Провадження № 1-кс/760/1330/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3

розглянувши клопотання детектива Національного бюро Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591 від 24 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 5 ст. 191, ч.ч. 1,2 ст. 364, ч.ч. 3, 5 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
23.01.2017 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання детектива Національного бюро Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 про арешт майна.

Дане клопотання мотивоване тим, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000591 від 24 вересня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 191, ч.ч.1,2 ст. 364, ч.ч. 3,5 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч.2 ст. 205, ч.1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що директор ДП ДГ «Червоний землероб» ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у період з 11.09.2015 по 16.11.2015 шляхом зловживання службовим становищем заволоділи урожаєм ДП ДГ «Червоний землероб» 2015 року і, зокрема 2404,38 тон соняшника вартістю 19384304 грн.

ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , як директор ТОВ «Деметра-ЛК», яке є виробником сільськогосподарської продукції та платником податку на додану вартість, вчинив правочини із майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння.

Так, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , як директор ТОВ «Деметра-ЛК» вчинив правочини з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння соняшником ДП ДГ «Червоний землероб» урожаю 2015 року в кількості 2404,38 тон, а саме уклав угоди з ТОВ «Катеринопільський елеватор», ТОВ «Кернел Трейд» та ТОВ «Гран Терра», в результаті яких ТОВ «Деметра-ЛК» продало вказаним підприємствам 2609,69 тон соняшника, в тому числі того, що належного ДП ДГ «Червоний землероб», під виглядом власного зерна урожаю 2015 року і отримало 20995690,06 грн.

Переважну більшість із одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння ОСОБА_7 та ОСОБА_6 коштів, вони використали для надання поворотної фінансової допомоги ТОВ «Кайросагро», одним із засновників якого є ОСОБА_6 та її сестра ОСОБА_8 .

Отже, в результаті вчинення правочинів із майном - соняшником ДП ДГ «Червоний землероб» урожаю 2015 року, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, ТОВ «Деметра-ЛК» та її директор ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , отримали та використали 20995690,06 грн., що відповідно до Примітки 3 до ст. 209 КК України є особливо великим розміром, оскільки предметом злочину були кошти, що перевищують вісімнадцять тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 209 КК України, тобто вчинення правочину з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а так само набуття, володіння та використання коштів чи іншого майна, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) коштів, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що у період з 01.07.2015 по 09.07.2015 у невстановленому слідством місці та час відбулась зустріч ОСОБА_5 з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в ході якої останні запропонували ОСОБА_5 , після призначення його на посаду директора ДП ДГ «Червоний землероб», спільно заволодіти урожаєм вказаного підприємства 2015 року, на що він погодився.

У період часу з 11.07.2015 по 06.08.2015 ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розроблено план спрямований на заволодіння урожаєм зерна ДП ДГ «Червоний землероб» 2015 року. Згідно розробленого плану спільних злочинних дій, ОСОБА_5 , як виконавець, мав укласти договори про передачу зерна на зберігання з ТОВ «ВЕЛ-АВТО-ТРАНС», підписати накладні на відвантаження зі складів ДП ДГ «Червоний землероб» необхідної кількості зерна та дати вказівки підпорядкованим йому працівникам на вчинення відповідних дій по завантаженню автотранспорту ТОВ «ВЕЛ-АВТО-ТРАНС», оформленню вказаних дій у первинних та бухгалтерських документах державного підприємства. ОСОБА_6 , як директор ТОВ «ВЕЛ-АВТО-ТРАНС», згідно розробленого плану, зі свого боку мала підписати договір про передачу зерна на зберігання та спільно з ОСОБА_7 організувати вивезення зерна із зернотоків та подальший його продаж іншим особам. Крім того, ОСОБА_7 повинен був організувати продаж соняшника ДП ДГ «Червоний землероб» під виглядом продукції вирощеної ТОВ «Деметра-ЛК».

У подальшому, у період з 11.09.2015 по 16.11.2015, ОСОБА_7 , як організатор, спільно з ОСОБА_6 , діючи у змові з ОСОБА_5 , організували заволодіння урожаєм ДП ДГ «Червоний землероб», шляхом відвантаження та вивезення його із складів ДП ДГ «Червоний землероб» під виглядом передачі на відповідальне зберігання ТОВ «ВЕЛ-АВТО-ТРАНС», зокрема 2404,38 тонн соняшника, 646,58 тонн пшениці і 299,37 тонн ячменю загальною вартістю 22 074 086.78 грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і, як наслідок, заподіяно збитки ДП ДГ «Червоний землероб», що відповідно до Примітки 3 статті 185 КК України є особливо великим розміром.

Таким чином, виявлено обставини, що можуть свідчити про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

ОСОБА_6 16.01.2017 о 10 год. 15 хв. затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2, 3ст. 209 КК України.

16.01.2017 о 20 год. 25 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2, 3 ст. 209 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна, підозрюваній ОСОБА_6 на праві приватної власності належить житлова квартира АДРЕСА_1 .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Підставою арешту майна, яке належить ОСОБА_6 , є наявність ризику того, що вказане майно може бути відчужене чи передане на користь третіх осіб з метою приховування.

Метою арешту вказаного майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Необхідність арешту вказаного вище майна обґрунтовується запобіганням можливості його приховування, передачі чи відчуження на користь інших осіб чи іншими особами з метою уникнення конфіскації вказаного майна.

Враховуючи вищевикладене, детектив просив клопотання задовольнити.

Заслухавши пояснення детектива, дослідивши докази яким останній обґрунтовує клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Докази, які свідчать про те, що ОСОБА_6 на праві приватної власності належить житлова квартира АДРЕСА_1 є інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна.

З поданого клопотання та доданих до нього доказів вбачається, що встановлені в ході досудового розслідування обставини у їх сукупності свідчать про те, що накладення арешту на зазначене вище майно є необхідним для можливості в подальшому застосування конфіскації у разі призначення ОСОБА_6 покарання у виді конфіскації майна, а також для запобігання його відчуження.

Таким чином, слідчий суддя, зважаючи на доведеність детективом необхідності арешту майна, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, враховуючи, що за наведених обставин, обмеження права власності ОСОБА_6 виправдовується завданням кримінального провадження, вважає клопотання детектива обґрунтованим та у зв`язку з цим приходить до висновку про його задоволення.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст., 131-132, 170, 171, 173, 175, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання детектива Національного бюро Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591 від 24 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 5 ст. 191, ч.ч. 1,2 ст. 364, ч.ч. 3, 5 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України задовольнити.

Накласти арешт на житлову квартиру АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_6 , шляхом накладення заборони на відчуження вказаної квартири.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: