Єдиний унікальний номер 243/8976/16-к
Номер провадження 11-кп/775/344/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 та прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_6 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2017р., яким обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Слов`янську, Донецької області, та мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік без позбавлення права керувати транспортними засобами та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строк на один рік,

за участю прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2017р. ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік без позбавлення права керувати транспортними засобами та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строк на один рік.

На зазначений вирок суду потерпілим ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій він:

-зазначає, що вирок суду першої інстанції в частині визначення розміру моральної шкоди, стягнутої з обвинуваченого ОСОБА_9 на його користь, а також розмір матеріальної та моральної шкоди, стягнутої з ПАТ « Страхова компанія АСКО-Донбас Південний» м. Дружківка Донецької області на його користь є необґрунтованим та таким, що підлягає зміні;

-вказує, що судом першої інстанції абсолютно необґрунтовано не були враховані всі чеки, які підтверджують придбання ним лікарських препаратів та вітамінів, оскільки ці лікарські препарати були придбані ним виключно за рекомендацією лікаря;

-зазначає, що при стягненні з обвинуваченого ОСОБА_9 на його користь моральної шкоди у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн., замість 50 000 (п`ятдесяти тисяч ) грн. суд першої інстанції неналежним чином вмотивував своє рішення та не навів будь-яких аргументів в обґрунтування свого рішення;

-вказує, що судом першої інстанції не врахована та обставина, що в результаті протиправних дій ОСОБА_9 йому були заподіяні сильні душевні страждання та стрес;

-прохає змінити вирок суду першої інстанції, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_9 на його користь моральну шкоду у розмірі 50 000 ( п`ятдесят) грн.; з ПАТ « Страхова компанія АСКО-Донбас Південний» м. Дружківка Донецької області на його користь матеріальну шкоду у розмірі 1201 ( одна тисяча двісті одну) грн. 78 ( сімдесят вісім) коп. та моральну шкоду у розмірі 60( шістдесят ) грн. 05 (п`ять ) коп.; з обвинуваченого ОСОБА_9 та ПАТ « Страхова компанія АСКО-Донбас Південний» м. Дружківка Донецької області на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 3000 ( три тисячі) грн.

Крім того, 25.04.2017р. до апеляційного суду Донецької області надійшло клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_6 ( далі - прокурора) про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2017р., відносно ОСОБА_9 за ст. 286 ч.1 КК України, разом з апеляційною скаргою, в якій прокурор:

-вважає вирок суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає зміні, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме обвинуваченому ОСОБА_9 судом першої інстанції призначено покарання, яке не передбачене санкцією ст. 286 ч.1 КК України;

-прохає змінити вирок суду першої інстанції призначивши ОСОБА_9 покарання у виді одного року обмеження волі та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, без позбавлення права керувати транспортними засобами, а в іншій частині вирок залишити без змін.

Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги потерпілого учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, проте обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_5 , представник цивільного відповідача ОСОБА_11 до судового засідання не з`явились, надіславши до апеляційного суду клопотання про розгляд апеляційної скарги потерпілого без їх участі, інші учасники кримінального провадження про причини своєї неявки до судового засідання суд не повідомили, тому колегія суддів прийшла до висновку про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора та прохав її задовольнити, а у задоволенні апеляційної скарги потерпілого прохав відмовити, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку про поновлення прокурору строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції та про задоволення його апеляційної скарги, а також про часткове задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_5 за таких підстав.

Так, як видно з апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_5 та прокурора фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ст. 286 ч.1 КК України ними не оскаржуються, потерпілий ОСОБА_5 не згодний з вироком суду першої інстанції тільки в частині часткового задоволення його цивільного позову, а прокурор тільки в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2017р., тільки в межах апеляційних вимог.

Так, як видно з вироку суду першої інстанції, покарання у виді одного року позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами призначене обвинуваченому ОСОБА_9 не відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки санкція ст. 286 ч.1 КК України взагалі не передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, як видно з мотивувальної частини вироку суд першої інстанції прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі, проте в резолютивній частині вироку призначив покарання у виді позбавлення волі, що є неприпустимим, оскільки робить вирок в частині призначення покарання внутрішньо суперечним та незаконним.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора з цього приводу, є законними та обґрунтованими, а вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, колегія суддів, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості проти безпеки руху та експлуатації транспорту, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення та його наслідки.

Крім того, колегія суддів враховує особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який під час вчинення кримінального правопорушення не перебував у стані алкогольного сп`яніння, раніше не судимий на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, а також обставини які пом`якшують покарання обвинуваченому повне визнання своєї вини та його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі.

В свою чергу, колегія суддів враховуючи той факт, що покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення обвинуваченого вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без відбування покарання у виді обмеження волі та приймає рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, дослідивши обставини кримінального провадження та тяжкість суспільно небезпечних наслідків, що настали в наслідок дій обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що в даному конкретному випадку не має необхідності застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_9 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Що стосується доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_5 про те, що судом першої інстанції необґрунтовано визначений розмір матеріальної та моральної шкоди, який стягнутий на його користь з обвинуваченого ОСОБА_9 та ПАТ « Страхова компанія АСКО-Донбас Південний» м. Дружківка Донецької області, то вони на думку колегії суддів, є слушними.

Так, на думку колегії суддів, судом першої інстанції при встановленні суми відшкодування потерпілому ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 10000( десяти тисяч ) грн. неналежним чином вмотивоване рішення про визначення саме такого розміру моральної шкоди та не наведено будь-яких аргументів в обґрунтування прийнятого рішення, а також в достатній мірі не враховано глибину пов`язаних із вчиненням кримінально правопорушення фізичних та моральних страждань потерпілого ОСОБА_5 та порушення нормального укладу його життя.

Крім того, судом першої інстанції при встановленні суми відшкодування потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди, та компенсації витрат на правову допомогу, також не в повній мірі досліджені всі відомості, які необхідні для прийняття законного та обґрунтованого рішення, не були враховані всі чеки, які підтверджують придбання потерпілим ОСОБА_5 лікарських препаратів та вітамінів та документи, що підтверджують оплату ним правової допомоги адвоката.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції в цій частині скасуванню з призначенням нового судового розгляду цивільного позову в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, під час якого необхідно врахувати доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_5 та прийняти законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 372 ч.2, 405, 407, 418 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2017р., яким обвинуваченого ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік без позбавлення права керувати транспортними засобами та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строк на один рік, задовольнити частково.

Клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2017р., яким обвинуваченого ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік без позбавлення права керувати транспортними засобами та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строк на один рік задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_6 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2017р., яким обвинуваченого ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік без позбавлення права керувати транспортними засобами та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строк на один рік задовольнити.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2017р., яким обвинуваченого ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік без позбавлення права керувати транспортними засобами та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строк на один рік змінити в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ст. 286 ч.1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2017р., відносно ОСОБА_9 скасувати в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) 00 грн., в рахунок компенсації витрат на правову допомогу 286 (двісті вісімдесят шість) грн.40 коп., а всього 10286 (десять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 40 коп. та стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» м. Дружківка Донецької області на користь потерпілого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 178 (сто сімдесят вісім) грн. 55 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 8 (вісім) грн. 90 коп., в рахунок компенсації витрат на правову допомогу 5 (п`ять) грн. 39 коп., а всього 192 (сто дев`яносто дві) грн. 84 коп. та призначити новий судовий розгляд цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_9 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» м. Дружківка Донецької області в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2017р., відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала в частині залишення вироку без змін може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.