Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2922/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2017 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000777, внесеного до ЄРДР 23.02.2017 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.05.2011 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення, на підставі ст. 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, 12.05.2015 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
26.11.2016 приблизно о 09:00 год. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-А зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_6 (матеріали відносно якого скеровані до суду в окремому кримінальному провадженні), з яким спільно проводив час. Під час спілкування ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 (матеріали відносно якого скеровані до суду в окремому кримінальному провадженні), скоїти крадіжку телефонного кабелю з колодязю, що знаходиться на території АК «Пуща Водиця» по вул. Північно Сирецька, 1-А, в м. Києві. На дану пропозицію ОСОБА_6 (матеріали відносно якого скеровані до суду в окремому кримінальному провадженні) погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , (матеріали відносно якого скеровані до суду в окремому кримінальному провадженні), приблизно о 12.00 год. прибули на територію АК «Пуща Водиця» за адресою: м. Київ, вул. Північно Сирецька, 1-А. Впевнившись що за його діями ніхто з сторонніх не спостерігає, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу проник до телефонного колодязю, а ОСОБА_6 (матеріали відносно якого скеровані до суду в окремому кримінальному провадженні), залишився стояти на поверхні спостерігати за навколишньою обстановкою.

В подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи в колодязі, таємно викрав 28.5 метрів кабелю типу ТППеп 200х2х0,4, який належить Публічному Акціонерному товариству «Укртелеком».

Згідно висновку експерта № 135тв від 15.02.2017 встановлено, що ринкова вартість 28.5 метрів нового кабелю ТППеп 200х2х0,4 станом на 26.11.2016 могла становити: 4795, 41 грн.

Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (матеріали відносно якого скеровані до суду в окремому кримінальному провадженні), з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили Публічному Акціонерному товариству «Укртелеком» майнову шкоду.

Разом з цим, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №29 в періоди часу, до яких відноситься діяння, ОСОБА_6 виявляв ознаки хронічного психічного розладу «Шизофренія параноїдна, галюцинаторно-параноїдний синдром, дефектний, ускладнена зловживанням алкоголю» (F20.00 за МХК-10), і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними».

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він 26.11.2016 приблизно о 09:00 год. був на вул. Північно-Сирецька, 1-А, де зустрівся з ОСОБА_6 з яким спільно проводив час, та запропонував ОСОБА_6 скоїти крадіжку телефонного кабелю з колодязю, що знаходиться на території АК «Пуща Водиця» по вул. Північно Сирецька, 1-А, в м. Києві. Реалізуючи свій злочинний умисел, вони приблизно о 12.00 год. прибули на територію АК «Пуща Водиця» та впевнившись що за ними ніхто з сторонніх не спостерігає, проникли до телефонного колодязю, та викрали 28.5 метрів кабелю типу ТППеп 200х2х0,4 і з місця злочину зникли.

ОСОБА_5 повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, у зв`язку з тим, що під час слухання справи стало відомо, що ОСОБА_5 за психічним станом у теперішній час потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, що підтверджується висновком експертизи № 134 від 01.08.2017 року.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 134 від 01.08.2017 р. «1.У теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки «Синдрому залежності внаслідок поєднаного вживання психоактивних речовин, зі змінами особистості. Поліморфний психотичний розлад. (F19.2, F19.71, F19,53 за МКХ-10) і за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним режимом. У теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки «Синдрому залежності внаслідок поєднаного вживання психоактивних речовин зі змінами особистості; поліморфного психотичного розладу і потребує протинаркоманічного лікування».

З урахуванням положень статей 3, 25 Закону № 1489-ІІІ, а також п. 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 р. № 46/119 "Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги", якими передбачено, що пацієнт і його представник мають право бути присутніми на будь-якому слуханні, брати в ньому участь та бути вислуханими.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 р. суди повинні забезпечувати участь у судовому засіданні захисника та особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру (за винятком випадків, коли цьому перешкоджає характер її захворювання), або ж отримувати письмову відмову в разі її небажання бути присутньою. У разі участі особи в судовому засіданні при розгляді справи суду належить опитувати її про обставини вчинення суспільно небезпечного діяння та давати відповідну оцінку цим показанням з урахуванням інших зібраних у справі доказів.

За змістом положень КК України, законів від 22 лютого 2000 р. № 1489-ІІІ "Про психіатричну допомогу" та від 19 листопада 1992 р. № 2801-ХІІ "Основи законодавства України про охорону здоров`я" метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є: 1) вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК; 2) запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК України.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості у вчиненні злочину, закріпленого у ст. 62 Конституції, ст. 2 КК, ч. 2 ст. 15 КПК, а також із сформульованого у ст. 3 Закону № 1489-ІІІ принципу презумпції психічного здоров`я людини (згідно з яким кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених зазначеним та іншими законами) судам слід мати на увазі, що до набрання законної сили судовим рішенням про неосудність особи і застосування до неї примусових заходів медичного характеру вона не обмежується в правах, якими наділена згідно з Конституцією і законами України.

З огляду на вимоги статей 19, 94 КК, ст. 19 Закону № 1489-ІІІ до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом .

Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст.19 КК України ОСОБА_5 після одужання може підлягати покаранню, тому суд вважає за необхідне речові докази у даній справі зберігати.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру КПК України не передбачено. Тому процесуальні витрати у сумі 296,61 грн. підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 93-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у сумі 439 грн. 80 коп. - підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету.

Речові докази: 2 мотки залишити потерпілому Публічному Акціонерному товариству «Укртелеком», як законному власнику, салатову сумку повернути законному представнику ОСОБА_7 , як законному власнику.

На ухвалу до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1