Справа № 484/155/17
Провадження: № 1-кп/484/71/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2017р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035, по обвинуваченню

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Первомайського району Миколаївської області, українця, громадянина України, розлученого, на утриманні має двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не працює, має повну середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.04.2015р. Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850грн;
- 17.01.2017р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України на підставі ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

за участю учасників судового провадження

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

22.11.2016р. приблизно о 15:34год. в робочий час ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні сервісного центру ФОП « ОСОБА_8 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив викрасти жорсткий диск для ноутбука «500GB Seagate (ST500LM000). Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, виконуючи задумане, обвинувачений таємно заволодів вказаним диском, завдавши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 2283 грн.
Зізнаючись у вчиненому обвинувачений пояснив, що дійсно 22.11.2016р. зайшов до приміщення сервісного центру, до якого вхід був вільним, з полиці взяв диск до ноутбуку та поклав його до кишені свого одягу, тобто вчинив крадіжку. Викрадений диск він видав працівникам міліції добровільно.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та вказав, що претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого він не має. Цивільний позов потерпілим не заявлений.
Вина ОСОБА_3 також підтверджується протоколом огляду місця події від 06.01.2017р. та протоколом огляду відеозапису з камери №3 внутрішнього спостереження сервісного центру ФОП « ОСОБА_8 » від 10.01.2017р. та таблиці зображень до нього, відповідно до якого, обвинувачений з вітрини з товарами за спиною іншого покупця взяв диск та поклав його до кишені свої куртки. Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.01.2017р. ОСОБА_8 впізнав обвинуваченого як особу, яка вчинила крадіжку диску з приміщення сервісного центру.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

Фактичні обставини злочину свідчать про те, що 22.11.2016р. приблизно о 15:34год. в робочий час ОСОБА_3 з приміщення сервісного центру ФОП « ОСОБА_8 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку жорсткого диску для ноутбука «500GB Seagate (ST500LM000), завдавши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 2283 грн.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, негативна характеристика за місцем його проживання відсутня, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває, те, що потерпілий претензій до обвинуваченого не має.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Відповідно до ст.. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
На думку суду обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставини вчинення злочину, дані про його особу, те, що він раніше судимий за корисливі злочини, але на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин, маючи непогашену судимість, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання, в межа санкції ч.2 ст. 185 КК України, в виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально. На думку суду таке покаранняє необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_3 був засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.01.2017р. за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України на підставі ч.1 ст.. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Оскільки обвинувачений вчинив злочин до ухвалення вище вказаного вироку, суд вважає за необхідне призначити йому покарання відповідно до ч.4 ст. 70 КК України.

Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Первомайського міськрайонного судом Миколаївської області від 17.01.2017р та остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: