АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 654/1985/17 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/791/435/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала про обрання
У Х В А Л А

іменем України

02 серпня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001480 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 липня 2017 року, якою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берислав, громадянина України, що мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз: 09.11.2016 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 185 КК України на 5 місяців арешту, звільненого 17.01.2017 року по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 16.09.2017 року та визначено розмір застави в сумі 40 000 грн.

ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він 18.07.2017 року близько 01:30 год. за попередньою змовою з ОСОБА_9 , повторно, по АДРЕСА_2 , шляхом ривку, відкрито заволоділи чужим майном ОСОБА_10 на загальну суму 5000 гривень

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 посилається на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину не доведено ні слідчим, ні прокурором. Також не доведено наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, потерпілого. Також зазначає, що підозрюваний страждає на тяжкі захворювання, такі як туберкульоз, епілепсія, які є на заваді його утримання під вартою. Тому застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворою та порушує його право на свободу та особисту недоторканість відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення ухвали без зміни, а апеляційної скарги захисника без задоволення, у дебатах прокурор підтримала свою попередню позицію, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

18.07.2017 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

20.07.2017 року слідчим суддею Голопристанського районного суду Херсонської області до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 16.09.2017 року.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував такі обставини, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, і підозра у вчиненні зазначеного злочину підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 від 18.07.2017 року, протоколом огляду місця події від 18.07.2017 року, протоколом слідчого експерименту від 18.07.2017 року, які дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину.

Також слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, такі як, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, що він характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, тобто не має міцних соціальних зв`язків, спілкується з особами антисоціальної спрямованості, раніше судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, підозрюється у вчинені тяжкого злочину, які дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до нього запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, наявні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити злочинну діяльність, а також незаконно впливати на свідків по справі, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, тому твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні, злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколах допиту потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 від 18.07.2017 року, протоколом огляду місця події від 18.07.2017 року, протоколом слідчого експерименту від 18.07.2017 року, допиту підозрюваного ОСОБА_8 ..

Тому доводи захисника про недоведеність обґрунтованої підозри, не ґрунтуються на законі.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Колегія суддів також враховує, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого корисливого злочину, у якому він підозрюється, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, репутацію підозрюваного, який характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, але належним висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, і знову підозрюється у вчиненні умисного злочину, що він офіційно не працевлаштований та не має законного джерела доходу, утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, і ці обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до нього запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, наявні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків по справі, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи захисника про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та його посилання на наявність тяжких захворювань у підозрюваного, не є такими, що усувають встановленні слідчим суддею ризики, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню. Будь-які дані про тяжкий стан здоров`я підозрюваного в матеріалах справи відсутні, і не були вони надані стороною захисту.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , не встановлено.

З огляду на викладене, підстав для скасування судового рішення та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як про це ставиться питання захисником в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 липня 2017 року про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 02 серпня 2017 року
Ухвала набрала законної сили 02 серпня 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2