_4 має кваліфікуватись за ст. 125 КК України, тобто умисне нанесення легкого тілесного ушкодження потерпілому, провадження по якому повинно здійснюватися у формі приватного обвинувачення. Станом на сьогоднішній день, як про це уже заявлялось у суді та подані відповідні заяви потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , останні повністю примирились між собою і не мають один до одного жодних претензій, а тому, кримінальне провадження щодо вказаних подій відносно ОСОБА_4 повинно бути закрите. Стосовно другого кримінального провадження № 0001484 від 26.04.2016 року слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_7 не примирились, а тому це провадження повинно бути розглянуто судом окремо в межах саме цього зазначеного провадження з метою повного та всебічного з`ясування усіх обставин по цій справі та прийняття судом відповідного рішення. Таким чином, враховуючи наведене, просить відмовити у об`єднанні вказаних вище кримінальних проваджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він підтримує заперечення захисника.

Прокурор пояснила, що об`єднувати провадження не доцільно.

На підставі ст.318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Враховуючи клопотання сторін, а також те, що даним складом суду розгляд провадження завершується, а в провадженні, яке поступило необхідно здійснювати судовий розгляд з початку їх об`єднувати недоцільно, тому що це вплине на дотримання розумних строків.

Керуючись статтями 318 КПК України, суд, -

постановив:
Не об`єднувати провадження №607/6121/16-к стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.3 ст.296 КК України з судовим провадженням №607/16193/15-к стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.1 ст.162, ч.4 ст.296 КК України.

Повний текст ухвали буде оголошено 9 лютого 2017 року в 14 год. 05 хв.

Суддя ОСОБА_1