АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення засудженого до строку відбування покарання за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23.11.2016 року якою частково задоволено клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання ОСОБА_6 в кримінальному провадженні.

Даною ухвалою частково задоволено клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідно до абзацу першого ч.5 ст. 72 КК України , зарахування судом попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Згідно з прикінцевими положеннями Закону України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання , даний закон застосовується до осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2014 року ОСОБА_6 засуджений Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. Оскільки злочин у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 вчинив до закінчення іспитового строку встановленого вироком Мукачівського міськрайонного суду від 14 травня 2012 року і остаточне покарання йому було призначено шляхом приєднання невідбутого покарання за цим вироком у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно розпорядження, вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2014 року щодо ОСОБА_6 набрав законної сили 17.06.2014 року. Відповідно до ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 15.11.2013 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під вартою , а строк тримання під вартою визначено рахувати з моменту його затримання, а саме 15.11.2013 року. Таким чином суд прийшов до висновку , що з моменту затримання до набуття вироком законної сили ОСОБА_6 утримувався під вартою. Тому в цій частині клопотання підлягає задоволенню та цей строк слід перерахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили, перебував в Закарпатській УВП № 9 внаслідок участі в розгляді справи за його апеляційними скаргами на ухвали Мукачівського міськрайонного суду, а не для проведення слідчих дій. Інших вироків ухвалено не було. Таким чином, суд прийшов до переконання , що зазначений засудженим строк не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення пов`язаного з розглядом кримінального провадження за результатами якого ухвалено вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2014 року.

Не погоджуючись із судовим рішенням засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій порушує питання про зміну ухвали суду першої інстанції та задоволення його клопотання про повне зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання. Зазначає , що перебував в УВП № 9 всього 22 місяці , в тому числі , у зв`язку з розглядом судового провадження, куди прибув з Рівенської області.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційних скарги, промову прокурора, який заперечив проти її задоволення , перевіривши та дослідивши матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши особову справу ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6,7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні) частини першої статті 537 цього Кодексу; 2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Зі змісту ч.5 ст. 72 КК України вбачається, що у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до Закону України Про попереднє ув`язнення , попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України , застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У відповідності з ч.ч. 2, 3 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання , він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання ним чинності набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок.

З досліджених матеріалів та особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній, після набрання вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2014 року законної сили, перебував в Закарпатській УВП № 9 за його заявою для участі в розгляді поданих ним апеляційних скарг на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду , постановленої за результатами розгляду подання КВІ м. Мукачева ВДПтС в Закарпатській області, а не для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Особова справа та матеріали провадження не містять жодних даних про участь ОСОБА_6 у слідчих діях чи розглядах кримінальних проваджень , а також щодо ухвалення відносно ОСОБА_6 будь-яких вироків .

Керуючись ст.ст. 418,419, 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України , апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23.11.2016 року якою частково задоволено клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання ОСОБА_6 в кримінальному провадженні без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: