Єдиний унікальний номер 341/1831/16-к
Номер провадження 1-кп/341/35/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
В С Т А Н О В И В:

Прокурором Галицького відділу Тисменецької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 до Галицького районного суду Івано-Франківської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 09 грудня 2016 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 . При встановленні фактичного місця перебування обвинуваченого постановлено затримати такого та доставити до Галицького районного суду Івано-Франківської області для вирішення питання обрання запобіжного заходу.

03 лютого 2017 року працівниками Галицького ВП Тисменецького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області доставлено до Галицького районного суду Івано-Франківської області обвинуваченого ОСОБА_5 . Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2017 року відновлено провадження.

Прокурором внесено клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 переховувався та може в подальшому переховуватись від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

ОСОБА_5 заперечив обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що в судові засідання не з`являвся, оскільки скеровані йому поштові відправлення він не міг отримати у зв`язку з недійсністю його паспорту. Про наявність даного кримінального провадження в суді йому не було відомо. Місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 не залишав. Перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Дружина вагітна. Мають спільного семирічного сина, який проживає разом з ними.

Захисник ОСОБА_4 щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив. Зазначив про можливість обрання іншого заходу, зокрема домашнього арешту з огляду на наявність місця проживання, соціальних зв`язків.

Приймаючи рішення по суті клопотання та щодо подальшого руху справи, суд враховує наступне.

Обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід, суд враховує наступне.

Ухвалою слідчого-судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання в термін до 21 грудня 2016 року.

В період дії згаданого запобіжного заходу ОСОБА_5 не виконував покладені на нього обов`язки, зокрема в частині явки до суду, був оголошений у розшук.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
За ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років..;
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , наявність непогашеної судимості, те що застосування м`якшого запобіжного заходу не забезпечило виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, такий скривався від суду, перебував у розшуку. В судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відтак суд приходить до висновку, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Додоводи ОСОБА_5 суд оцінює критично, оскільки такі є голослівними і не підтвердженими належними доказами.
Разом із тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до ч.5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
А тому суд приходить до переконання, що в засіданні поза об`єктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а відтак клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід задовольнити із визначенням розміру застави.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; розмір завданої злочином шкоди, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 32 000 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Галицького районного суду Івано-Франківської області, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього суд вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
1) прибувати до суду за викликами;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
Призначити у справі нове підготовче судове засідання 10 лютого 2017 року о 13.10 год.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на термін 60 днів, який слід розраховувати з моменту затримання 22.30 год 02 лютого 2017 року.
Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 здійснювати в УВП № 12 в Івано-Франківській області.
Розмір застави визначити в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 32 000 (тридцять дві тисячі) грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку застосування такого.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за викликами;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та Галицький районний суд Івано-Франківської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1