Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
21 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0000015 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , одруженого, на утриманні знаходиться четверо малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_13 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Зарічненського районного суду Рівненської області від 04 листопада 2016 року про повернення обвинувального акту прокурору,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 04 листопада 2016 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000015 по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за ч.3 ст.369 КК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складений та затверджений не уповноваженими на те особами. Крім того, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, а тому обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для складення його відповідно до вимог ст.291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_13 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вважає ухвалу суду необгрунтованою та безпідставною. В обґрунтування своїх вимог доводить, що у обвинувальному акті по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, зазначено всі відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України, у тому числі формулювання обвинувачення. Просить ухвалу Зарічненського районного суду Рівненської області від 04 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нову, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Захисниками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 подано письмові заперечення щодо апеляційної скарги прокурора, в яких захисники вважають ухвалу Зарічненського районного суду Рівненської області від 04.11.2016 року законною та обгрунтованою, просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду про повернення обвинувального акту та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, доводи обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 щодо залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, передбачених КПК України.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту передбачені в статті 291 КПК України, в якій вказано, що обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Зазначений перелік вимог до обвинувального акту та додатків до нього є вичерпним.

Колегія суддів вважає, що із системного аналізу законодавства та судової практики з питання повернення обвинувального акту прокурору вбачається, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам статті 291 КПК України, зокрема, якщо документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Із змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , копія якого вручена під розписку обвинуваченим ОСОБА_6 (а.к.п.22), ОСОБА_7 (а.к.п.24), ОСОБА_8 (а.к.п.26), ОСОБА_9 (а.к.п.28), вбачається, що в ньому містяться як формулювання обвинувачення з викладом фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, так і правова кваліфікація правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч.3 ст.368 КК України в частині обвинувачення ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , та ч.3 ст.369 КК України в частині обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Висновок суду першої інстанції про наявність в обвинувальному акті невідповідності формулювання обвинувачення диспозиції вказаних статей КК України, на думку колегії суддів, є безпідставним, оскільки суд першої інстанції вийшов за межі тих питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання, зокрема, щодо обставин, які впливають на доведеність винуватості, про що правомірно йдеться в апеляційній скарзі прокурора.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, відповідно до вимог закону, підлягають встановленню виключно під час судового розгляду шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів, а підняті питання в підготовчому судовому засідання щодо правильності та обґрунтованості кваліфікації дій обвинувачених без судового розгляду кримінального провадження і дослідження доказів є передчасними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.3 КПК України, прокурор це особа, яка обіймає посаду, передбачену ст.17 Закону України «Про прокуратуру» та діє у межах своїх повноважень.

Кримінальним процесуальним законодавством визначено вичерпний перелік правоохоронних органів, у складі яких працюють слідчі, що уповноважені проводити досудове розслідування у кримінальному провадженні, та серед вказаного переліку наявні слідчі органів прокуратури.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу твердження суду в оскаржуваній ухвалі щодо складення та затвердження обвинувального акту не уповноваженими на те особами, оскільки старший слідчий слідчого відділу прокуратури Рівненської області ОСОБА_14 та прокурор, який здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Рівненської області ОСОБА_13 , згідно з наданими повноваженнями та процесуальним статусом мали право на виконання зазначених функцій, тобто на складання та затвердження обвинувального акту у кримінальному провадженні.

У відповідності до положень статті 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції не може вважатися чинною і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 291, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_13 задовольнити.

Ухвалу Зарічненського районного суду Рівненської області від 04 листопада 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000015 по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за ч.3 ст.369 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ___________________ ОСОБА_1

Судді: ________________ ОСОБА_2 ____________________ ОСОБА_3