Справа № 573/132/17
Номер провадження 1-кп/573/23/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2016 року за № 0000788 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Тучне Білопільського району Сумської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , освіта неповна загальна середня, неодруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, не інваліда, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимого:
-24 травня 1996 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 140 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироки на 2 роки;
-09 серпня 1996 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 201 ч.1 КК України до 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України приєднано 3 роки за вироком суду від 24 травня 1996 року, остаточно призначено покарання у виді 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений на підставі ст. 4 ЗУ «Про амністію» від 24 липня 1998 року постановою Шосткінського районного суду Сумської області від 09 вересня 1998 року з невідбутим строком 1 рік 2 місяці;
-10 травня 2000 року Білопільським районним судом Сумської області за ст.ст. 93 п. «А», 93 п. «Е», 93 п. «И», 142 ч. 3, 42 КК України до 15 років позбавлення волі, звільнений 10 травня 2011 року постановою Ждановського міського суду Донецької області від 29 квітня 2011 року на підставі ст. 81 КК України, невідбутий строк 3 роки 7 місяців 26 дні, судимості не зняті та не погашені,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
25 грудня 2016 року близько 12.00 год. ОСОБА_4 , перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме кукурудзи з поля № 42, розташованого біля с. Тучне Білопільського району Сумської області на території Тучненської сільської ради, яке перебуває в оренді ТОВ Агрофірма «Вікторія».
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 25 грудня 2016 року близько 15.00 год. попередньо взявши з собою двадцять синтетичних мішків, прибув на поле № 42, на якому росла кукурудза.
Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно- небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна, повторно, почав ламати качани кукурудзи та складати її у заздалегідь принесені з собою мішки. Таким чином, загальна маса зірваної ОСОБА_4 кукурудзи в качанах складає 520 кг, а масою зерна кукурудзи 447 кг.
25 грудня 2016 року близько 18.00 год. ОСОБА_4 розуміючи, що наповнені ним мішки з качанами кукурудзи у кількості 20 шт. він самостійно з поля винести не зможе, тому вирішив їх залишити на місці скоєння злочину. Наступного дня, тобто 26 грудня 2016 року ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, яким являється качани кукурудзи, попрохав знайомого ОСОБА_5 , не повідомляючи останнього про свої злочинні наміри, у якого є у користуванні мотоблок, марки «Forte», червоного кольору, перевезти мішки в кількості 20 шт. з викраденою ним з поля качанами кукурудзи в с. Тучне Білопільського району Сумської області для її подальшої реалізації.
Так, відповідно до довідки, виданої КФ «БІТЕК» вартість 1 кг зерна кукурудзи складає 4 грн. 10 коп., таким чином загальна вартість складає 1 832 грн. 70 коп.
В подальшому ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , завантаживши викрадену кукурудзу у причеп мотоблока, покинули поле, таким чином ОСОБА_4 використав викрадене майно у своїх корисних цілях.
Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні майна ТОВ АФ «Вікторія» на загальну суму 1 832 грн. 70 коп., ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, покаявся у вчиненому та показав наступне. 25 грудня 2016 року, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме кукурудзи з поля № 42, розташованого біля с. Тучне Білопільського району Сумської області, яке перебуває в оренді ТОВ Агрофірма «Вікторія». Він того ж дня близько 15.00 год. попередньо взявши з собою 20 синтетичних мішків, прибув на поле № 42, на якому росла кукурудза. Потім він почав ламати качани кукурудзи та складати її у заздалегідь принесені з собою мішки. Розуміючи, що наповнені ним мішки з качанами кукурудзи у кількості 20 шт. він самостійно винести з поля не зможе, тому вирішив їх залишити на полі. Наступного дня, 26 грудня 2016 року він попрохав знайомого ОСОБА_5 , не повідомляючи його про свої злочинні наміри, у якого є у користуванні мотоблок, марки «Forte», червоного кольору, перевезти мішки в кількості 20 шт., (двічи по десять мішків) з викраденою ним з поля качанами кукурудзи в с. Тучне до мешканки села гр. ОСОБА_6 , якій він запропонував купити кукурудзу по ціні 25 грн. за мішок та про походження кукурудзи не розповідав. В подальшому він разом із ОСОБА_5 , за дві поїздки, завантаживши кожного разу по 10 мішків викраденої кукурудзи у причеп мотоблока, перевезли її в с.Тучне, а в той же день 26 грудня 2016 року, у вечірній час, до нього в будинок прийшов працівник поліції, якому він розповів про обставини скоєної ним крадіжки кукурудзи. У вчиненому розкаюється та просить суд суворо не карати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.
Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку
Від представника потерпілого ОСОБА_7 до суду надійшла заява про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину при вищевикладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтування та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на обліку у лікарів психіатра та нарколога, такого, що має не зняті не погашені судимості, а також позитивну характеристику за місцем проживання та позицію представника потерпілого, який претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, просив його суворо не карати.
У відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає за можливе визнати як обставини, що пом`якшують покарання за скоєне ОСОБА_4 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Суд детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчиненого злочину, його щире каяття, наслідки суспільно небезпечного діяння, відсутність наміру уникнути кримінальної відповідальності, на підставі даних, що характеризують особу обвинуваченого та конкретних обставин справи, враховуючи викладені вище обставини, що пом`якшують відповідальність, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені, прийшов до висновку, що за вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді арешту.
Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Судові витрати, пов`язані із залученням експертів, у кримінальному провадженні відсутні.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази:
- 447 кг зерна кукурудзи, яке передано на зберігання ТОВ Агрофірма «Вікторія», залишити товариству, як власнику; 20 синтетичних мішків знищити; мотоблок «Forte», червоного кольору з причепом, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 , залишити останньому як власнику.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374,376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому за цим законом покарання у виді чотирьох місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня затримання і поміщення до Сумського слідчого ізолятора.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази по кримінальному провадженню:
- 447 кг зерна кукурудзи, яке передано на зберігання ТОВ Агрофірма «Вікторія», залишити товариству, як власнику;
- 20 синтетичних мішків, які знаходяться на зберіганні ТОВ «Агрофірма «Вікторія» знищити;
- мотоблок «Forte», червоного кольору з причепом, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 , залишити останньому як власнику.
Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Суддя