АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/876/17 Справа № 202/9326/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали кримінального провадження № 0001928 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18 грудня 2015 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 187 КК із застосуванням ст. 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 день;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України;

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2016 року, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року, та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць з конфіскацією майна.

Також цим вироком вирішено питання судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Не погодившись з вказаним вироком заступника прокурора Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання, в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.187 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, на підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2015 року більш суворим, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, який віднесено до категорії тяжких, протягом 2005-2015 року має 4 судимості в основному за злочини проти власності, які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, скоїв злочини із погрозою застосування насильства, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку, не відшкодував завдані збитки потерпілим, не має постійного законного джерела доходу, крім цього звільнившись з місць позбавлення волі 30.03.2015 року на підставі ст.81 КК України знов вчинив нові умисні злочини передбачені ч. ч. 3, 2 ст.187 КК України.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 надав заперечення на апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області в яких просить вирок суду першої інстанції залишити без змін як законний та обґрунтований, відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, призначаючи покарання, дійшов правильного висновку та в достатній мірі врахував ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_6 злочинів, данні про його особу, а саме: те, що він вину у скоєних злочинах визнав повністю, активно сприяв розкриттю і розслідуванню вчинених злочинів та частково відшкодував матеріальні збитки завдані злочинами, а тому на його думку покарання обвинуваченому призначено обґрунтовано та вмотивовано а тому немає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_6 , будучи особою яка раніше вчинила розбій, у листопаді 2015 року, діючи у м. Дніпропетровську, шляхом демонстрації ножа з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, вчинив розбійний напад щодо наступних осіб:

- 11 листопада у під`їзді будинку № 26 по вул. Касіора у м. Дніпро щодо ОСОБА_10 , внаслідок чого заволодів належними їй грошовими коштами та майном на загальну суму 5 835 грн;

- 17 листопада у під`їзді будинку АДРЕСА_2 щодо ОСОБА_11 , внаслідок чого заволодів належними їй грошовими коштами у розмірі 200 грн;

- 18 листопада у під`їзді будинку АДРЕСА_3 щодо ОСОБА_12 , внаслідок чого заволодів належними їй грошовими коштами та майном на загальну суму 5 475,25 грн.

В ході апеляційного розгляду прокурор, підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити у повному обсязі.

Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду першої інстанції залишити без змін як законний та обґрунтований.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників які приймали участь в ході апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Дніпропетровської області підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, а також про юридичну кваліфікацію їх дій є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені представленими у справі доказами, належно оцінені та викладені у вироку, ніким з учасників судового процесу не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є зокрема невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а саме ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Як зазначено у вироку, суд першої інстанції, призначив ОСОБА_6 покарання у мінімальному розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 187 КК, послався на характер та ступень тяжкості вчинених злочинів, посередню характеристику обвинуваченого, а також його щире каяття.
Однак з таким рішенням колегія суддів апеляційного суду погодиться не може та вважає, що воно прийнято без належного урахування усіх обставин кримінального провадження, зокрема: ступеня тяжкості вчинених злочинів які згідно зі статтею 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, кількості їх епізодів, способу та суб`єктивного ставлення засудженого до скоєного.
Ухвалюючи новий вирок та вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 . покарання, колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення які згідно зі статтею 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, та вчинив злочин під час відбування покарання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо пом`якшуючі обставини щире каяття та відшкодування шкоди завданої злочинами шкоди та відсутність обтяжуючих обставин покарання злочину, та приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на біль тривалий термін.

А тому на думку колегії суддів усе наведене у своїй сукупності свідчить про значну суспільну небезпечність засудженого ОСОБА_6 та його стійку протиправну поведінку і небажання ставати на шлях виправлення.
Виходячи з наведеного, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, колегія суддів визнає вирок щодо ОСОБА_6 таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і даних про особу обвинуваченого, внаслідок незастосування закону України про кримінальну відповідальність із постановленням нового вироку..

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 413, 420, 421 КПК України, колегія суддів судової палати,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити частково.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2016 року в частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК України покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року більш суворим та остаточно призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК України покарання у виді 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку в судову палату у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, з дня проголошення вироку судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому і прокурору та не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3