В И Р О К
іменем України
"19" грудня 2016 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

захисників ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №0000815 від 18 січня 2015 року стосовно:

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, вірмена, громадянина Грузії, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Київського районного суду м. Одеса від 26 грудня 2011 року за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 121, ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців 19 днів позбавлення волі, звільненого в залі суду 26.12.2011 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст.15, п. 1, п.5 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України,
ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Одеської області, м.Березівка, громадянина України, одруженого, з середньою технічною освітою, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживаючого в АДРЕСА_4 , раніше судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 28 квітня 2007 року, з урахуванням ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2007 року, за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 20 лютого 2013 року на підставі ухвали Березанського міського суду Київської області від 12 лютого 2013 року з не відбутим терміном покарання 10 місяців 29 днів,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 396 КК України,
ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки Київської обл., м.Переяслав-Хмельницький, громадянки України, одруженої, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_5 , проживаючої в АДРЕСА_4 , в силу ст.. 89 КК України не судима,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 396 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 17 січня 2015 року приблизно в 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_23 перебувала у квартирі АДРЕСА_6 , за її місцем постійного проживання та місцем проживання ОСОБА_24 та ОСОБА_22 , де на протязі дня вживала алкогольні напої з ОСОБА_24 та ОСОБА_15 , яка прийшла до даної квартири разом з нею.

Після чого, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_15 вирішила покинути приміщення даної квартири та, почавши вдягатись, направилась до виходу з неї.
В цей час, ОСОБА_23 , зателефонувавши ОСОБА_22 , разом з яким на той момент перебував ОСОБА_21 , повідомила останнім, що ОСОБА_15 має намір покинути приміщення квартири на що ОСОБА_22 наказав їй утримувати ОСОБА_15 в приміщенні квартири до їх приїзду, шляхом перешкоджання їй виходу за межі квартири. В зв`язку з чим у ОСОБА_23 , ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , виник спільний злочинний умисел спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_15 .

Реалізовувати спільний з ОСОБА_22 та ОСОБА_21 злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_15 , ОСОБА_23 застосовуючи фізичну силу, придушуючи волю і здатність останньої до опору, почала утримувати її в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , до приїзду ОСОБА_22 та ОСОБА_21 .

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_21 17.01.2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, разом зі ОСОБА_22 , прибувши до вищезазначеної квартири, де до цього часу ОСОБА_23 , реалізуючи їх спільний злочинний намір, утримувала ОСОБА_15 в квартирі, спільно за попередньою змовою групою осіб, продовжили свої злочинні дії та застосовуючи фізичне насильство, що виразилося у нанесенні ударів в область обличчя ОСОБА_15 , незаконно позбавили її волі, що обмежило її можливість самовільно обирати місце знаходження, тим самим здійснили незаконне позбавлення волі за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_21 18.01.2015 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , з метою незаконного позбавлення волі та придушення опору ОСОБА_15 , шляхом застосування психічного впливу, демонструючи револьвер системи «Наган», що є нарізною вогнепальною зброєю, у барабані якого було споряджено два патрони до нарізної вогнепальної зброї 5.6 мм., що є бойовими припасами, який він незаконно носив, придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу, прицілюючись в бік ОСОБА_15 , здійснив два постріли поряд з останньою.

Згідно висновку експерта №156 від 21.01.2015, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при обстеженні, виявлені наступні тілесні ушкодження:

Синці на долонній поверхні правого передпліччя в нижній третині, на передній поверхні обох колінних суглобів; садно на лівій щоці.

Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись 17.01.2015 та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Крім того, ОСОБА_21 , 10 січня 2015 року, знаходячись біля будинку № 25 по вул. Празька, що в м. Києві, на землі біля сміттєвого баку знайшов поліетиленовий пакет, в середині якого знаходились револьвер системи «Наган», що є нарізною вогнепальною зброєю, у барабані якого було споряджено два патрони до нарізної вогнепальної зброї 5,6 мм., що є бойовими припасами, ручна граната РГД-5, що є вибуховим пристроєм, ручна осколкова граната Ф-1, що є вибуховим пристроєм та три запали до них.

Після чого, ОСОБА_21 привласнив вищевказаний поліетиленовий пакет, в середині якого знаходились револьвер системи «Наган», що є нарізною вогнепальною зброєю, у барабані якого було споряджено два патрони до нарізної вогнепальної зброї 5,6 мм, ручна граната РГД-5, ручна осколкова граната Ф-1 та три запали до них, та залишив їх собі для власних потреб, тим самим здійснив незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_21 , незаконно зберігаючи при собі незаконно придбані ним револьвер системи «Наган», що є нарізною вогнепальною зброєю, у барабані якого було споряджено два патрони до нарізної вогнепальної зброї 5,6 мм., що є бойовими припасами, ручна граната РГД-5, що є вибуховим пристроєм, ручна осколкова граната Ф-1, що є вибуховим пристроєм та три запали до них, став незаконно їх носити при собі без передбаченого законом дозволу, тим самим здійснив незаконне носіння вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку експерта № 33 від 20.01.2015, предмет схожий на револьвер, вилучений 18.01.2015, в ході проведення огляду місця події біля будинку за адресою: м. Київ, вул. Празька, 25, виготовлений за типом восьмизарядних револьверів під патрон кільцевого спалаху кал. 5,6 мм (22 LR та 22 WMR). Даний револьвер відноситься до коротко ствольної, нарізної вогнепальної зброї, до стрільби придатний.

Револьвер, вилучений 18.01.2015 року в ході проведення огляду місця події біля будинку за адресою: м. Київ, вул. Празька, 25, виготовлений саморобним способом.

Згідно висновку експерта № 1/18-ВТ від 30.03.2015, по призначеній судовій вибухотехнічній експертизі, надані на дослідження предмети є елементами вибухового пристрою, ручної осколкової гранати РГД-5, а саме:

- об`єкт №2 є частиною власне запалу;

- об`єкт №3 є частиною пружини накольного механізму запалу УЗРГМ;

- об`єкт №4 є частиною з`єднувальною втулки накольного механізму запалу УЗРГМ;

- об`єкт №6 є деформованим ударником накольного механізму запала УЗРГМ

- група об`єктів №1 (об`єкт № 1.1, об`єкт №1.2) є деформованими частинами корпусу накольного механізму запалу УЗРГМ;

- група об`єктів №7 є частинами пружини накольного механізму запалу УЗРГМ;

- група об`єктів №8 є частинами з`єднувальною втулки накольного механізму запалу УЗРГМ;

- група об`єктів №5 та група об`єктів №9 є осколками корпусу гранати РГД-5.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_21 , з метою уникнення покарання, з місця злочину зник та продовжуючи незаконно зберігати та носити ручну осколкову гранату Ф-1, що є вибуховим пристроєм та двох запалів до неї, та з метою переховування від правоохоронних органів, переїхав до будинку АДРЕСА_7 , де на території домоволодіння сховав ручну осколкову гранату Ф-1, що є вибуховим пристроєм та два запали до неї, які 18.01.2015 року були вилучені працівниками міліції, в ході огляду місця події під час затримання ОСОБА_21 .

Згідно висновку експерта №1/17-ВТ від 21.04.2015, по призначеній судовій вибухотехнічній експертизі, надані на дослідження предмети, вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою: Київська область, смт. Згурівка, вул. Садова 31 є:

- корпусом оборонної осколкової гранати Ф-1 та відноситься до конструктивно оформленого заряду вибухової речовини;

- уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ;

- навчальним уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2;

- металевим кільцем.

Надані на дослідження предмети вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою: Київська область, смт. Згурівка, вул. Садова 31:

- корпус гранати Ф-1, навчальний запал УЗРГМ-2 та кільце не відносяться до боєприпасів;

- запал УЗРГМ відноситься до боєприпасів;

Відповідно до ч.3 ст. 69, ч.3 ст.102 КПК України слід зазначити, що наданий на дослідження корпус гранати Ф-1 при поєднанні в єдину конструкцію з запалом УЗРГМ, що передбачено їх конструктивними особливостями, є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка відноситься до боєприпасів.

Крім того, 18 січня 2015 року приблизно в 00 год. 00 хв., у квартирі АДРЕСА_6 , за місцем постійного проживання ОСОБА_24 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 перебував ОСОБА_21 , та ОСОБА_15 , де разом спільно вживали алкогольні напої.

Приблизно о 01 год. 00 хв., 18 січня 2015 року у ОСОБА_21 виник злочинний умисел спрямований на умисне вбивство двох і більше осіб, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_21 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті двох і більше осіб, у спосіб який є небезпечним для життя багатьох осіб, застосовуючи РГД 5 (ручну гранату), що є вибуховим пристроєм, привів її в дію, а саме вийняв кільце запалу та кинув на сходову площадку першого поверху, поряд з вхідними дверима квартири АДРЕСА_6 , достовірно знаючи про перебування осіб в зазначеному місці. В результаті детонації пристрою відбувся вибух зазначеного пристрою. У вказаному місці, в цей момент часу знаходився старший лейтенант міліції ОСОБА_14 , молодший лейтенант міліції ОСОБА_12 , старший сержант міліції ОСОБА_13 , член громадського формування з охорони громадського порядку «Лівий Берег» ОСОБА_18 , член громадського формування з охорони громадського порядку «Лівий Берег» ОСОБА_25 та цивільна особа ОСОБА_16 , в результаті чого останні отримали осколочні поранення кінцівок та тулуба.

Після цього ОСОБА_21 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_25 та ОСОБА_16 каретою швидкої медичної допомоги доставлені до Київської міської клінічної лікарні швидкої допомоги, де останнім надана кваліфікована медична допомога.

Згідно висновку експерта №470/Е від 07.04.2015 р., при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з урахуванням судово-медичного обстеження та наданої медичної документації на його ім`я, свідчать про те, що при звернення за медичною допомогою 18.01.2015, о 01год.00хв., у нього мали місце наступні тілесні ушкодження:

-вогнепальні поранення на долонній поверхні правого передпліччя у верхній третині з ушкодженням правої променевої артерії, на заднє-внутрішній поверхні його в середній третині, на задній поверхні його у верхній третині, в проекції гребеня лівої здухвинної кістки, на заднє внутрішній поверхні правої гомілки у ніжній третині, правого гомілково-ступеневого суглобу, на заднє-внутрішній поверхні його, на внутрішній поверхні правої гомілки на межі середньої та нижньої третин, у верхній третині, на заднє-зовнішній поверхні лівого стегна у верхній, на межі середньої та верхньої третин, на переднє-зовнішній поверхні його в середній третині, лівої гомілки у верхній третині, на переднє-внутрішній поверхні лівого стегна у верхній третині.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження спричинені тупими предметами (осколками), характерні особливості травмуючої поверхні яких в ушкодженнях не відобразились внаслідок розривної дії снаряду, могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 18.01.2015.

Рани, у звичайному перебігу, загоюються у строк понад 6 діб, але менше ніж 21 добу, тобто, саме на цей строк буде порушена як функція травмованої ділянки так і у цей строк буде відновлена її анатомічна цілісність. Цей строк визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому вказані тілесні ушкодження, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що СПРИЧИНИЛО короткочасний розлад здоров`я, відповідно п. п. 2.3.5. та 4.6. «Правил».

Згідно висновку експерта №468/Е від 03.04.2015 р., при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з урахуванням судово-медичного обстеження та наданої медичної документації на його ім`я, свідчать про те, що при звернення за медичною допомогою 18.01.2015, о 01год.00хв., у нього мали місце наступні тілесні ушкодження:

-вогнепальні поранення на тилі правої кисті в проекції середнє-передньої третини 4 п`ясної кістки, на тильно-внутрішній поверхні основної фаланги 4 пальця даної кисті, по задньому краю основної фаланги 3 пальця її, на заднє-зовнішній поверхні правого стегна у верхній, середній, нижній третинах, на переднє-зовнішній поверхні його в середній, на передній поверхні його на межі середньої та нижньої, у нижній третинах, на передній поверхні лівого стегна у нижній третині, на переднє-внутрішній поверхні його.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження спричинені тупими предметами (осколками), характерні особливості травмуючої поверхні яких в ушкодженнях не відобразились внаслідок розривної дії снаряду, могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 18.01.2015.

Рани, у звичайному перебігу, загоюються у строк понад 6 діб, але менше ніж 21 добу, тобто, саме на цей строк буде порушена як функція травмованої ділянки так і у цей строк буде відновлена її анатомічна цілісність. Цей строк визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому вказані тілесні ушкодження, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що СПРИЧИНИЛО короткочасний розлад здоров`я, відповідно п. п. 2.3.5. та 4.6. «Правил».

Згідно висновку експерта №471/Е від 01.04.2015 р.,при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з урахуванням даних огляду від 30.03.2015 та наданої медичної документації на його ім`я, свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 18.01.2015, о 01год.00хв., у нього мали місце наступні тілесні ушкодження:

-а) сліпе вогнепальне поранення правої кисті: рана в ділянці 2 п`ясної кістки, від якої відходить рановий канал, що сліпо закінчується з наявністю стороннього тіла металевої щільності;

-б) сліпе вогнепальне поранення лівого стегна: рана на заднє-зовнішній поверхні в верхній третині, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, що сліпо закінчується з наявністю стороннього тіла металевої щільності;

-в) сліпе вогнепальне поранення правого стегна по переднє-внутрішній поверхні в середній третині.

Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3 «Правил», вказані тілесні ушкодження, у п. п. а), б), в) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що СПРИЧИНИЛО короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), не мають ознак небезпеки для життя.

Згідно висновку експерта №472/Е від 07.04.2015 р, при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з урахуванням судово-медичного обстеження та наданої медичної документації на його ім`я, свідчать про те, що при звернення за медичною допомогою 18.01.2015, о 01год.00хв., у нього мали місце наступні тілесні ушкодження:

-вогнепальне поранення на червоній каймі верхньої губи дещо справа;

-численні вогнепальні поранення на рівні середнє-верхнє-нижньої третини правої гомілки та правої стопи з розчавленням м`яких тканин, м`язів передньої та задньої груп на рівні середньої третини гомілки, передньої та задньої великогомілкових артерій з наявністю численних фрагментів гомілкових кісток, дефектом 1,2 пальців правої стопи відкрита травма правої гомілки, що в своєму перебігу потребувала проведення оперативного втручання ампутації правої гомілки на рівні верхньої третини.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження спричинені тупими предметами (осколками), характерні особливості травмуючої поверхні яких в ушкодженнях не відобразились внаслідок розривної дії снаряду, могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 18.01.2015.

За ступенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження у своїй сукупності відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Згідно висновку експерта №553/Е від 04.04.2015 р., при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , згідно аналізу даних наданої медичної документації на його ім`я, свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 18.01.2015, о 01год.13хв., у нього було виявлено таке тілесне ушкодження:

-мінно вибухова травма: множинні рвано-забійні рани лівої надбрівної ділянки; нижньої третини лівої гомілки, лівої стопи, лівого стегна, в середній третині; переломи лівої великогомілкової кістки ( в верхній третині), перелом кісток передньої третини лівої стопи; відкрита рана лівої пахової області (з енуклеацією яєчка); яка (травма) супроводжувалася розвитком шоку.

Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося внаслідок мінно-вибухової травми (травматизація як уламками оболонки вибухового пристрою так і вибуховою хвилею), у строк, вказаний у описовій частині цієї Постанови, 18.01.2015.

Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості виявленого тілесного ушкодження, є критерій небезпеки для життя. Тому, відповідно п. п. 2.1.2 та 2.1.3/о/м «Правил», вказане тілесне ушкодження відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження.

Згідно висновку експерта №469/Е від 01.04.2015 р., при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з урахуванням даних огляду від 26.02.2015 та наданої медичної документації на його ім`я, свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 18.01.2015, о 01 год.00 хв., у нього мало місце наступне тілесне ушкодження:

-сліпе вогнепальне поранення лівого стегна: рана з нерівними осадженнями краями по переднє-внутрішній поверхні стегна в верхній третині, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини (від передньої до внутрішньої поверхні під кутом 45 градусів, глибиною до 7см), що сліпо закінчується з наявністю сторонніх тіл металевої щільності.

Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3 «Правил», вказане тілесне ушкодження, за ступенем тяжкості, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що СПРИЧИНИЛО короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), немає ознак небезпеки для життя.

Крім того, 18 січня 2015 року приблизно в 00 год. 00 хв. у квартирі АДРЕСА_6 , за місцем постійного проживання ОСОБА_24 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 перебував ОСОБА_21 , та ОСОБА_15 , де разом спільно вживали алкогольні напої.

Приблизно о 01 год. 00 хв., 18 січня 2015 року у ОСОБА_21 виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство декількох працівників міліції у зв`язку із виконанням останніми своїх службових обов`язків та членів громадського формування з охорони громадського порядку у зв`язку з їх діяльністю щодо охорони громадського порядку.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_21 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті двох і більше осіб, у спосіб який є небезпечним для життя багатьох осіб, застосовуючи РГД 5 (ручну гранату), що є вибуховим пристроєм, привів її в дію, а саме вийняв кільце запалу та кинув на сходову площадку першого поверху, поряд з вхідними дверима квартири АДРЕСА_6 , достовірно знаючи про перебування осіб в зазначеному місці. В результаті детонації пристрою відбувся вибух зазначеного пристрою. В вказаному місці в цей момент часу знаходився старший лейтенант міліції ОСОБА_14 , молодший лейтенант міліції ОСОБА_12 , старший сержант міліції ОСОБА_13 , член громадського формування з охорони громадського порядку «Лівий Берег» ОСОБА_18 , член громадського формування з охорони громадського порядку «Лівий Берег» ОСОБА_25 та цивільна особа ОСОБА_16 , в результаті чого останні отримали осколочні поранення кінцівок та тулуба.

Після цього ОСОБА_21 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_25 та ОСОБА_16 , каретою швидкої медичної допомоги доставлені до Київської міської клінічної лікарні швидкої допомоги, де останнім надана кваліфікована медична допомога.

Згідно висновку експерта №470/Е від 07.04.2015 р., при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з урахуванням судово-медичного обстеження та наданої медичної документації на його ім`я, свідчать про те, що при звернення за медичною допомогою 18.01.2015, о 01год.00хв., у нього мали місце наступні тілесні ушкодження:

-вогнепальні поранення на долонній поверхні правого передпліччя у верхній третині з ушкодженням правої променевої артерії, на заднє-внутрішній поверхні його в середній третині, на задній поверхні його у верхній третині, в проекції гребеня лівої здухвинної кістки, на заднє внутрішній поверхні правої гомілки у ніжній третині, правого гомілково-ступеневого суглобу, на заднє-внутрішній поверхні його, на внутрішній поверхні правої гомілки на межі середньої та нижньої третин, у верхній третині, на заднє-зовнішній поверхні лівого стегна у верхній, на межі середньої та верхньої третин, на переднє-зовнішній поверхні його в середній третині, лівої гомілки у верхній третині, на переднє-внутрішній поверхні лівого стегна у верхній третині.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження спричинені тупими предметами (осколками), характерні особливості травмуючої поверхні яких в ушкодженнях не відобразились внаслідок розривної дії снаряду, могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 18.01.2015.

Рани, у звичайному перебігу, загоюються у строк понад 6 діб, але менше ніж 21 добу, тобто, саме на цей строк буде порушена як функція травмованої ділянки так і у цей строк буде відновлена її анатомічна цілісність. Цей строк визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому вказані тілесні ушкодження, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що СПРИЧИНИЛО короткочасний розлад здоров`я, відповідно п. п. 2.3.5. та 4.6. «Правил».

Згідно висновку експерта №468/Е від 03.04.2015 р., при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з урахуванням судово-медичного обстеження та наданої медичної документації на його ім`я, свідчать про те, що при звернення за медичною допомогою 18.01.2015, о 01год.00хв., у нього мали місце наступні тілесні ушкодження:

-вогнепальні поранення на тилі правої кисті в проекції середнє-передньої третини 4 п`ясної кістки, на тильно-внутрішній поверхні основної фаланги 4 пальця даної кисті, по задньому краю основної фаланги 3 пальця її, на заднє-зовнішній поверхні правого стегна у верхній, середній, нижній третинах, на переднє-зовнішній поверхні його в середній, на передній поверхні його на межі середньої та нижньої, у нижній третинах, на передній поверхні лівого стегна у нижній третині, на переднє-внутрішній поверхні його.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження спричинені тупими предметами (осколками), характерні особливості травмуючої поверхні яких в ушкодженнях не відобразились внаслідок розривної дії снаряду, могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 18.01.2015.

Рани, у звичайному перебігу, загоюються у строк понад 6 діб, але менше ніж 21 добу, тобто, саме на цей строк буде порушена як функція травмованої ділянки так і у цей строк буде відновлена її анатомічна цілісність. Цей строк визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому вказані тілесні ушкодження, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що СПРИЧИНИЛО короткочасний розлад здоров`я, відповідно п. п. 2.3.5. та 4.6. «Правил».

Згідно висновку експерта №471/Е від 01.04.2015 р.,при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з урахуванням даних огляду від 30.03.2015 та наданої медичної документації на його ім`я, свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 18.01.2015, о 01год.00хв., у нього мали місце наступні тілесні ушкодження:

-а) сліпе вогнепальне поранення правої кисті: рана в ділянці 2 п`ясної кістки, від якої відходить рановий канал, що сліпо закінчується з наявністю стороннього тіла металевої щільності;

-б) сліпе вогнепальне поранення лівого стегна: рана на заднє-зовнішній поверхні в верхній третині, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, що сліпо закінчується з наявністю стороннього тіла металевої щільності;

-в) сліпе вогнепальне поранення правого стегна по переднє-внутрішній поверхні в середній третині.

Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3 «Правил», вказані тілесні ушкодження, у п. п. а), б), в) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що СПРИЧИНИЛО короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), не мають ознак небезпеки для життя.

Згідно висновку експерта №472/Е від 07.04.2015 р, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з урахуванням судово-медичного обстеження та наданої медичної документації на його ім`я, свідчать про те, що при звернення за медичною допомогою 18.01.2015, о 01год.00хв., у нього мали місце наступні тілесні ушкодження:

-вогнепальне поранення на червоній каймі верхньої губи дещо справа;

-численні вогнепальні поранення на рівні середнє-верхнє-нижньої третини правої гомілки та правої стопи з розчавленням м`яких тканин, м`язів передньої та задньої груп на рівні середньої третини гомілки, передньої та задньої великогомілкових артерій з наявністю численних фрагментів гомілкових кісток, дефектом 1,2 пальців правої стопи відкрита травма правої гомілки, що в своєму перебігу потребувала проведення оперативного втручання ампутації правої гомілки на рівні верхньої третини.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження спричинені тупими предметами (осколками), характерні особливості травмуючої поверхні яких в ушкодженнях не відобразились внаслідок розривної дії снаряду, могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 18.01.2015.

За ступенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження у своїй сукупності відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Згідно висновку експерта №553/Е від 04.04.2015 р., при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , згідно аналізу даних наданої медичної документації на його ім`я, свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 18.01.2015, о 01год.13хв., у нього було виявлено таке тілесне ушкодження:

-мінно вибухова травма: множинні рвано-забійні рани лівої надбрівної ділянки; нижньої третини лівої гомілки, лівої стопи, лівого стегна, в середній третині; переломи лівої великогомілкової кістки ( в верхній третині), перелом кісток передньої третини лівої стопи; відкрита рана лівої пахової області (з енуклеацією яєчка); яка (травма) супроводжувалася розвитком шоку.

Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося внаслідок мінно-вибухової травми (травматизація як уламками оболонки вибухового пристрою так і вибуховою хвилею), у строк, вказаний у описовій частині цієї Постанови, 18.01.2015.

Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості виявленого тілесного ушкодження, є критерій небезпеки для життя. Тому, відповідно п. п. 2.1.2 та 2.1.3/о/м «Правил», вказане тілесне ушкодження відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження.

Крім того, 18.01.2015 року приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, неподалік станції Київського метрополітену «Чернігівська», разом зі своїм знайомим ОСОБА_21 , достовірно знаючи, що останній 18.01.2015 року приблизно о 01 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_4 , вчинив особливо тяжкий злочин, а саме замах на вбивство двох і більше осіб, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, замах на вбивство працівників правоохоронних органів у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків та членів громадського формування з охорони громадського порядку у зв`язку з їх діяльністю щодо охорони громадського порядку, кинувши на сходову клітину ручну гранату РГД 5, що є вибуховим пристроєм, де на той час перебували працівники міліції, члени громадського формування та цивільна особа, з метою заздалегідь не обіцяного приховування особливо тяжкого злочину, діючи умисно, не повідомивши про вчинений особливо тяжкий злочин правоохоронним органам, вирішили допомогти ОСОБА_21 уникнути відповідальності за вчинення даного злочину та допомогли останньому переховуватись від правоохоронних органів, шляхом надання ОСОБА_21 місця для тимчасового перебування.
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 допомогли ОСОБА_21 , дістатися за адресою: АДРЕСА_7 та почали його там переховувати від правоохоронних органів, тим самим здійснили заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.
Окрім цього, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 (кожен окремо), обвинувачувались органом досудового розслідування у тому, що 03.01.2015 року, в невстановлений час, перебуваючи за адресою свого постійного місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , під час святкування свого дня народження ОСОБА_22 , на якому була присутня його співмешканка ОСОБА_23 та його знайомий ОСОБА_21 , побачили у останнього предмет схожий на револьвер системи «Наган», що є вогнепальною зброєю.
Після чого, ОСОБА_21 у невстановлений досудовим розслідуванням час, в квартирі АДРЕСА_6 , передав ОСОБА_22 та ОСОБА_23 даний револьвер системи «Наган», що є вогнепальною зброєю, у барабані якого було споряджено два патрони до нарізної вогнепальної зброї 5,6 мм., що є бойовими припасами. ОСОБА_23 та ОСОБА_22 , усвідомлюючи, що ОСОБА_21 передає їм предмет, що є вогнепальною зброєю револьвером системи «Наган», прийняли його від останнього та, немаючи відповідних, передбачених законом дозволів, залишили собі для власних потреб тим самим здійснили незаконне придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , заховавши даний револьвер системи «Наган», що є вогнепальною зброєю, у барабані якого було споряджено два патрони до нарізної вогнепальної зброї 5,6 мм., що є бойовими припасами, за місцем свого постійного проживання, тим самим здійснили незаконне зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Згідно висновку експерта №33 від 20.01.2015, по призначеній балістичній експертизі, предмет схожий на револьвер, вилучений 18.01.2015, в ході проведення огляду місця події біля будинку за адресою: м. Київ, вул. Празька, 25, виготовлений за типом восьмизарядних револьверів під патрон кільцевого спалаху кал. 5,6 мм (22LR та 22WMR). Даний револьвер відноситься до коротко ствольної, нарізної вогнепальної зброї, до стрільби придатний.

Револьвер, вилучений 18.01.2015, в ході проведення огляду місця події біля будинку за адресою: м. Київ, вул. Празька, 25, виготовлений саморобним способом.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 1 п. 5 ч. 2 ст.115, ст. 348 КК України, а ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , кожного окремо, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст. 396 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Під час досудового розслідування та судового засідання дії обвинувачених ОСОБА_22 та ОСОБА_23 було кваліфіковано за ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 396 КК України.
Відповідно до Ухвали ВССУ від 28 липня 2015 року, справа № 5-1706км15, за змістом п.15 ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 337, ч. 1 ст. 338 КПК змінити обвинувачення у суді є правом прокурора. У зв`язку з цим суд не може заборонити або перешкодити прокурору реалізувати це право. Суд для цього має відкласти судове засідання і надати прокурору час не тільки для складання, а й для погодження відповідного процесуального документу.
За клопотанням прокурора судом було надано йому таку можливість та 16 грудня 2016 року під час судового засідання прокурором було оголошено обвинувальний акт про зміну обвинувачення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , згідно якого з обвинувачення щодо ОСОБА_22 та ОСОБА_23 підлягає виключенню епізод злочинного діяння за ч. 1 ст. 263 КК України у зв`язку із встановленням під час судового розгляду нових фактичних обставин та як наслідок виключено із обвинувачення ОСОБА_21 за ч. 1 ст. 263 КК України об`єктивної ознаки складу злочину як незаконна передача вогнепальної зброї та бойових припасів.
У той же час вивчивши вказаний вище обвинувальний акт про зміну обвинувачення у кримінальному провадженні, який погоджений першим заступником керівника Київської місцевої прокуратури №4 старшим радником юстиції ОСОБА_27 09 грудня 2016 року, колегія суддів зауважує, що виключення статті 263 частини 1 КК України із обвинувачення ОСОБА_22 та ОСОБА_23 жодним чином не є зменшенням обсягу обвинувачення щодо цих осіб.
Фактично, відбулась часткова відмова від обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України щодо ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .

Відповідно до ч. 1 ст. 340 КК України якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог статті 341 цього Кодексу повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження. Копія постанови надається обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Проте, така постанова суду не надана, про намір її скласти прокурор суд не повідомляв.
Надаючи оцінку вказаному обвинувальному акту про зміну обвинувачення у кримінальному провадженні, суд зазначає, що КПК України не містить підстав повернення зазначеного обвинувального акта прокурору, бо такі повноваження у суду є лише на стадії підготовчого судового засідання, тому надає йому оцінку під час ухвалення вироку у нарадчій кімнаті та враховуючи істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при його складанні, що перешкоджають суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення - його не приймає, а розглядає кримінальне провадження в межах первинного обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_21 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав, а за ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 15 п. 1 п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України не визнав та у відповідності до ст. 63 Конституції України, відмовився від дачі показів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_22 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України визнав, у вчиненні ч. 2 ст. 146 та ч. 1 ст. 263 КК України не визнав та показав, що приблизно 20-21 грудня 2014 року він познайомився з ОСОБА_21 , оскільки працював у таксі, а ОСОБА_21 був його клієнтом. 16 січня 2015 року він разом з ОСОБА_21 були в кафе та познайомились з дівчиною на ім`я ОСОБА_28 , з котрою вони хотіли провести час, як в подальшому стало відомо це була ОСОБА_15 , після чого вони домовились про зустріч та обмінялись номерами телефонів. Вказав, що ОСОБА_29 приїхала до них на квартиру 17.01.2015 року о 13:00 годині добровільно, ніхто її у квартирі не утримував. ОСОБА_21 приїхав на квартиру десь о 19:00 годині на таксі. Оскільки в них змінились плани і йому необхідно було поїхати з ОСОБА_21 до знайомих на Троєщину, то особисто з ОСОБА_30 він не спілкувався. Зазначив, що у квартирі за адресою по АДРЕСА_4 він з ОСОБА_23 винаймає кімнату, також у цій квартирі мешкають ОСОБА_31 та ОСОБА_32 .. Десь о 17:00 - 18:30 годині ОСОБА_29 поїхала до готелю, він їй викликав таксі зі свого номеру, та заплатив за користування послугами таксі, що вона робила у готелі йому невідомо. Далі він з ОСОБА_21 поїхали на Троєщину до знайомих, та були там до 23:00 - 24:00 години. Коли він був ще на Троєщині йому зателефонувала ОСОБА_23 і сказала, що в неї зникли гроші з гаманця. Він викликав таксі і разом з ОСОБА_21 приїхали додому щоб з`ясувати що сталось. Приїхавши він побачив, що ОСОБА_15 одягнута в одяг ОСОБА_23 , проте чому вона була так вдягнута йому невідомо. Вдома знаходились ОСОБА_23 , ОСОБА_15 , господар квартири ОСОБА_24 , ОСОБА_31 , ОСОБА_33 і всі були у нетверезому стані. ОСОБА_31 повідомив, що ОСОБА_15 викрала телефон, та коли це стало помітно, вона його викинула і тому скло на телефоні тріснуло. Під час розмови з нею в кімнаті перебував він, ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , інші особи були на кухні. ОСОБА_15 повідомила, що нічого не брала, а телефон їй підкинули, почала погрожувати їм бандитами, знайомими свого чоловіка, після чого він побачив як у ОСОБА_21 з`явився барабанний пістолет і він зробив один постріл у підлогу та через 2-3 хвилини ще один у міжкімнатні двері, щоб її заспокоїти, стріляти у ОСОБА_15 в нього наміру не було. Зазначив, що до того він зброю у ОСОБА_21 не бачив. Він не бачив, щоб хтось з присутніх наносив будь - які тілесні ушкодження ОСОБА_15 . Вказує, що викрадені гроші знайшлись у ОСОБА_15 у ліфчику, вони випали, коли остання почала роздягатись, щоб довести, що в неї немає грошей. Після пострілів ОСОБА_15 злякалась, почала кричати, хтось постукав у вікно на кухні, він з ОСОБА_34 вийшов на вулицю перевірити, але нікого не було і вони повернулись до квартири. Потім у скло залетіли дві димові шашки. Вони почали ховатись у наступній кімнаті, оскільки через дим їм нічим було дихати. Зазначає, що до цього моменту він не чув і не бачив, що біля квартири є міліція, у двері ніхто не стукав, хто кинув димові шашки йому не відомо. Потім він вистрибнув у вікно, бо йому здалось, що за дверима хтось був, після цього пролунав вибух, зазначив, що він не зрозумів що відбувається та втік, а що робила ОСОБА_23 та ОСОБА_21 в той час він не бачив. Коли він оббігав будинок, то бачив, що стоять працівники міліції та швидкої допомоги, бачив людей з самооборони зі зброєю та у балаклавах, людей з пораненнями не бачив, до самого під`їзду не підходив. Після чого вони зідзвонились та зустрілись десь о 00:30 годині вже на Чернігівській площі, а що відбувалось у квартирі далі йому невідомо. Після зустрічі ОСОБА_21 повідомив його, що хтось кинув гранату у квартиру. Далі поїхали до знайомих у с. Згурівку, куди прибули десь до 18:00 години та пили там горілку. Вказав, щогранату у ОСОБА_21 він побачив тільки в с. Згурівка, після чого останній повідомив, що кинув учбову гранату на квартирі по АДРЕСА_8 , однак наголосив, що у момент коли ОСОБА_21 скористався гранатою він не бачив. Зазначив, що у нього та у цивільної дружини ОСОБА_23 зброї не було, зброю вони вдвох не застосовували. Коли він прийшов до тями, то вже було багато поліції. Таким чином визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 396 КК України, що стосується правопорушень за ч. 2 ст. 146 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України свою провину не визнає, оскільки зброї в нього не було та потерпілу ОСОБА_15 він не утримував, вона добровільно приїхала та у будь який час могла піти.

Допитана в судовому засідання обвинувачена ОСОБА_23 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України визнала, а у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 1 ст. 263 КК України не визнала та показала, що 16.01.2015 року вона була у гостях у своєї подруги, приблизно з 18:00 до 19:00 години їй зателефонував ОСОБА_22 та повідомив, що він разом з ОСОБА_21 знаходяться у кафе і познайомились з офіціанткою на ім`я ОСОБА_28 , як в подальшому стало відомо, це була ОСОБА_15 , її запросили на наступний день десь посидіти та відпочити. 17.01.2015 року ОСОБА_15 зателефонувала їй та домовилась зустрітися на Ленінградській площі біля Макдональдса. Вона її зустріла та коли прийшли додому, ОСОБА_22 разом з ОСОБА_21 вже зібрались та поїхали на Троєщину. До нас прийшов ОСОБА_35 , після чого він пішов у магазин за горілкою, повернувся десь через 15-20 хвилин разом з хазяїном квартири ОСОБА_24 . Під час застілля вони обговорювали куди можна піти увечері та з`ясувалось, що ОСОБА_15 одягнута не святково, тому попросила дати їй щось з її речей на вечір, після чого вона дала їй свою сукну та чоботи. Коли закінчилась горілка ОСОБА_35 пішов до магазину, а ОСОБА_24 прийшла забрати його співмешканка, він пішов. Вона залишилась удвох з ОСОБА_15 , коли остання повідомила, що працює «дівчиною за викликом», і тому запропонувала їй працювати разом з нею, на що вона відмовилась. Коли повернувся ОСОБА_35 , вона зателефонувала ОСОБА_22 та повідомила, що почула від ОСОБА_15 , після чого в неї вже не було бажання спілкуватись з ОСОБА_29 . Час від часу ОСОБА_15 брала телефон та з кимось переписувалась, їй хтось телефонував. Зорині хтось зателефонував та домовився про зустріч. Зорина пояснила, що познайомилась з хлопцем в Інтернеті, і збирається їхати з ним до готелю. Через декілька хвилин повернувся ОСОБА_24 , спитав куди збирається ОСОБА_29 , на що остання відповіла, що до неї приїхала подруга з чоловіком та дитиною з Луганська, їй необхідно їх зустріли та поселити у готелі. В той час приїхав ОСОБА_22 і ОСОБА_15 попрохала його викликати їй таксі, він викликав і десь о 16:00 годині вона поїхала до клієнта у готель по вул.Алма-Атинській. Через 40 хвилин ОСОБА_15 зателефонувала та повідомила, що клієнт не розрахувався, вона не знала як їй доїхати до них, бо в неї не було грошей, вона попросила заплатити за таксі, на що ОСОБА_23 погодилась. Через 15 хвилин приїхало таксі, вона вийшла та розрахувалась за нього. Зорина зайшла на кухню, там сиділи ОСОБА_24 , ОСОБА_35 , вони спілкувались, ОСОБА_23 пішла до себе у кімнату. Десь о 19:00 годині повернувся до квартири з роботи ОСОБА_36 . Оскільки горілка в них закінчилась, вона дала їм гроші і повернулась до себе у кімнату, а вони продовжили застілля. Десь о 21:00-21:30 годині ОСОБА_15 зайшла до неї у кімнату і сказала, що їй немає сенсу тут залишатись, що вона зідзвониться зі знайомими та поїде, тому знову попросила гроші на таксі. Вона відповіла, що грошей не дасть і пішла на кухню, через хвилину ОСОБА_15 зайшла на кухню, а вона повернулась до своєї кімнати. Коли вона зайшла у кімнату, то її сумка була перевернута, а гаманець був відкритий і в ньому не вистачало 400 грн., а саме дві купюри по 200 грн. Після чого вона вийшла у кімнату, де ОСОБА_31 дивився телевізор, розповіла, що трапилось. Після цього ОСОБА_31 зателефонував ОСОБА_22 та повідомив про крадіжку грошей, а потім дав їй слухавку і вона розповіла, що в кімнаті була тільки ОСОБА_15 . Остання ж почала збиратись їхати, пішла у кімнату та швидко одягла свою куртку. Вона сказала їй повернути її речі, на що ОСОБА_15 почала лаятися та казати, що нічого знімати не буде, потім вона намагалась вийти, ОСОБА_31 стояв біля вхідних дверей і загородив їй шлях. Вона схопила ОСОБА_15 за руку, щоб зупинити, а вона швидко полізла до себе у сумку і щось дістала та кинула у кімнату. Коли розвернулась, побачила, що на підлогу впав її телефон, він був розбитий. Вказує, що потерпіла мала можливість піти добровільно, після того, як поверне її речі. В цей час приїхав ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , вони попросили показати ОСОБА_15 свою сумку, але там грошей не було, потім сказали їм піти у кімнату, бо вони з цим розберуться. ОСОБА_21 ОСОБА_37 та ОСОБА_15 пішли у кімнату ОСОБА_38 і вона чула, що вони голосно сварилися. Після цього хтось постукав у вікно і ОСОБА_22 з ОСОБА_34 вийшли на вулицю подивитись, але там нікого не було, і вони повернулись до квартири. Вказала, що потім вона почула жахливий крик та постріл, вибігла з кімнати та побачила, що ОСОБА_22 зіскочив з дивану, а у ОСОБА_21 був пістолет. ОСОБА_15 говорила, що поверне гроші, вона злякалася та сховалась за двері. ОСОБА_15 почала плакати, ОСОБА_21 вистрілив десь у бік дверей, після чого ОСОБА_29 почала погрожувати знайомими бандитами. В цей час у вікно хтось постукав, посипалось скло та у квартиру щось залетіло та вибухнуло, вона чула два вибухи з проміжком в 15 секунд, квартира почала наповнюватись димом. ОСОБА_21 штовхнув її та ОСОБА_22 у кімнату, а останній відчинив вікно та вистрибнув у нього, а вона залишилась у кімнаті, почула як хтось у вхідні двері почав гучно стукати, потім її почали вибивати. Далі через 1,5 хвилини пролунав вибух від гранати, вона вважала, що дійсно приїхали бандити, котрими погрожувала ОСОБА_15 , а те, що приїхали працівники міліції не чула. Вона встала, одяглась і вийшла у коридор, а де поділась ОСОБА_15 - не бачила. Двері у квартиру були відчинені, вона вийшла у під`їзд, там нікого не було, двері на вулицю також були відчинені, праворуч та ліворуч лежало два хлопці у формі та масках. Вона пройшла повз них та повернула ліворуч. На вулиці було дуже багато людей, швидку допомогу та міліцію вона не бачила, пройшла до кінця будинку і почала бігти, забігла у двори, зателефонувала ОСОБА_21 , він сказав, що знаходиться у сусідки на 5 поверсі і викликає швидку та міліцію, про подію він нічого не розказав. Потім вона зателефонувала ОСОБА_22 , який був у районі Чернігівської площі та пішла в бік Ленінградської площі, зупинила таксі. Потім їй зателефонував ОСОБА_39 і попрохав його забрати на таксі. Вона зупинила таксі, забрала ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , після чого вони разом поїхали до колишньої дружини ОСОБА_22 , а потім в с. Згурівку до знайомих. В автомобілі ОСОБА_21 повідомив, що він кинув гранату у бандитів, до цього часу вона вважала, що вибух стався через бандитів про котрих казала ОСОБА_15 . В с. Згурівка вони приїхали до ОСОБА_40 , посиділи за столом, потім вона пішла спати та прокинулась від криків, що будинок оточений, на підлогу посипалось скло та їх було затримано працівниками поліції. Визнає себе винною тільки у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 396 ч.1 КК України. Що стосується злочинів за ч. 1ст. 263, ч. 2 ст. 146 КК України, винною себе не визнає, бо зброї в неї не було, а потерпілу ОСОБА_15 ніхто у квартирі не утримував, вона добровільно там перебувала.

Вказані показання обвинувачених щодо часу та місця, де відбувалися події суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України, щодо показань в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності, або ж відсутності у них умислу на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, підстави та способу його вчинення, то суд вважає за необхідне надати їм оцінку після аналізу усіх доказів у провадженні в сукупності.

Відповідно до ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.
Суд же відповідно до ст.26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Зокрема, під час судового розгляду, з дотриманням правил передбачених частиною 2, 3, 5-14 статті 352 КПК України, та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову без поважних причин від дачі показів були допитані потерпілі.

Так, потерпілий ОСОБА_12 суду показав, що він працював на посаді старшого інспектора БПС Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві. 18 січня 2015 року близько опівночі вони отримали виклик на АДРЕСА_4 з повідомлення про гвалтування дівчини. Він, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 поїхали за вказаною адресою і разом з ними приїхало громадське формування. Біля під`їзду вони зустріли заявника, який повідомив, що в квартирі утримують його дружину, та почули, що з квартири лунав крик та плач дівчини, а через вікно було видно, що половина тулуба в неї оголена. Він з ОСОБА_14 та ще двоє чоловік з громадського формування підбігли до дверей даної квартири. Повідомив, що він представився працівником міліції, однак двері не відчинили, після чого вони вибили двері, а хтось з членів громадського формування розбив вікно та кинув димову шашку і з квартири вибігла дівчина в білизні та повідомила, що її в квартирі утримували. Після цього пролунало два постріли, обвинувачений нецензурною лайкою крикнув, щоб вони йшли звідти. Зазначив, що коли він заглядав в квартиру, то зброю бачив у ОСОБА_21 , але хто саме стріляв сказати не може. Після цього хтось з обвинувачених кинув гранату і вона вибухнула. Вказав, що у себе пошкоджень він не відчував, а у ОСОБА_14 на руці побачив кров, після чого витягнув його з під`їзду та була викликана швидка допомога.

Потерпілий ОСОБА_13 суду показав, що він працював на посаді інспектора в БПС Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві. 18 січня 2015 року вони отримали виклик щодо зґвалтування та екіпажем, а саме він, ОСОБА_14 та ОСОБА_12 поїхали на АДРЕСА_4 , де знаходився заявник. ОСОБА_12 та ОСОБА_14 вийшли з автомобіля та говорили із заявником, але про що він не чув, та біля під`їзду також знаходилися члени громадської варти близько 5 чоловік. Після цього він вийшов з автомобіля та стояв біля нього, а ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та члени громадської варти пішли у під`їзд. Через деякий час з під`їзду вибігла дівчина в сльозах і пролунав вибух. Під час вибуху осколок йому потрапив в руку.

Потерпілий ОСОБА_14 суду показав, що 18 січня 2015 року близько опівночі вони, отримавши виклик на АДРЕСА_8 стосовно зґвалтування, поїхали туди. Біля під`їзду будинку їх зустрів заявник ОСОБА_16 та повідомив, що в кв. АДРЕСА_6 знаходиться його дружина, яку намагаються зґвалтувати особи кавказької зовнішності. Крім того, біля будинку вже знаходилися представники громадського формування « ІНФОРМАЦІЯ_11 ». Заявник та представник громадського формування повідомили, що у осіб, які утримують дівчину в квартирі, є зброя. Після цього він з ОСОБА_12 та двома членами громадського формування зайшли до під`їзду, постукали у двері та сказали, що міліція, на що їм відповіли, що міліцію не викликали та сказали стати біля дверей так, щоб було видно, що приїхала саме міліція. Повідомив, що він сказав, щоб ніхто до дверей не підходив, оскільки двері були дерев`яні та крихкі, то з вогнепальної зброї легко можна було поранити когось з осіб. У цей час почулось, що на вулиці розбилось скло, але він з під`їзду не виходив, а вийшов його напарник ОСОБА_12 . Він розповів, що хтось з членів громадського формування кинув димову шашку у вікно. У під`їзді знаходилися він, ОСОБА_12 , а перед ними стояли два члени громадського формування. Після того, як двері їм не відкрили, один з членів громадського формування сказав, що виб`є двері. Він сказав, що не потрібно, однак двері все рівно вибили, протягом відкрилися вхідні двері під`їзду і в під`їзду з`явилося дуже багато диму. В цей час з квартири вибігла дівчина у білизні, пролунали два постріли і майже відразу пролунав вибух, від якого в нього випав пістолет та відпала рука, крім того йому наскрізь пробило ногу. З ОСОБА_12 він вийшов з під`їзду та була викликана швидка допомога.

Потерпіла ОСОБА_15 суду показала, що 15 січня 2015 року вона працювала в кафе «Калиба» і їй увечері подзвонив директор кафе, якого звати ОСОБА_41 , прізвища його вона не знає, та повідомив, що їм необхідно поговорити. Близько 11-12:00 години вони зустрілися в кафе, розташованому на АДРЕСА_9 і десь через 15-20 хвилин до них приїхали ОСОБА_22 та ОСОБА_21 . Вони поспілкувалися з директором наодинці, потім директор її покликав та повідомив, що є дід, який являється власником квартири, в якому вони живуть та його треба напоїти. ОСОБА_22 дав їй номер телефону ОСОБА_23 та сказав, щоб вона їй на наступний день зателефонувала і та розповість, що далі робити. 17 січня 2015 року близько 10:00 год. вона відразу зателефонувала ОСОБА_23 та вони домовилися про зустріч на Ленінградській площі. Вказала, що вона чекала у ресторані «Макдональдс», а ОСОБА_23 підійшла через 10 хвилин, після чого вони пішли в квартиру, де знаходився ОСОБА_22 та чоловік на ім`я ОСОБА_42 . ОСОБА_22 пообіцяв їй грошові кошти в сумі 5-6 тис. грн. за те, що вона три дні буде поїти діда та жити з ним. За розмовою вона дізналася про діда господаря квартири, і ОСОБА_23 сказала ОСОБА_43 піти в магазин, придбати ще горілки та привести господаря квартири. Коли ОСОБА_42 повернувся з дідом, то вони сиділи близько 20 хвилин, випивали, після чого ОСОБА_22 через 20 хвилин поїхав, а згодом повернувся з ОСОБА_21 та ще одним чоловіком. Через приблизно 20 хвилин вони знову пішли, а дід вже був в стані алкогольного сп`яніння. Зазначила, що за весь час вони випили близько шести пляшок горілки. В цей час ОСОБА_23 розповіла, що вони хочуть діда напоїти, відвести в Одесу, а його квартиру продати. Вказала, що прийшов ще один будівельник і вона почала телефонувати своєму чоловікові, але той не брав слухавку, тому вона подзвонила своєму знайомому. Вона зрозуміла, що відбуваються якісь шахрайські дії і сказала, що поїде додому. Пішла до вхідних дверей, але не могла знайти свої чоботи, оскільки вони були сховані, і в цей момент до неї підійшла ОСОБА_23 та сказала, що вона нікуди не піде. Вказала, що ОСОБА_23 зателефонувала ОСОБА_22 та сказала, що її не відпустить доки вони не приїдуть. В цей момент у неї з ОСОБА_23 зав`язалася бійка і тій здалося, що вона вкрала щось в неї з сумки, але потім вона відкрила сумку, побачила там мобільний телефон, кинула його в стінку, запитавши ОСОБА_23 чому вона хоче її підставити. ОСОБА_23 знову зателефонувала ОСОБА_22 та сказала, що вона вкрала в неї телефон та гроші. Потім вона зателефонувала своєму чоловікова, попросила її забрати та вказала адресу і в цей момент ОСОБА_23 почала в неї виривати телефон. Далі пролунав стукіт в двері, вони відчинилися і зайшов ОСОБА_22 , який вдарив її. Вони затягли її в середню кімнату, ОСОБА_22 кинув її на підлогу, взяв за коси та почав питати, де гроші, на що вона відповідала, що не брала їх. Потім їй сказали роздягтися, її оглянули, оглянули її речі та знайшли в неї лише пару гривень. ОСОБА_21 десь взяв пістолет, вона впала на коліла з проханням її не чіпати і цей момент почав дзвонити її чоловік. ОСОБА_21 наказав викинути телефон, після чого вона підключила зв`язок з чоловіком, натиснувши на телефон зелену кнопку, та кинула телефон в сумку. Після цього був стукіт у вікно, ОСОБА_22 виглянув у вікно і разом з ОСОБА_21 вибіг на вулицю. В цей момент розбилося вікно і хтось з вулиці кинув димову шашку. В двері квартири почали стукати та просили відкрити двері. ОСОБА_22 її схопив та всі побігли в ту кімнату, де дим ще не дійшов. ОСОБА_22 почав зривати поролон з вікон, і коли дим почав заходити у кімнату, вона стала за дверима в кімнату, а ОСОБА_21 вистрілив в її бік два рази. Коли дим повністю зайшов до кімнати, то в цей час вибили двері і вона з квартири вибігла на вулицю. Чоловік забіг до під`їзду і відразу відбувся вибух. Повідомила, що господар квартири був десь в квартирі, але де саме їй не відомо. Крім того, повідомила, що дійсно в період часу з 16:00 до 18:00 год. вона їздила на зустріч зі своєю подругою, після чого близько 20:00 год. повернулася знову на дану квартиру і дід також там був, але коли вона хотіла покинути квартиру вдруге, то обвинувачені не відпускали її, били та погрожували.

Потерпілий ОСОБА_16 суду показав, що близько 23:00 години йому зателефонувала громадянська дружина ОСОБА_15 , повідомила, що вона знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та попросила її забрати автомобілем. Коли він її запитав, що трапилося, то вона відповіла, що це не телефонна розмова. Вказав, що коли він приїхав за повідомленою нею адресою на автомобілі «Део Ланос», білого кольору, який належить його товаришу, то зателефонував їй, щоб вона виходила, однак вона сказала, що її утримують в квартирі. Вказав, що в дворі будинку він на автомобілі розвернувся і в цей час їхав автомобіль таксі, з якого вийшли два чоловіки та почали смикати ручки його автомобіля. Він відкрив вікно, запитав, що їм потрібно і сказав, що хоче виїхати. Потім вони пішли в під`їзд будинку, а він поставив автомобіль з іншого боку будинку та пішов до квартири АДРЕСА_10 . У вікні він побачив штори, проте була відстань між шторами, де було видно, що дружина знаходиться в спідній білизні, котра була приспущена, а схожий чоловік на ОСОБА_21 їй погрожував. Вказав, що інших осіб, присутніх в квартирі він не бачив, а були лише тіні. Він постукав у вікно три рази та відійшов на дистанцію від під`їзду. Після цього з під`їзду вибігли два чоловіки та на відстані близько 3 м глянули на нього. Потім він викликав міліцію, які приїхали через 10 хвилин у форменному одязі майже одночасно з громадським формуванням «Лівий Берег», які були одягнені у балаклави. Автомобіль громадського формування «Лівий Берег» знаходився біля четвертого під`їзду, а патруль - біля третього. Він ще раз подивився у вікно і побачив, що у чоловіка пістолет. Коли підішли члени громадського формування « ІНФОРМАЦІЯ_11 », то він повідомив, що у осіб в квартирі є зброя, а його дружина у спідній білизні і її утримують. Далі працівники міліції разом з членами громадського формування «Лівий Берег» зайшли в під`їзд будинку. Два члени громадського формування щось кинули у вікно і пішов дим. Вказав, що те як працівники міліції стукали у двері квартири, він не бачив, оскільки був біля входу в під`їзд. Спочатку міліціонери сказали, щоб їм відкрили двері, проте особи в квартирі цього не зробили. Потім членами громадського формування було прийнято рішення розбити вікно та вони кинули димову шашку в квартиру. Хтось вибив двері і з квартири вибігла його дівчина та через 7-10 хвилин пролунав вибух. Після цього він пішов до під`їзду, щоб допомогти працівнику міліції, котрий отримав поранення в ногу.

Потерпіла ОСОБА_17 суду показала, що вона являється рідною сестрою потерпілого ОСОБА_25 , котрий весь цей час знаходиться у комі і не може бути з`явитися до судового засідання. Повідомила, що 18 січня 2015 року до неї прийшли члени громадської організації «Лівий Берег», членом якої також був її брат, та повідомили, що її брата поранено і що він знаходиться у лікарні. Члени громадської організації сказали, що злочинці його підірвали на гранаті. Вказала, що на даний час її брат знаходиться в лікарні та перебуває у комі, він дихає через трубку, годують його через трубку. Через те, що у нього фалічний синдром, ускладнення коми, у нього викручені руки та ноги. Він на даний час важить близько 30 кг, в нього гниє живіт, ноги, оскільки організм сам не може справлятися з нанесеними йому пораненнями., та потребує дорогого лікування. Зазначила, що її брат на даний час знаходиться в лікарні швидкої медичної допомоги, розташованої по АДРЕСА_11 , оскільки його не можливо в такому стані транспортувати.

Потерпілий ОСОБА_18 суду показав, що він з 2014 року являється членом громадського формулювання «Лівий берег», яке займається патрулюванням та допомагає міліції зберігати порядок. Коли він знаходився на черговому патрулюванні, то близько опівночі надійшов виклик по рації, яка налаштована на хвилю Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.Києві, про те, що на АДРЕСА_4 намагаються зґвалтувати дівчину. Коли він з іншими членами організації, а саме ОСОБА_44 , ОСОБА_25 та ще одним чоловіком, прізвища якого не пам`ятає, приїхали за даною адресою, то там також були працівники міліції. Зазначив, що біля будинку знаходився заявник, який повідомив, що в кв. АДРЕСА_10 знаходиться його дівчина і її ґвалтують. Він, ОСОБА_25 та працівники міліції піднялися 5-6 сходинок до кв. АДРЕСА_10 , яка знаходилася на першому поверсі. Працівники міліції постукали у двері, хтось з квартири відповів у грубій формі. Працівники міліції попросили відчинити двері, представилися, а у відповідь почулась лайка. Повідомив, що він почув звук розбитого скла з вулиці, але не звернув на це уваги. В цей момент за дверима почулися крики. Вказав, що він вибив двері даної квартири, після чого звідти дістав дівчину, а потім пролунав вибух. Зазначив, що він чув постріли в квартирі, але не пам`ятає те, чи вони лунали до чи після вибуху. Від вибуху його оглушило, в нього відірвало ногу, він відчув різку біль та вискочив на вулицю.

Вказані показання потерпілих суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Тобто, цими показаннями, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст.84 КПК України, підтверджується час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, в судовому засіданні були допитані, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України, та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань та за відмову без поважних причин від дачі показань свідки.

Зокрема, у судовому засіданні свідок ОСОБА_45 суду показав, що він працював в громадській організації «Лівий берег», допомагали міліції зберігати громадський порядок. 18 січня 2015 року він, ОСОБА_18 , ОСОБА_25 та ОСОБА_46 заступили на нічне чергування. По рації, яка налаштована на рацію Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві, надійшов виклик, що по АДРЕСА_4 особи кавказької національності хочуть зґвалтувати дівчину. Коли вони приїхали на дану адресу, то працівники міліції спілкувалися із заявником. Він підійшов до вікна, через яке побачив дві кімнати, кухню не було видно через штори, а з кімнати було видно ОСОБА_21 та дівчину, він її утримував за горло. Вказав, що дівчина кричала і в цей момент він побачив пістолет в руках ОСОБА_21 , проте не міг визначитися чи був він бойовим, про що повідомив працівників міліції. Потім патрульні одягли бронежилети, пішли до дверей, а він залишився на вулиці, дивитися на вікна, на той випадок, якщо обвинувачені будуть тікати. Спочатку міліція спілкувалась через двері з особами, які знаходилися в квартирі, лунали крики, потім почувся постріл. Він заглянув у вікно, але поранених не побачив. Було прийнято рішення потрапити у квартиру, після чого він розбив резиновим кийком вікно, а ОСОБА_25 закинув у вікно квартири димову шашку, однак не було ніякої реакції. Двоє працівників міліції, ОСОБА_25 та ОСОБА_18 знаходилися у під`їзді і пролунав вибух. Вказав, що він сховався за деревом, після цього з під`їзду вийшов ОСОБА_18 , в якого нога трималася на шкурі і він упав. Після нього вийшов ОСОБА_25 , працівники міліції і вони викликали швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_47 суду показав, що він являється членом громадської організації «Лівий берег», яка допомагає міліції підтримувати громадський порядок. В ніч з 17 на 18 січня 2015 року він, ОСОБА_25 , ОСОБА_18 та ОСОБА_46 заступили на чергування. Близько опівночі по рації надійшов виклик про те, що по АДРЕСА_6 ґвалтують дівчину. Коли вони приїхали на вказану адресу, то він та ОСОБА_48 лишилися на вулиці, а ОСОБА_18 , ОСОБА_25 та працівники міліції зайшли в під`їзд будинку. Зазначив, що в нього при собі був газовий балончик. Через деякий час з під`їзду пролунав вибух і з під`їзду вийшли ОСОБА_18 , ОСОБА_25 . У ОСОБА_18 була травмована нога і вони викликали швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_49 суду показала, що з ОСОБА_23 вона знайома, ОСОБА_22 бачила, а ОСОБА_21 не знає. Повідомила, що останні приїхали до неї 18 січня 2015 року близько 10:00-11:00 год. в с. Згурівка, не попередивши та причину свого приїзду не повідомляли. Зазначила, що вона проживає з чоловіком та дитиною 11 років. Вони випивали горілку і у ОСОБА_21 вона бачила гранату. Ввечері близько 18:00-19:00 год. працівники міліції вибили їм двері в будинку та затримали ОСОБА_23 , ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , які опір при затриманні не чинили. Вказала, що вона писала дозвіл на проведення обшуку в її будинку. Зазначила, що обвинувачені їм не повідомляли, що сталося напередодні.

Свідок ОСОБА_50 суду показав, що приймав участь у затриманні обвинувачених, яке відбулося спецротою вночі. Вказав, що останні були затримані під м. Яготин в Київській області. Зазначив, що мешканцями будинку були чоловік, жінка та дитина, які розповідали, що обвинувачені приїхали до них в гості, вони разом розпивали спиртні напої, під час яких ОСОБА_21 дістав гранату. В цілях безпеки вони сказали гранату розібрати, а хто саме її розібрав не пам`ятають. В ході затримання була вилучена бойова граната Ф1 та біля будинку у ОСОБА_21 вилучався запал.

Вказані показання свідків суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України, до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати складені, в порядку передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.
Зокрема, стаття 104 КПК України зазначає, що хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.
Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України, протокол складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання.

Серед іншого, згідно ст. 105 КПК України, особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатками до протоколу можуть бути: фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерної інформації та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Так, з протоколу огляду місця події від 18 січня 2015 року, з долученими фото таблицями (т. 2 а.с. 154-181), проведеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_51 в присутності двох понятих ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , вбачається, що було здійснено огляд входу до третього під`їзду та сходинкової площадки першого поверху в буд. АДРЕСА_8 , та квартиру АДРЕСА_10 в даному під`їзді, в ході якого виявлено та вилучено: перчатка, яка була поміщена до поліетиленового пакету №2470117; речовина бурого кольору, яка знаходилася біля перчатки; змиви речовини бурого з підлоги під`їзду; кросівок та його деформовану частку; кістка, яка знаходилася біля кросівка; металеві фрагменти, які знаходилися в під`їзді першого поверху та були пронумеровані та поміщені в пакет № 0925773; металеві частки, які зібрані в під`їзді за допомогою магнітного підіймача та поміщені в пакет № 0256721; фотознімок сліду взуття зі сходів другого поверху; 5 недопалків з кухні, які поміщені в паперовий конверт; документи, а саме паспорт та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_54 , посвідчення воді на ім`я Balyan Aram та поміщенні в конверт №2470102; гаманець, який поміщений в пакет №2243217; спусковий гачок, металева скоба від гранати, яка виявлена в коридорі квартира та поміщена в паперовий пакет; 22 сліди: 1- з квартири внутрішньої сторони вікна в кімнаті №2, 2, АДРЕСА_11 , 4 з коробки «Girmatve» в кімнаті №2, 5 зі скла серванту в кімнаті №1, 6 з двері серванту в кімнаті №1, 7 - з двері ванної кімнати зовнішньої сторони, 8 з пачки сигарет «Прилуки» на кухні, 9 з пляшки «Nemiroff» зі смітника, 10, 11 з тарілки в сумці під умивальником, 12-15 з пляшки «Nemiroff» на столі в кухні, 16-17 з чарок на столі в кухні, 18-22 з чарок на столі в кухні; стартові пакети Лайф та Київстар, які поміщені в пакет № 0052184.

З протоколу огляду речей, від 13 березня 2015 року та долученої фототаблиці (т. 2 а.с. 186-188), проведеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_55 , вбачається, що в ході проведення даної слідчої дії здійснено огляд поліетиленового пакету «Експертна служба МВС №2243217», порушень упакування та печатки якого не виявлено. При відкритті даного пакету встановлено, що в ньому містяться гаманець сірого кольору з плямами фіолетового та чорного кольорів, який має блискавку, за допомогою якої він відкривається. В середині гаманця містяться: 5 дисконтних карток; 5 банківських карток «kredoBank», «ПриватБанк Gold», «ПриватБанк Gold», «ПриватБанк кредитка», «Альфа Банк»; грошові кошти «rials», номіналом 50000, яка має пошкодження; аркуші паперу записами; використані картки поповнення рахунку мобільних операторів «МТС» та «Київстар»; візитки; 2 картки «Скарбниця» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; сім картка мобільного оператора «МТС» НОМЕР_3 .

З протоколу огляду речей, від 14 березня 2015 року та долученої фототаблиці (т. 2 а.с. 190-191), поведеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_55 , вбачається, що в ході проведення даної слідчої дії здійснено огляд поліетиленового пакету «Експертна служба» №0052184, порушень упакування та печатки якого не виявлено. При відкритті даного пакету встановлено, що в ньому містяться: стартовий пакет «Life» +38093-110-269-55; стартовий пакет «Київстар» НОМЕР_4 ; упаковка від стартового пакету «Life».

З протоколу огляду речей, від 14 березня 2015 року та долученої фототаблиці (т. 2 а.с. 192-193), поведеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_55 , вбачається, що в ході проведення даної слідчої дії здійснено огляд поліетиленового пакету «Експертна служба» №2470102, порушень упакування та печатки якого не виявлено. При відкритті даного пакету встановлено, що в ньому містяться: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_56 № НОМЕР_5 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_56 МС НОМЕР_6 ; посвідчення водія громадянина Грузії на ім`я ОСОБА_57 04/12/1970.

З протоколу огляду місця події від 18.01.2015 року та долученої до нього фототаблиці (т. 2 а.с. 194-198), проведеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_58 , в присутності двох понятих ОСОБА_59 та ОСОБА_60 , вбачається, що здійснено огляд грунтової ділянки місцевості, розміром приблизно 5 на 5 м, на якій ростуть трава та дерева, яка розташована навпроти п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_8 . Вході проведення даної слідчої дії виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет, який поміщено в пакет експертної служби №3084236.

З протоколу огляду місця події від 18.01.2015 року та долученої до нього фототаблиці (т. 2 а.с. 199-203), проведеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_58 , в присутності двох понятих ОСОБА_53 та ОСОБА_61 , за участі спеціаліста СТКЗР ОСОБА_62 , вбачається, що здійснено огляд грунтової ділянки місцевості, розміром 5 м на 7 м, на якій росте трава з деревами, та яка розташована на відстані близько 25 м від третього під`їзду п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_8 . В ході проведення даної слідчої дії виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia», який поміщено в прозорий поліетиленовий пакет.

З протоколу огляду місця події від 18.01.2015 року та долученої фототаблиці (т. 2 а.с. 206-229), проведеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_63 , в присутності двох понятих ОСОБА_64 та ОСОБА_65 , за участі спеціаліста ОСОБА_66 , вбачається, що здійснено огляд подвір`я та приватний будинок АДРЕСА_7 . Під час проведення даної слідчої дії в кухні вищевказаного будинку виявлено громадянина, який представився ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та при огляді якого в кишені спортивної кофти виявлено та вилучено предмет схожий на запал від гранати. На столі в кухні виявлено та вилучено сім карту оператора «Лайф» № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_8 ; № НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Нокіа 1280» імеі НОМЕР_10 , а якому знаходиться сім карта оператора «Лайф» № НОМЕР_11 , на які ОСОБА_21 повідомив, що це його речі. Крім того на даному столі виявлено та вилучено сумку, в якій знаходяться документи на ім`я ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , металеве кільце та картка «Київстар» № НОМЕР_12 . В кімнаті №1 не тумбі виявлено та вилучено сім карту оператора «Київстар» № НОМЕР_13 , зарядний пристрій від мобільного телефону, дерев`яні чотки, мобільний телефон марки «Lenovo», чорного кольору, в якому знаходиться сімкартка оператора «Лайф», імеі НОМЕР_14 , імеі НОМЕР_15 , про які ОСОБА_67 повідомила, що вони належать її чоловікові. В кімнаті №2 виявлено та вилучено ікону розміром 60/80 см із зображенням святого, ікону розміром 25/40 із зображенням святого, замшеву сумку коричневого кольору, в якій знаходяться наступні речі: шкіряний гаманець, якому знаходяться дисконтні картки; зарядний пристрій для мобільного телефону; іконка; предмет схожий на ніж; ланцюжок із хрестиком сірого кольору; сім картка «МТС» № НОМЕР_16 ; мобільний телефон «Нокіа 6080» імеі НОМЕР_17 ; сім картка «МТС» № НОМЕР_18 ; мобільний телефон «Самсунг» імеі НОМЕР_19 , імеі НОМЕР_20 ; сім карту «Київстар»; сім карту «Лайф»; мобільний телефон ««Lenovo», імеі НОМЕР_21 , імеі НОМЕР_22 ; сім карту «МТС»; сім карту «Київстар». В кімнаті №3 виявлено громадянку, яка представилася ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якої в правій кишені штанів виявлено та вилучено два ключі та один магнітний ключ, на які ОСОБА_23 пояснила, що дані ключі від кв. АДРЕСА_6 . З лівої кишені її штанів виявлено та вилучено клаптик паперу з написом « НОМЕР_23 ОСОБА_68 ». З лівої кишені даної кімнати розташований вхід до кладової на вході до якої лежить шкіряна куртка чорного кольору, при огляді якої з лівої кишені виявлено та вилучено предмет схожий на запал від гранати. На подвір`ї будинку біля погребу виявлено та вилучено предмет схожий на гранату. Під час огляду будинку був також присутній ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 234, 237, 223 КПК України при дослідженні вищевказаних доказів судом не встановлено та сторонами не доведено, тому суд визнає їх належними та допустимими, крім того, вони вказують на місце, час, мету та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
В той же час схема до протоколу огляду місця події від 18 січня 2015 року (т. 2 а.с. 230), усупереч ч.3 ст. 105 КПК України, не засвідчена підписами слідчого, хоча засвідчена підписом спеціаліста ОСОБА_69 олівцем, що на думку суду, враховуючи положення параграфу 1 Глави 4 КПК України, рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, висновки Європейського суду з прав людини у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, та у справі «Шабельника проти України», є недопустимим доказом, та не відповідає вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

З протоколу огляду речей від 13 березня 2015 року та долученої фототаблиці (т. 2 а.с. 231-234), проведеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_70 , вбачається, що в ході проведення даної слідчої дії здійснено огляд поліетиленового пакету чорного кольору, який зав`язаний ниткою коричневого кольору, кінці якого скріплені биркою з написом. При відкриті даного пакету встановлено, що в ньому міститься замшева сумка темного кольору, в середині якої знаходяться: «Samsung gt-18262» ІМЕІ НОМЕР_19 ІМЕІ НОМЕР_24 , в середині якого знаходяться сімкартка мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_25 , «Київстар» НОМЕР_26 , «Life», картка пам`яті на 2 Gb; телефон «Lenovo» ІМЕІ НОМЕР_21 , ІМЕІ НОМЕР_22 , в середині якого знаходиться сім карка мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_27 та сім картка «Life» НОМЕР_28 ; розкладний ніж чорного кольору; зарядний пристрій; помада; чеки; ланцюжок з хрестиком із металу; іконка; олівець зі стержнем чорного кольору; 75 копійок; сім картка МТС; чорний гаманець. В середині чорного гаманця знаходяться дисконтні картки; чеки на купівлю товарів; квитанція; одна гривня; візитки; два квитка на проїзд в громадському транспорті; шматки паперу з написами; 4 банківські картки; 4 фото; грошові кошти 2 грн. 5 коп.; наклейки.

З протоколу огляду речей від 13 березня 2015 року а долученої фототаблиці (т. 2 а.с. 235-237), проведеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_70 , вбачається, що в ході проведення даної слідчої дії здійснено огляд поліетиленового пакету чорного кольору, який зав`язаний ниткою коричневого кольору, кінці якого скріплені биркою з написом. При відкриті даного пакету встановлено, що в ньому міститься сумка шкіряна чорного кольору, в середині якої знаходяться: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_22 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_71 ; запальничка; зв`язка ключів в кількості 8 шт. та один магнітний; банківська картка; аркуші паперу з записами; ключ; дисконтні картки.

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.2 а.с. 239-240) вбачається факт державної реєстрації громадського формування з охорони громадського порядку «Лівий берег», статутом громадського формування з охорони громадського порядку «Лівий берег» (т. 2 а.с. 241-249) передбачено перелік правил, якими керується дане громадське формування в ході своєї діяльності.

З виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого (т. 3 а.с. 4), вбачається встановлений діагноз ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

З виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого (т. 3 а.с. 6), вбачається встановлений діагноз ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

З довідки Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, від 18 січня 2015 року (т.3 а.с. 8) вбачається встановлений діагноз ОСОБА_72 .

З довідки Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, від 18 січня 2015 року (т.3 а.с. 10) вбачається встановлений діагноз ОСОБА_18 .

З довідки Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, від 18 січня 2015 року (т.3 а.с. 12) вбачається встановлений діагноз ОСОБА_13 .

З довідки Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, від 18 січня 2015 року (т.3 а.с. 10) вбачається встановлений діагноз ОСОБА_14 .

З протоколу отримання зразків для експертизи від 18 січня 2015 року (т. 3 а.с. 16), проведеного на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_73 про відібрання експериментальних зразків відбитків пальців рук для проведення експертизи від 18.01.2015 року (т. 3 а.с. 15), вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 , відібрано у громадянина ОСОБА_75 , 1979 року народження, зразки відбитків пальців рук та долонь за його добровільною згодою, яке здійснено із застосуванням нанесення чорної фарби на долоні останнього, які в подальшому були відкатані на аркуш паперу формату А-4 та був підписаний останнім.

З протоколу отримання зразків для експертизи від 18 січня 2015 року (т. 3 а.с. 17), проведеного на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_73 про відібрання експериментальних зразків відбитків пальців рук для проведення експертизи від 18.01.2015 року (т. 3 а.с. 18), вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 , відібрано у громадянки ОСОБА_15 , 1992 року народження, зразки відбитків пальців рук та долонь за її добровільною згодою, яке здійснено із застосуванням нанесення чорної фарби на долоні останньої, які в подальшому були відкатані на аркуш паперу формату А-4 та був підписаний останнім.

З протоколу отримання зразків для експертизи від 18 січня 2015 року (т. 3 а.с. 20), проведеного на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_73 про відібрання експериментальних зразків відбитків пальців рук для проведення експертизи від 18.01.2015 року (т. 3 а.с. 19), вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 , відібрано у громадянина ОСОБА_76 , 1979 року народження, зразки відбитків пальців рук та долонь за його добровільною згодою, яке здійснено із застосуванням нанесення чорної фарби на долоні останнього, які в подальшому були відкатані на аркуш паперу формату А-4 та був підписаний останнім.

З протоколу отримання зразків для експертизи від 18 січня 2015 року (т. 3 а.с. 22), проведеного на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_73 про відібрання експериментальних зразків відбитків пальців рук для проведення експертизи від 18.01.2015 року (т. 3 а.с. 21), вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 , відібрано у громадянина ОСОБА_24 , 1953 року народження, зразки відбитків пальців рук та долонь за його добровільною згодою, яке здійснено із застосуванням нанесення чорної фарби на долоні останнього, які в подальшому були відкатані на аркуш паперу формату А-4 та був підписаний останнім.

З протоколу отримання зразків для експертизи від 18 січня 2015 року (т. 3 а.с. 24), проведеного на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_73 про відібрання експериментальних зразків відбитків пальців рук для проведення експертизи від 18.01.2015 року (т. 3 а.с. 23), вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 , відібрано у громадянина ОСОБА_22 , 1968 року народження, зразки відбитків пальців рук та долонь за його добровільною згодою, яке здійснено із застосуванням нанесення чорної фарби на долоні останнього, які в подальшому були відкатані на аркуш паперу формату А-4 та був підписаний останнім.

З протоколу отримання зразків для експертизи від 18 січня 2015 року (т. 3 а.с. 26), проведеного на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_73 про відібрання експериментальних зразків відбитків пальців рук для проведення експертизи від 18.01.2015 року (т. 3 а.с. 25), вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 , відібрано у громадянина ОСОБА_21 , 1970 року народження, зразки відбитків пальців рук та долонь за його добровільною згодою, яке здійснено із застосуванням нанесення чорної фарби на долоні останнього, які в подальшому були відкатані на аркуш паперу формату А-4 та був підписаний останнім.

З протоколу отримання зразків для експертизи від 18 січня 2015 року (т. 3 а.с. 28), проведеного на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_73 про відібрання експериментальних зразків відбитків пальців рук для проведення експертизи від 18.01.2015 року (т. 3 а.с. 27), вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 , відібрано у громадянки ОСОБА_23 , 1989 року народження, зразки відбитків пальців рук та долонь за його добровільною згодою, яке здійснено із застосуванням нанесення чорної фарби на долоні останнього, які в подальшому були відкатані на аркуш паперу формату А-4 та був підписаний останнім.

З протоколу отримання зразків для експертизи від 18 січня 2015 року (т. 3 а.с. 30), проведеного на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_73 про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 18.01.2015 року (т. 3 а.с. 29), вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 , відібрано у громадянина ОСОБА_75 , 1979 року народження, зразки букального епітелію ротової порожнини за його добровільною згодою, яке здійснено із застосуванням ватної палички, на яку відбиралися зразки букального епітелію з ротової порожнини останнього, яка була в подальшому поміщена до паперового конверту, який був заклеєний та на ньому було виконано підпис ОСОБА_77 .

З протоколу отримання зразків для експертизи від 18 січня 2015 року (т. 3 а.с. 32), проведеного на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_73 про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 18.01.2015 року (т. 3 а.с. 31), вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 , відібрано у громадянина ОСОБА_76 , 1979 року народження, зразки букального епітелію ротової порожнини за його добровільною згодою, яке здійснено із застосуванням ватної палички, на яку відбиралися зразки букального епітелію з ротової порожнини останнього, яка була в подальшому поміщена до паперового конверту, який був заклеєний та на ньому було виконано підпис ОСОБА_32 .

З протоколу отримання зразків для експертизи від 18 січня 2015 року (т. 3 а.с. 34), проведеного на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_73 про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 18.01.2015 року (т. 3 а.с. 33), вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 , відібрано у громадянина ОСОБА_24 , 1953 року народження, зразки букального епітелію ротової порожнини за його добровільною згодою, яке здійснено із застосуванням ватної палички, на яку відбиралися зразки букального епітелію з ротової порожнини останнього, яка була в подальшому поміщена до паперового конверту, який був заклеєний та на ньому було виконано підпис ОСОБА_24 .

З протоколу отримання зразків для експертизи від 18 січня 2015 року (т. 3 а.с. 36), проведеного на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_73 про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 18.01.2015 року (т. 3 а.с. 35), вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 , відібрано у громадянки ОСОБА_15 , 1992 року народження, зразки букального епітелію ротової порожнини за його добровільною згодою, яке здійснено із застосуванням ватної палички, на яку відбиралися зразки букального епітелію з ротової порожнини останньої, яка була в подальшому поміщена до паперового конверту, який був заклеєний та на ньому було виконано підпис останньої.

З протоколу отримання зразків для експертизи від 18 січня 2015 року (т. 3 а.с. 38), проведеного на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_73 про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 18.01.2015 року (т. 3 а.с. 37), вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 , відібрано у громадянина ОСОБА_22 , 1968 року народження, зразки букального епітелію ротової порожнини за його добровільною згодою, яке здійснено із застосуванням ватної палички, на яку відбиралися зразки букального епітелію з ротової порожнини останнього, яка була в подальшому поміщена до паперового конверту, який був заклеєний та на ньому було виконано підпис останнього.

З протоколу отримання зразків для експертизи від 18 січня 2015 року (т. 3 а.с. 40), проведеного на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_73 про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 18.01.2015 року (т. 3 а.с. 39), вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 , відібрано у громадянина ОСОБА_21 , 1970 року народження, зразки букального епітелію ротової порожнини за його добровільною згодою, яке здійснено із застосуванням ватної палички, на яку відбиралися зразки букального епітелію з ротової порожнини останнього, яка була в подальшому поміщена до паперового конверту, який був заклеєний та на ньому було виконано підпис останнього.

З протоколу отримання зразків для експертизи від 18 січня 2015 року (т. 3 а.с. 42), проведеного на підставі постанови старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м.Києва ОСОБА_73 про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 18.01.2015 року (т. 3 а.с. 40), вбачається, що старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 , відібрано у громадянки ОСОБА_23 , 1989 року народження, зразки букального епітелію ротової порожнини за його добровільною згодою, яке здійснено із застосуванням ватної палички, на яку відбиралися зразки букального епітелію з ротової порожнини останньої, яка була в подальшому поміщена до паперового конверту, який був заклеєний та на ньому було виконано підпис останньої.

З листа Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №748, від 28.04.2015 року (т. 4 а.с. 33), вбачається,що ОСОБА_14 знаходився на лікуванні з 18.01.2015 року по 04.02.2015 рік у відділенні полі травми та ВІТЗП, історія хвороби №1599. За фактичними витратами на лікування із розрахунку вартості 1 ліжко-дня вартість становить 8 204, 88 грн.

З листа Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №748/1, від 28.04.2015 року (т. 4 а.с. 35), вбачається,що ОСОБА_12 знаходився на лікуванні з 18.01.2015 року по 26.01.2015 рік у відділенні травматології №1, історія хвороби №1602. За фактичними витратами на лікування із розрахунку вартості 1 ліжко-дня вартість становить 3861,12 грн.

З листа Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №748/2, від 28.04.2015 року (т. 4 а.с. 37), вбачається, що ОСОБА_13 знаходився на лікуванні з 18.01.2015 року по 27.01.2015 рік у відділенні політравми, історія хвороби №1598. За фактичними витратами на лікування із розрахунку вартості 1 ліжко-дня вартість становить 4826,40 грн.

З листа Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №748/3, від 28.04.2015 року (т. 4 а.с. 39), вбачається, що ОСОБА_18 знаходився на лікуванні з 18.01.2015 року по 10.02.2015 рік у відділенні політравми, історія хвороби №2600. За фактичними витратами на лікування із розрахунку вартості 1 ліжко-дня вартість становить 11100,72 грн.

З листа Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №748/5, від 28.04.2015 року (т. 4 а.с. 41), вбачається, що ОСОБА_16 знаходився на лікуванні з 18.01.2015 року по 22.01.2015 рік у відділенні травматології №1, історія хвороби №1603. За фактичними витратами на лікування із розрахунку вартості 1 ліжко-дня вартість становить 1930,56 грн.

Згідно листа Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №748/4, від 28.04.2015 року (т. 4 а.с. 43), вбачається, що про вартість лікуванні хворого ОСОБА_25 надати немає можливості, оскільки хворіти продовжує хворіти, лікується у відділенні полі травми. Відповідь про вартість лікування хворого буде надана після виписки з лікувального закладу.

Згідно постанови про уточнення анкетних даних, від 01.06.2015 року (т. 4 а.с. 44-45), складеного слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_78 , вбачається, що В кримінальному провадженні №0000815, відомості про яке внесені до ЄРДР 18 січня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 п. 5 ч. 2 ст. 115, ст. 348, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 396 КК України, вірними анкетними даними потерпілих вважати:

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

- Вірними анкетними даними підозрюваних вважати:

- ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ;

- ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

- ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_16 .

Згідно листа Київської міської клінічної лікарні №2, №668 від 09.06.2016 року (т. 4 а.с.216-217), вбачається, що ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , поступив до відділення анестезіології та інтенсивної терапії Київської міської клінічної лікарні №2 21.09.2015 року по переводу з Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги. На даний час продовжується його лікування в умовах відділення анестезіології та інтенсивної терапії. Стан потерпілого тяжкий, у зв`язку з чим він не в змозі прийняти участь в судовому засіданні.

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 240 КПК України при дослідженні вищезазначених доказів судом не встановлено та сторонами не доведено.

Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

При цьому, з досліджених судом, у порядку § 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертами досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судовим слідством встановлено наступне.

Так, згідно висновку судово-психіатричного експерта №238 від 26.03.2015 року, проведеного лікарями судово-психіатричними експертами ОСОБА_79 та ОСОБА_80 , на підставі постанови Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 23.03.2015 року (т. 3 а.с. 45), вбачається, що в період часу до якого відносяться діяння, підозрюваний ОСОБА_21 не виявляв ознак будь-якого психічного розладу і з своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_21 не виявляє ознак будь-якого психологічного розладу і за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За свої психічним станом ОСОБА_21 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. У ОСОБА_21 не виявлено клінічних ознак хронічного алкоголізму та наркоманії, лікування з цього приводу він не потребує.

Згідно висновку експерта №130, від 15.04.2015-17.04.2015 року (т. 3 а.с. 51-55), проведеного лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_81 на підставі постанови старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_78 від 16.03.3015 року, вбачається:

1. Кров потерпілого ОСОБА_18 відноситься до групи АВ (IV).

2. Кров потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_82 відноситься до групи А (ІІ).

3. Кров потерпілого ОСОБА_13 відноситься до групи В (ІІІ).

4. Кров потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_25 відноситься до групи О (І), тобто їх організмам властивий антиген Н.

5. У змиві рідини бурого кольору з 2-го поверху (об. №1) знайдена кров людини, в якій виявлений антиген А. Ця кров могла належати як потерпілому ОСОБА_12 так і потерпілому ОСОБА_83 .

6. У змиві рідини бурого кольору з вулиці (об. №2) знайдена кров людини, в якій виявлені антигени А та В. Якщо ця кров належить одній людині, то нею міг бути потерпілий ОСОБА_18 . Присутність в цьому змиві крові потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_82 у вигляді домішки не виключається.

7. У змиві рідини бурого кольору з 1-го поверху (об. №3) знайдена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Ця кров могла належати як потерпілому ОСОБА_14 , так і потерпілому ОСОБА_25 .

Згідно висновку експерта №1/17-ВТ від 21.04.2015 року (т. 3 а.с. 62-73), проведеного судовим експертом ОСОБА_84 на підставі постанови старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_74 від 18.01.2015 року, вбачається, що надані на дослідження предмети, вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою: Київська обл., м. Згурівка, вул. Садова, 31, є:

- корпусом оборонної осколкової гранати Ф-1 та відноситься до конструктивно оформленого заряду вибухової речовини;

- уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ;

- навчальним уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2;

- металевим кільцем.

Надані на дослідження предмети, вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою: Київська обл., м. Згурівка, вул. Садова, 31:

- корпус гранати Ф-1, навчальний запал УЗРГМ-2 та кільце не відносяться до боєприпасів;

- запал УЗРГМ відноситься до боєприпасів.

Наданий на дослідження корпус гранати Ф-1 при поєднанні в єдину конструкцію з запалом УЗРГМ, що передбачено їх конструктивними особливостями, є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка відноситься до боєприпасів.

Згідно висновку експерта №14/д, від 02.02.2015 року (т. 3 а.с. 82-89) проведеної судовим експертом ОСОБА_85 на підставі постанови старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_86 , від 18.01.2015 року, вбачається, що на поверхні предмета схожого на револьвер та на поверхні предмету схожого на спусковий важіль від гранати, вилучених 18.01.2015 року в ході проведення огляду місця події біля будинку за адресою: м. Київ, вул. Празька, 25, слідів папілярних узорів не виявлено, а тому відповісти на питання «Чи придатні сліди папілярних узорів для ідентифікації за ними особи?» не виявляється можливим.

Згідно висновку експерта №70мб від 12.02.2015 року (т. 3 а.с. 93-111), проведеного судовим експертом ОСОБА_87 на підставі постанови старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_88 , від 18.01.2015 року, вбачається:

1. При дослідженні предмета схожого на спусковий важіль від гранати (об`єкт) виявлені клітини з ядрами.

2. Встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами на предметі схожому на спусковий важіль від гранати (об`єкт №8), які належать особі чоловічої генетичної статі.

3. Встановлені генетичні ознаки зразків букального епітелію ОСОБА_33 , ОСОБА_22 , ОСОБА_89 , ОСОБА_21 , ОСОБА_90 , ОСОБА_24 , ОСОБА_15 (об`єкти №№1-7).

4. Генетичні ознаки клітин з ядрами на предметі схожому на спусковий важіль від гранати (об`єкт №8) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_21 (об`єкт №4) та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_33 , ОСОБА_22 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_24 та ОСОБА_15 (об`єкти №№1-3, 5-7).

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію ОСОБА_21 (об`єкт №4) та в об`єкті №8 складає 4,87 х 10???. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 20,5 секстильйонів осіб.

Походження генетичних ознак клітин з ядрами на предметі схожому на спусковий важіль від гранати (об`єкт №8) за рахунок ОСОБА_33 , ОСОБА_22 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_24 та ОСОБА_15 виключається.

Згідно висновку експерта №1/126-ВТ, від 26.05.2015 року (т. 3 а.с. 116-119), проведеного судовим експертом ОСОБА_91 на підстав постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_55 , від 25.05.2015 року, вбачається, що наданий на дослідження предмет (об`єкт №1), схожий на спусковий важіль від гранати, вилучений в ході огляду місця події від 18.01.2015 року за адресою: м. Київ вул. Празька, 25, на першому поверсі біля квартири 33, є елементом вибухового пристрою, а саме важелем накольного механізму уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ. Предмет схожий на спусковий важіль від гранати, вилучений в ході огляду місця події від 18.01.2015 року за адресою: м. Київ, вул. Празька, 25 на першому поверсі біля квартири АДРЕСА_10 , об`єкт №1 важіль накольного механізму уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ, не відноситься до боєприпасів та вибухових пристроїв.

Згідно висновку експерта №72мб, від 16.02.2015 року (т. 3 а.с. 125-130), проведеного судовим експертом ОСОБА_92 на підставі постанови старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_86 , від 18.01.2015 року, вбачається, що при дослідженні предмета схожого на револьвер (об`єкти №№ 1,2), виявлені клітини з ядрами. Встановлені генетичні ознаки (ДНК-профлі) клітин з ядрами на предметі схожому на револьвер (об`єкті №№1,2), які є змішані, походять за рахунок більше двох осіб та не придатні для порівняльного дослідження.

Згідно висновку експерта №33, від 20.01.2015 року (т. 3 а.с. 133-136), проведеного судовим експертом ОСОБА_93 на підставі постанови старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_86 , вбачається, що предмет схожий на револьвер, вилучений 18.01.2015 року в ході проведення огляду місця події біля будинку за адресою: м. Київ, вул. Празька, 25, виготовлений за типом восьмизарядних револьверів під патрон кільцевого спалаху кал. 5,6 мм (22 LR та 22 WMR). Даний револьвер відноситься до коротко ствольної, нарізної вогнепальної зброї, до стрільби придатний. Револьвер, вилучений 18.01.2015 року в ході проведення огляду місця події біля будинку за адресою: м. Київ, вул. Празька, 25, виготовлений саморобним способом.

Згідно висновку експерта №189хс, від 29.04.2015 року (т. 3 а.с. 141-143), проведеного судовим експертом ОСОБА_94 на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_95 , від 16.03.2015 року, вбачається, що на наданому на дослідження клейкому аркуші виявлено нашарування волокон, неоднакових за кольором та різної природи, а саме: волокна вовни, луб`яні волокна та хімічні волокна.

Згідно висновку експерта №51хс від 09.02.2015 року (т. 3 а.с. 147-150), проведеного судовим експертом ОСОБА_96 на підстав постанови старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_88 , від 18.01.2015 року, вбачається, що на наданих на дослідження фрагментах металевих предметів та фрагментів металу, вилучених 18.01.2015 року в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Празька, 25, на першому поверсі біля квартири 33, (як зазначено у постанові про призначення експертизи) виявлено бризантну вибухову речовину тротил.

Згідно висновку експерта №1/18-ВТ від 30.03.2015 року (т. 3 а.с. 153-164), проведеного судовим експертом ОСОБА_97 на підставі постанови старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_98 , від 18.01.2015 року, вбачається, що надані на дослідження предмети є елементами вибухового пристрою ручної осколкової гранати РГД-5, а саме:

- об`єкт №2 є частиною власне запалу;

- об`єкт №3 є частиною пружини накольного механізму запалу УЗРГМ;

- об`єкт №4 є частиною з`єднувальною втулки накольного механізму запалу УЗРГМ;

- об`єкт №6 є деформованим ударником накольного механізму запала УЗРГМ;

- група об`єктів №1 (об`єкт №1.1, об`єкт №1.2) є деформованими частинами корпусу накольного механізму запала УЗРГМ;

- група об`єктів №7 є частинами пружини накольного механізму запалу УЗРГМ;

- група об`єктів №8 є частинами з`єднувальною втулки накольного механізму запалу УЗРГМ;

- група об`єктів №5 та група об`єктів №9 є осколками корпусу гранати РГД-5.

Згідно висновку експерта №52хс, від 09.02.2015 року (т. 3 а.с. 167-170), проведеного судовим експертом ОСОБА_96 на підставі постанови старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_86 , вбачається, що у нашаруваннях на внутрішній поверхні предмету циліндричної форми виявлені хлорат калію, антрацен та хлорид амонію, які є характерними компонентами для системи «Окисник-відновник» та можуть входити до складу піротехнічних сумішей.

Згідно висновку експерта №1/19-ВТ, від 17.03.2015 року (т. 3 а.с. 173-176), проведеного судовим експертом ОСОБА_97 на підставі постанови старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_88 від 17.03.2015 року, вбачається, що наданий на дослідження предмет є корпусом примислово виготовленої ручної димової гранати РДГ 2Б. Наданий на дослідження корпус ручної димової гранати РДГ 2б до боєприпасів не відноситься.

Згідно висновку експерта №143, від 21.01.2015 року (т. 3 а.с. 182-210), проведеного судовим експертом ОСОБА_99 на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, від 18.01.2015 року, вбачається:

1. 22 сліди папілярних узорів №1-№22, вилучені 18.01.2015 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , придатні для ідентифікації за ними особи.

2. Сліди рук №№ 1, 7, 10, 11. 12, 13, 22 залишені відповідно двічі долонею правої руки, середнім пальцем лівої руки та двічі середнім, безіменним, вказівним пальцями правої руки ОСОБА_100 , 1979 року народження.

Сліди пальців рук №№ 2,3, 4 залишені відповідно безіменним, середнім та великим пальцями лівої руки ОСОБА_22 , 1968 року народження,.

Сліди рук №№ 6, 15 залишені відповідно долонею та вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_101 , 1979 року народження.

Сліди пальців рук №№ 14, 17, 18, 19, 20, 21 залишені відповідно мізинцем, двічі великим, середнім пальцями правої руки та великим, вказівним пальцями лівої руки ОСОБА_23 , 1989 року народження.

Сліди пальців рук №№ 5, 8, 16 залишені відповідно двічі великим пальцем лівої руки та вказівним пальцем правої руки ОСОБА_24 , 1953 року народження.

Слід пальця руки №9 залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_15 , 1992 року народження.

Згідно висновку експерта №477, від 20.03.2015 року (т. 3 а.с. 214-216), проведеного судовим експертом ОСОБА_99 , на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, від 16.03.2015 року, вбачається, що вирішити придатність для ідентифікації сліду взуття, який було сфотографовано при огляді місця події 18.01.2015 року на сходах 2 поверху в третьому під`їзді буд. АДРЕСА_8 можливо лише при наявності взуття, яким було залишено слід. Даний слід придатний для встановлення групової належності.

Згідно висновку експерта №61/Мз, від 03.03. 2015 року (т. 3 а.с. 221-229), проведеного судовим експертом ОСОБА_102 на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_78 , від 19.02.2015 року, вбачається, що:

1.2.5. Об`єктами наданими на дослідження є ікони «Спас Вседержитель» або «Пантократор» і «Господь Саваоф», у сучасних кіотах на дерев`яних дошках виконаних в техніці темперного живопису невідомими майстрами кінця ХІХ початку ХХ століття.

3. Ікони «Спас Вседержитель» або «Пантократор» і «Господь Саваоф» у сучасних кіотах не містять ознак реставрації. Ікона «Господь Саваоф» містить ознак реставрації. Ікона «Господь Саваоф» містить ознаки проведення ремонтних робіт (повна заміна шпуг).

4. Прогнозована вартість ікони «Спас Вседержитель» або «Пантократор» у сучасному кіоті станом на 18.01.2015 складає 1800 грн. і «Господь Саваоф» у сучасному кіоті станом на 18.01.2015 року складає 2250 грн.

6. Ікони «Сас Вседержитель» або «Пантократор» і «Господь Саваоф» у сучасних кіот хна дерев`яних дошках виконаних в технічні темперного живопису невідомими майстрами кінця ХІХ початку ХХ століття мають ознаки культурних цінностей, які мають етнографічне значення, як старовинні типові «пам`ятки» широкого ужитку, тиражовані у великій кількості (до 200 років).

Згідно висновку експерта №470/Е від 04.03.2015-07.04.2015 року (т. 3 а.с. 235-241), проведеного лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_103 на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_78 , від 04.03.3015 року, вбачається, що дані судового-медичного обстеження на наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 18.01.2015 о 01:00 год. у гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , мали місце:

- вогнепальні поранення на долонній поверхні правого передпліччя у верхній третині з ушкодженням правої променевої артерії, на заднє-внутрішній поверхні його в середині третині, на задній поверхні його у верхній третині, в проекції гребеня лівої здухвинної кістки, на заднє-внутрішній поверхні правої гомілки у нижній третині, правого гомілково-ступневого суглобу, на заднє-внутрішній поверхні його, на внутрішній поверхні правої гомілки на межі середньої та нижньої третин, у верхній третині, на заднє-зовнішній поверхні лівого стегна у верхній, на межі середньої та верхньої третин, на переднє-зовнішній поверхні його в середній третині, лівої гомілки й верхній третині, на переднє-внутрішній поверхні лівого стегна у верхні третині.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження спричинені тупими предметами (осколками), характерні особливості травмуючої поверхні яких в пошкодженням не відобразилися внаслідок розривної дії снаряду, могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 18.01.2015 року.

З огляду на персоніфікацію у описовій частині постанови, відповідь на питання «Чи могли заподіяні ушкодження утворитись за обставин, викладених у постанові про призначення експертизи?» виходить за межі компетенції судово-медичної експертизи.

Необхідно загострити увагу на наступному:

- п. 1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила»), надано вичерпне визначення терміну ушкодження:

- «з медичної точки зору, тілесні ушкодження це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів фізичних, хімічних, біологічних, психічних».

- п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілісності тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документаціях, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступні тяжкості, виходячи із звичних термінів».

Між «тривалістю розладу здоров`я» (як критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості) та тривалістю лікування апріорі не існує ніякого кореляційного зв`язку. Тобто, будь-яке лікування, ніяким чином не відображає строки порушення анатомічної цілісності тканин, органів та їх функцій.

Рани у звичайному перебігу, загоюються у строк понад 6 діб, але менше ніж21 добу, тобто саме на цей строк була порушена як функція травмованої ділянки та і у цей строк буде відновлена її анатомічна цілісність. Цей строк визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому, вказані тілесні ушкодження, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно до п.п. 2.3.5 та 4.6. «Правил».

Слід зауважити, що не було виявлено достатніх об`єктивних судово-медичних даних (відсутність в однократному описі неврологічного статусу симптоматики характерної для струсу головного мозку) у своїй сукупності дозволяє вважати встановлений діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку», як не обґрунтований, що не підлягає судово-медичній оцінці ступеню тяжкості і тілесних ушкоджень у відповідності з п. 4.13.1 Правил.

Згідно висновку експерта №468/Е від 04.03.2015-03.04.2015 року (т. 3 а.с. 244-248), проведеного експертом ОСОБА_103 на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_78 , вбачається, що дані судово-медичного обстеження та наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 18.01.2015 о 01:00 год. у гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , мали місце:

- вогнепальні поранення на тилі правої кисті в проекції середнє-передньої третини 4 п`ясної кістки. На тильно-внутрішній поверхні основної фаланги 4 пальця даної кисті, по задньому краю основної фаланги 3 пальця її, на заднє-зовнішній поверхні правого стегна у верхній, середній, нижній третинах, на переднє-зовнішній поверхні його в середині, на передній поверхні його на межі середньої та нижньої, у нижній третинах, на передній поверхні лівого стегна у нижній третині, на переднє-внутрішній поверхні його.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження спричинені тупими предметами (осколками), характерні особливості травмуючої поверхні яких в ушкодженнях не відобразились внаслідок розривної дії снаряду, могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 18.01.2015 року.

З огляду на персоніфікацію у описовій частині постанови, відповідь на запитання «Чи могли заподіяні ушкодження утворитись за обставин, викладених у постанові про призначення експертизи?» виходить за межі компетенції судово-медичної експертизи.

Рани у звичайному перебігу, загоюються у строк понад 6 діб, але менше ніж21 добу, тобто саме на цей строк була порушена як функція травмованої ділянки та і у цей строк буде відновлена її анатомічна цілісність. Цей строк визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому, вказані тілесні ушкодження, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно до п.п. 2.3.5 та 4.6. «Правил».

Слід зауважити, що не було виявлено достатніх об`єктивних судово-медичних даних (відсутність в однократному описі неврологічного статусу симптоматики характерної для струсу головного мозку) у своїй сукупності дозволяє вважати встановлений діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку», як не обґрунтований, що не підлягає судово-медичній оцінці ступеню тяжкості і тілесних ушкоджень у відповідності з п. 4.13.1 Правил.

Згідно висновку експерта №471/Е від 04.03.2015-01.04.2015 року (т. 4 а.с. 1-6), проведеного лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_104 на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_78 , від 04.03.2015 року, вбачається, що дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_13 , 1989 року народження, з урахуванням даних огляду від 30.03.3015 року, свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 18.01.2015 о 01:00 год. у нього мали місце наступні тілесні ушкодження:

А) сліпе вогнепальне поранення правої кисті: рана в ділянці 2 п`ясної кістки, від якої відходить рановий канал, що сліпо закінчується з наявністю стороннього тіла металевої щільності;

Б) сліпе вогнепальне поранення лівого стегна: рана на заднє-зовнішній поверхні в верхній третині, від якого відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, що сліпо закінчується з наявністю стороннього тіла металевої щільності;

В) сліпе вогнепальне поранення правого стегна по переднє-внутрішній поверхні в середній третині.

Відповідно п.п. 4.6 та 2.3.3. «Правил», вказані тілесні ушкодження у п.п. а), б), в) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), не мають ознак небезпеки для життя.

Вищезазначені тілесні ушкодження утворилися внаслідок вибухової травми, пр. що свідчать характер та морфологія вичавлених ушкоджень, в результаті дії травмуючи чинників вибуху (вибухова хвиля, продукти вибуху, осколки ті інше), що могло бути внаслідок вибуху, за давністю утворення можуть відповідати терміну, зазначеному у постанові. З`ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцією судово-слідчих органів.

Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_13 , 1989 року народження, свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою, йому був встановлений такий діагноз:

- «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку».

Слід зауважити, що не було встановлено достатніх об`єктивних судово-медичних даних (однократність опису неврологічної симптоматики та відсутність її динаміки, характерні для струсу головного мозку), що дає підстави стверджувати про необґрунтованість встановленого діагнозу та не враховувати його при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, у відповідності до п. 4.13.1 «Правил».

Згідно висновку експерта №472/Е від 04.03.3015 07.04.2015 року (т. 4 а.с. 9-13), проведеного лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_103 на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 04.03.2015 року, вбачається, що дані судового-медичного обстеження та наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 18.01.2015 року о 01:00 год. у гр. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мали місце:

- вогнепальне поранення на червоній каймі верхньої губи дещо справа;

- численні вогнепальні поранення нарівні середнє-верхнє-нижньої третини правої гомілки та правої стопи з розчавленням м`яких тканин, м`язів передньої та задньої груп на рівні середньої третини гомілки, передньої та задньої великогомілкових артерів з наявністю численних фрагментів гомілкових кісток, дефектом 1, 2 пальців правої стопи відкрита травма правої гомілки, що в своєму перебігу потребувала проведення оперативного втручання ампутації правої гомілки на рівні верхньої третини.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження спричинені тупими предметами (осколками), характерні особливості трамвуючої поверхні яких в ушкодженням не відобразились внаслідок розривної дії снаряду, могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 18.01.2015 року.

За ступенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження у своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження) за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.3.П «Правил».

Не було виявлено достатніх об`єктивних медово-медичних даних (відсутність в однократному описі неврологічного статусу симптоматики характерної для струсу головного мозку) у своїй сукупності дозволяє вважати діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку», як не обґрунтований, що не підлягає судово-медичній оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у відповідності з п. 4.13.1 «Правил».

Згідно висновку експерта №553/е, від 18.03.2015-04.04.2015 року (т. 4 а.с. 16-22), проведеного лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_105 на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_78 , від. 17.03.2915 року, вбачається, що під час звернення 18.01.2015 року о 01:13 год. за медичною допомогою у ОСОБА_25 було виявлено таке тілесне ушкодження:

- мінно-вибухова травма: множинні рвано-забійні рани лівої надбрівної ділянки; нижньої третини лівої гомілки, лівої стопи, лівого стегна в середній третині; переломи лівої великогомілкової кістки ( в верхній третині), перелом кісток передньої третини лівої стопи; відкрита рана лівої пахової області (з енуклеацією яєчка); яка (травма) супроводжується розвитком шоку.

Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося внаслідок мінно-вибухової травми (травматизація як уламками оболонки вибухового пристрою та і вибуховою хвилею), у строк вказаній у описовій частині цієї Постанови, 18.01.2015 року.

Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості виявленого тілесного ушкодження, є критерій небезпеки для життя. Тому, відповідно до п.п. 2.1.2 та 2.1.3/о/м «Правил», вказане тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Згідно висновку експерта №469/Е від 04.032015-01.04.2015 року (т. 4 а.с. 25-28), проведеного лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_104 на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_78 , від 04.03.2015 року, вбачається, що дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_16 , 1988 року народження, з урахуванням даних огляду від 26.02.2015 року, свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 18.01.2015 року о 01:00 год. у нього мало місце наступне тілесне ушкодження:

- сліпе вогнепальне поранення лівого стегна: рана з нерівними осадженими краями по переднє-внутрішній поверхні стегна в верхній третині, від якого відходить рановий канал, направлений ззовні досередини (від передньої до внутрішньої поверхні від кутом 45 градусів, глибиною до 7 см), що сліпо закінчується з наявністю сторонніх тіл металевої щільності.

Відповідно п.п. 4.6 та 2.3.3 «Правил» вказане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), немає ознак небезпеки для життя.

Вищезазначене тілесне ушкодження утворилося внаслідок вибухової травми, про що свідчать характер та морфологія виявленого ушкодження, в результаті дії травмуючи чинників вибуху (вибухова хвиля, продукти вибуху, осколки та інше), що могло бути внаслідок вибуху за давністю утворення може відповідати терміну, зазначеному у постанові. З`ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцією судово-слідчих органів.

Згідно висновку експерта №156, від 21.01.2015 року (т. 4 а.с. 30-31), проведеного лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_106 ю на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, від 19.01.2015 року, вбачається, що при судово-медичній експертизі ОСОБА_15 , 1992 року народження, виявлено: синці на долонній поверхні правого передпліччя в нижній третині, на передній поверхні обох колінних суглобів; садно на лівій щоці.

Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись 17.01.2015 року та відносяться до Легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

При цьому, вищевказані експертизи були проведені на підставі постанов слідчого про призначення експертиз, а отже у відповідності до Кримінального процесуального Кодексу України.

Порушень положень § 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Таким чином, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.

В свою чергу, згідно положень ст. 22 КПК України , кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Також суд враховує те, що всі потерпілі чітко вказали на обвинувачених як на осіб, які вчинила стосовно них злочин, крім того покази потерпілих та свідків є послідовними, логічними, узгодженими і не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності.

Так, обвинуваченим ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та ОСОБА_22 , кожному окремо, інкримінують вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, вину у вчиненні якого вони не визнають повністю. Згідно обвинувачення вказується, що потерпіла ОСОБА_15 близько 21:00 год. вирішила покинути приміщення квартири АДРЕСА_6 , проте обвинувачені застосовуючи фізичну силу, придушуючи волю і здатність останньої до опору, почали утримувати її в приміщенні вищевказаної квартири. Покази потерпілої ОСОБА_15 повністю узгоджуються з пред`явленим обвинуваченням, окрім цього свідок ОСОБА_16 також вказав, що в телефонній розмові ОСОБА_15 йому повідомила, що її утримують в квартирі і через вікно він бачив як вона стояла у кімнаті на колінах, а чоловік схожий на ОСОБА_21 погрожував їй.

Також слід зауважити, що безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст. 146 КК України, є суспільні відносини, що забезпечують особисту волю людини та її недоторканність. Під особистою волею розуміється свобода вибору людиною місця свого знаходження, включаючи переміщення.

Об`єктивна сторона злочину передбачає такі діяння: 1) незаконне позбавлення волі; 2) викрадення людини. Вчинення одного із зазначених діянь є достатнім для встановлення об`єктивної сторони злочину.

Суд критично відноситься до показів обвинувачених стосовно того, що вони не утримували ОСОБА_15 та не мали на меті незаконно позбавити її волі, так як вона безперешкодно покидала квартиру, після чого знову поверталася туди, оскільки, незаконне позбавлення волі полягає саме в протиправному перешкоджанні людині обирати за своєю волею місце знаходження. Воно може виявитися у затриманні потерпілого в тому місці, де він знаходитися не бажає, або поміщення його в таке місце, яке він не має змоги вільно залишати. Це діяння може бути здійснене шляхом застосування фізичного насильства. Діяння у формі незаконного позбавлення волі вважається закінченим з моменту фактичного обмеження свободи переміщення потерпілого.

Як підтверджується показами потерпілої ОСОБА_15 , а також дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, обвинуваченими дійсно потерпіла ОСОБА_15 була затримана у квартирі, де вона знаходитися не бажала та не мала змоги добровільно її залишити, у зв`язку із застосуванням стосовно неї фізичного насильства, що підтверджується висновком експерта №156 від 21.01.2015 року. Більше того, самі ж обвинувачені зазначили, що коли ОСОБА_15 бажала вдруге покинути квартиру, то вони не давали їй цього зробити, оскільки та була у одязі ОСОБА_23 та, на їх думку, викрала в них грошові кошти, таким чином вони обмежили її свободу переміщення, чим вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України, а отже їх дії в даному випадку кваліфіковані вірно.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_22 та ОСОБА_23 винуватими себе за ч. 1 ст. 396 КК України визнали повністю, дали суду показання, які відповідають інкримінованим їм, кожному окремо, фактичним обставинам даного кримінального правопорушення, що також підтверджується дослідженими у кримінальному провадженні доказами.

Що стосується притягнення ОСОБА_23 та ОСОБА_22 до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, то слід зазначити, що їм, кожному окремо, інкримінується саме незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, що являється об`єктивною стороною складу злочину.

Відповідно до абз. 1 п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» від 26 квітня 2002 року №3, під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладко ствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незаконно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-якими із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

Згідно ж п. 12 вищевказаної Постанови, незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладко ствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати дії, пов`язаної з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок на відшкодування боргу того.

Аналіз досліджених доказів переконав суд у тому, що жоден з доказів запропонований стороною обвинувачення і перевірений в судовому засіданні, як окремо так і всі в сукупності, не можуть бути покладені в безпосереднє підтвердження вини ОСОБА_23 та ОСОБА_22 , кожного окремо, у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме інкримінованому їм незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, протягом всього слідства обвинувачені ОСОБА_23 та ОСОБА_22 наполягали на непричетності їх до придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, наголосили на тому, що ними користувався ОСОБА_21 і звідки він їх взяв їм не відомо. Дану обставину підтвердили потерпілі та свідки, і лише потерпіла ОСОБА_15 повідомляла, що бачила у ОСОБА_22 гранату, проте дана обставина не підтверджує факту саме придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів. Що стосується обвинуваченої ОСОБА_23 , то відсутні взагалі будь-які докази чи навіть відомостей про причетність її до вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Крім того, висновком експерта №70мб від 12.02.2015 року встановлено на предметі, схожому на спусковий важіль від гранати генетичних ознак клітин з ядрами, які збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_21 . Також ОСОБА_22 , ОСОБА_23 потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 повідомляли, що револьвер бачили тільки у ОСОБА_21 .

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті.
Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі «Тельфнер проти Австрії» від 20 березні 2001 року та «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08 лютого 1996 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється, зокрема, у разі, якщо не доведено, що в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність стороною обвинувачення вчинення обвинуваченими ОСОБА_107 та ОСОБА_22 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність виправдання їх за вчинення даного кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_21 винуватим себе за ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, однак відмовився відповідно до ст. 63 Конституції України від дачі показів, проте його вина у вчиненні даного злочину підтверджується дослідженими у кримінальному провадженні доказами, наведеними вище. Суд виключає з обвинувачення незаконну передачу вогнепальної зброї та бойових припасів ОСОБА_108 та ОСОБА_22 , оскільки суд виправдав їх за вказаним злочином.

Що стосується вчинення обвинуваченим ОСОБА_21 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 п. 5 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КПК України, слід зазначити наступне.

Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне вбивство або замах на вбивство державного чи громадського діяча, працівника правоохоронного органу чи його близьких родичів, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця, судді, народного засідателя чи присяжного або їх близьких родичів, захисника чи представника особи або їх близьких родичів, начальника військової служби чи іншої особи, яка виконує обов`язки з військової служби, представника іноземної держави або іншої особи, яка має міжнародний захист, за наявності відповідних підстав належить кваліфікувати тільки за статтями 112, 348, 379, 400, ч. 4 ст. 404, ст. 443 КК. Разом з тим, коли умисне вбивство зазначених осіб чи замах на нього вчинені за інших обтяжуючих обставин, передбачених ч. 2 ст. 115 КК, дії винної особи додатково кваліфікуються і за відповідними пунктами цієї статті.
Замах на злочин, передбачений ст. 115 КК України має місце тоді, коли діяння винного було безпосередньо спрямоване на позбавлення життя іншої людини, але злочинний наслідок (смерть) не настав з причин, не залежних від волі винного

Замах на вбивство може бути вчинений лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого. Якщо такий умисел не встановлений, замах на вбивство відсутній, в вчинене належить кваліфікувати за наслідками, що настали.

Відповідно до п. 4 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» від 7 лютого 2003 року №2, замах на вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.

Прямий умисел має місце, зокрема, у випадках, коли винний усвідомлював, що внаслідок його дій з невідворотністю настане смерть іншої людини. Нанесення ушкоджень у життєво важливі органи тіла, котрі, як правило, спричиняють смерть потерпілого, але не призвело до смертельного наслідку лише в силу випадкового збігу обставин, не залежних від волі винного, належить кваліфікувати не за наслідкам, що сталися, а як замах на умисне вбивство.

Як вбачається з досліджених у судовому засідання доказів, ОСОБА_21 привів в дію ручну гранату РГД 5, що є вибуховим пристроєм, та вважається наступальною і радіус ураження її до 25 м, ураження відбувається за рахунок ударної хвилі та осколків. Таким чином, ОСОБА_21 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, усвідомлював нанесення ушкоджень у життєво важливі органи потерпілих, котрі, як правило, спричиняють смерть, але не призвело до смертельного наслідку в силу випадкового збігу обставин, не залежних від його волі.

Враховуючи вище викладене, ОСОБА_21 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та вчинив замах на вбивство працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, а також членів громадського формування з охорони громадського порядку у зв`язку з їх діяльністю щодо охорони громадського порядку, що передбачено ст. 348 КК України.

Оскільки в даному випадку мають місце дві обтяжуючі обставини, передбачені ч. 2 ст. 115 КК України, то дії ОСОБА_21 вірно додатково кваліфіковані й за ч. 2 ст. 15, п. 1 п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Отже невизнання обвинуваченими ОСОБА_21 провини у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. 1 п. 5 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України є способом захисту до якого суд ставиться критично.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини, враховуючи належність та допустимість доказів, досліджених в судовому засіданні, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, вчинила правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. 1 п. 5 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України, ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст.396 КК України, ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч. 1 ст. 396 КК України, за обставин, встановлених судом.
Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_21 за ч. 2 ст. 146 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне позбавлення волі людини за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї; за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він своїми злочинними діями вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу; за ч. 2 ст. 15, п. 1 п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки він своїми протиправними діями вчинив замах на умисне вбивство двох або більше осіб, вчинений способом, небезпечним для життя багатьох осіб, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі; за ст. 348 КК України, оскільки він своїми злочинними діями вчинив замах на вбивство працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, а також членів громадського формування з охорони громадського порядку у зв`язку з їх діяльністю щодо охорони громадського порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_22 за ч. 2 ст. 146 КК України, оскільки він своїми злочинними діями вчинив незаконне позбавлення волі людини за попередньою змовою групою осіб; за ч. 1 ст. 396 КК України, оскільки він своїми злочинними діями вчинив заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_23 за ч. 2 ст. 146 КК України, оскільки вона своїми злочинними діями вчинила незаконне позбавлення волі людини за попередньою змовою групою осіб; за ч. 1 ст. 396 КК України, оскільки вона своїми злочинними діями вчинила заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_21 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_21 , є рецидив злочину.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_21 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації в Грузії та тимчасове місце проживання на території України, стан здоров`я, раніше судимий, не працює, позицію сторони обвинувачення та потерпілих у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), відповідно до ст. 12 КК України, два з яких відносить до особливо тяжких злочинів, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; роль серед співучасників, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.70 КК України, яке буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_22 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_22 , є рецидив злочину.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_22 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та місце проживання, стан здоров`я, раніше судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, позицію сторони обвинувачення та потерпілих у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення (злочину), відповідно до ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; роль серед співучасників, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.70 КК України, яке буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_23 судом не встановлено.

Суд виключає із обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_23 рецидив злочину, оскільки остання в силу ст.. 89 КК України є не судимою.

Також, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_23 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та місце проживання, стан здоров`я, раніше судима, одружена, не працює, позицію сторони обвинувачення та потерпілих у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення (злочину), відповідно до ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; роль серед співучасників, її поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.70 КК України, яке буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України колегія суддів не вбачає.

Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , кожному окремо, строк їх попереднього ув`язнення з 18 січня 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_21 та ОСОБА_22 кожному окремо, у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про їх особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Крім того, заступником прокурора Дніпровського районну м. Києва ОСОБА_109 (тепер Київська місцева прокуратура №4), в інтересах Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_21 на користь держави, в особі Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, завдану шкоду в розмірі 29 923, 68 коп. (т. 1 а.с. 55-60).

Дана позовна заява обґрунтована вартістю понесених витрат на лікування потерпілих ОСОБА_14 в сумі 8204, 88 грн., ОСОБА_12 в сумі 3861, 12 грн., ОСОБА_13 в сумі 4826, 40 грн., ОСОБА_18 в сумі 11100,72 грн., ОСОБА_16 в сумі 1930,56 грн., що підтверджується відповідними довідками Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (т. 1 а.с. 61-65).

Відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Враховуючи наявність понесених витрат на лікування потерпілих, спричинених вчиненням злочину, суд вважає, що клопотання заступника прокурора Дніпровського району м. Києва (тепер Київська місцева прокуратура №4) ОСОБА_110 , в інтересах Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, про стягнення з ОСОБА_21 на користь держави, в особі Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, завданої шкоди в розмірі 29 923, 68 коп., підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз, відповідно до ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинувачених на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_21 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. 1 п. 5 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15, п. 1 п. 5 ч. 2 ст. 115 у виді 13 років позбавлення волі;

за ст. 348 КК України у виді 12 років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_21 остаточне покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_21 строк його попереднього ув`язнення з 18 січня 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_21 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_22 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 396 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_22 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_22 строк його попереднього ув`язнення з 18 січня 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_22 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_22 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 263 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст.373 КПК України за недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_23 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 396 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 396 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_23 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_23 строк її попереднього ув`язнення з 18 січня 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_23 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст.373 КПК України за недоведеністю в її діях складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_23 у зв`язку із відбуттям призначеного строку покарання звільнити з під-варти.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченій ОСОБА_23 у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Цивільний позов заступника прокурора Дніпровського району м. Києва ОСОБА_110 про стягнення з ОСОБА_21 на користь держави, в особі Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, завданої шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_21 на користь держави, в особі Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням (злочином) шкоди у сумі 29 923, 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 процесуальні витрати за проведені експертизи у справі №189хс від 29.04.2015 року, №143 від 21.01.2015 року, №477 від 20.03.2015 року, в рівних частках по 622 грн. 08 коп. з кожного, на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_21 процесуальні витрати за проведені експертизи у справі: №1/17 Вт від 21.04.2015 року, №14/д від 02.02.2015 року, №70мб від 12.02.2015 року, №1/126 ВТ від 26.05.2015 року, №72 мб від 16.02.2015 року, №33 від 20.01.2015 року, №51хс від 09.02.2015 року, №1/18-ВТ від 30.03.2015 року, №52хс від 09.02.2015 року, №1/19-ВТ від 17.03.2015 року, у сумі 15517 грн. 86 коп., на користь держави.
Речові докази кросівок упакований до експертного пакету «Експертна служба» 3084208, рукавицю, упаковану до експертного пакету «Експертна служба» 2470117, фрагмент кістки упаковано до паперового конверту білого кольору, стартовий пакет «лайф», стартовий пакет «Київстар», упаковка від стартового пакету «лайф», які відповідно до постанови про прилучення до справи речових доказів, від 23 березня 2015 року, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві знищити.

Речові докази змив, який було зроблено з рідини бурого кольору біля третього під`їзду буд. 25 по вул. Празька в м. Києві, який було поміщено до паперового конверту білого кольору, який було опечатано печаткою «для пакетів Дніпровського РУ; змив, який було зроблено з рідини бурого кольору в третьому під`їзду на першому поверсі буд. 25 по вул.. Празька в м. Києві, який було поміщено до паперового конверту білого кольору, який було опечатано печаткою для пакетів Дніпровського РУ»; змив, який було зроблено з рідини бурого кольору в третьому під`їзді на другому поверсі буд. АДРЕСА_8 , який було поміщено до паперового конверту білого кольору, який було опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського РУ», які відповідно до постанови про прилучення до справи речових доказів, від 25 квітня 2015 року, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві - знищити.

Речові докази корпус оборонної осколкової гранати Ф-1, відноситься до конструктивно оформленого заряду вибухової речовини; уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ; навчальний уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2» металеве кільце, які упаковано до поліетиленових пакетів «Експертна служба» №0256718, №0256729; частина власне запалу; частина пружини накольного механізму запалу УЗРГМ; частина з`єднувальної втулки накольного механізму запалу УЗРГМ; деформований ударник накольного механізму запала УЗРГМ; група деформованих частин корпусу накольного механізму запалу УЗРГМ; група частина пружини накольного механізму запалу УЗРГМ; група частин з`єднувальної втулки накольного механізму запалу УЗРГМ; групи осколків корпусу гранати РГД-5, які упаковано до поліетиленового пакету «Експерта служба» №0924600, які відповідно до постанови про прилучення до справи речових доказів, від 25 квітня 2015 року, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві - знищити.

Речові докази елемент вибухового пристрою, а саме важелем накольного механізму уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ, який упаковано до поліетиленового пакету «Експертна служба» №2968024, та відповідно до постанови про прилучення до справи речових доказів, від 26 квітня 2015 року, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві знищити.

Речові докази корпус промислово виготовленої ручної димової гранати РДГ-2б, який упаковано до поліетиленового пакету «Експертна служба» №0256735; револьвер виготовлений за типом восьмизарядних револьверів під патрон кільцевого спалаху кал. 5,6 (22 LR та 22 WMR), який упаковано до поліетиленового пакету «Експертна служба» №2209773; зразки букального епітелію ОСОБА_35 , ОСОБА_22 , ОСОБА_89 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_15 , які упаковано до поліетиленового пакету з написом НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві, який зв`язано ниткою та скріплено талоном «висн. Експ. №70мб., 673», та постановою про прилучення до справи речових доказів, від 23 березня 2015 року, передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві знищити.

Речові докази ікони «Спас Вседержитель» або «Пантократор» і «Господь Саваоф», які упаковані до поліетиленових пакетів, які мають бирки з пояснювальними написами «До висновку експерта 61/МЗ від 03.03.2015, по матеріалам КП №0000815, 2(дві) ікони, судовий експерт / підпис/ ОСОБА_111 , та на яких містяться відбитки від штампу та печатки НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві, для висновку експерта та спеціаліста», які відповідно до постанови про прилучення до справи речових доказів, від 02 квітня 2015 року передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3