У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 420 151 000 000 011 96 ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
якою вона звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України внаслідок зміни обстановки відповідно до вимог ст. 48 КК України та кримінальне провадження закрито
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.01.2017 ОСОБА_6 звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України внаслідок зміни обстановки відповідно до ст. 48 КК України та кримінальне провадження закрито.
Як указано в ухвалі, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
А саме, відповідно до наказу начальника Головного управління МВС України в місті Києві № 316 о/с від 30.04.2013, ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора сектору дозвільної системи відділу охорони громадського порядку Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві.
Відповідно до функціональних обов`язків інспектора сектору дозвільної системи відділу охорони громадського порядку Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшого лейтенанта міліції ОСОБА_6 , до її завдань та обов`язків входить: в установленому порядку проводити прийом громадян та представників підприємств, організацій, установ з питань придбання, реєстрації, перереєстрації, постановки на облік, зняття з обліку газової зброї; забезпечувати реєстрацію у відповідній книзі заяв громадян, які надійшли протягом робочого дня, а також під час прийому громадян, вирішує їх в порядку і строки, передбачені чинним законодавством; оформлювати документи на видачу дозволів на придбання та зберігання газової зброї; виконувати реєстрацію та перереєстрацію, постановку на облік та зняття з обліку газової зброї, що знаходиться в особистому користуванні громадян; приймати міри адміністративного впливу відносно громадян, які порушили правила дозвільної системи; готувати матеріали до розгляду в районному суді; оформлювати направлення на право реалізації через комісійні відділи мисливських магазинів такої зброї; вести особові справи на власників зброї, які порушили термін перереєстрації зброї та приймати відповідні міри; проводити інвентаризацію; вносити зміни та доповнення в автоматизовану інформаційну систему АІС Арсенал та ІІПС Армор по газовій зброї; готувати висновки про анулювання дозволів на зберігання та носіння газової зброї за обставин, передбачених діючим законодавством, а також висновки на зброю, що була втрачена чи викрадена, зняття її з обліку та постановку на централізований облік УОІ ГУ МВС України в м. Києві; готувати необхідні звіти, інформації, огляди, довідки по своїй діяльності; вносити пропозиції по покращенню цієї роботи; приймати активну участь в охороні громадського порядку на території міста Києва та інші.
Таким чином, ОСОБА_6 на момент вчинення злочину, відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України, була службовою особою, в силу постійно здійснюваних нею функцій представника влади.
09.06.2015, протягом робочого часу, обвинувачена ОСОБА_6 , з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на вчинення службового підроблення, перебуваючи у приміщенні сектору дозвільної системи Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 16/85, діючи умисно, на виконання вказівки начальника сектору дозвільної системи відділу охорони громадського порядку Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , обвинувальний акт відносно якого скеровано до Оболонського районного суду м. Києва, з використанням копії паспорту ОСОБА_10 , склала завідомо неправдивий офіційний документ - заяву від імені ОСОБА_10 від 09.06.2015 на ім`я начальника Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві про видачу дозволу на придбання однієї мисливської гладкоствольної зброї, в якій, діючи умисно, власноручно виконала рукописний підпис із наслідуванням підпису ОСОБА_10 , після чого зареєструвала вказану заяву в журналі обліку вхідних документів СДС Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві за № 1102, потім передала вказану заяву ОСОБА_9 , яка стала однією з підстав для видачі ОСОБА_10 зазначеного дозволу.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 протягом робочого часу 10.06.2015, перебуваючи у приміщенні сектору дозвільної системи Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 16/85, діючи умисно, на виконання вказівки ОСОБА_9 , з використанням наданої останнім копії паспорту ОСОБА_10 , без проведення фактичної перевірки, склала завідомо неправдивий офіційний документ - рапорт про проведення перевірки за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , який засвідчила своїм підписом, який став однією з підстав для видачі ОСОБА_10 зазначеного вище дозволу.
Крім того, ОСОБА_6 , протягом робочого часу 10.06.2015, перебуваючи у приміщенні сектору дозвільної системи Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 16/85, діючи умисно, на виконання вказівки ОСОБА_9 , обвинувальний акт відносно якого скеровано до Оболонського районного суду м. Києва, з використанням наданої останнім копії паспорту ОСОБА_11 , склала завідомо неправдивий офіційний документ - заяву ОСОБА_11 від 10.06.2015 на ім`я начальника Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві про видачу дозволу на придбання однієї мисливської гладкоствольної зброї, в якій, діючи умисно, власноручно виконала рукописний підпис із наслідуванням підпису ОСОБА_11 , після чого зареєструвала вказану заяву в журналі обліку вхідних документів СДС Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві за № 1104, потім передала вказану заяву ОСОБА_9 , яка стала однією з підстав для видачі ОСОБА_11 зазначеного дозволу.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , протягом робочого часу 10.06.2015, перебуваючи у приміщенні сектору дозвільної системи Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 16/85, діючи умисно, на виконання вказівки ОСОБА_9 , з використанням наданої останнім копії паспорту ОСОБА_11 , без проведення фактичної перевірки, склала завідомо неправдивий офіційний документ - рапорт про проведення перевірки за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , який засвідчила особистим підписом, який став однією з підстав для видачі ОСОБА_11 зазначеного вище дозволу.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України, як складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
Оскільки, ОСОБА_6 звільнена зі служби в поліції відповідно до Наказу ГУ НП у м. Києві № 943 о/с від 30.11.2016 згідно п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію через хворобу, вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, повністю визнала себе винною в порушенні законодавства, щиро розкаялася у його вчиненні, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що на час розгляду провадження в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність, обвинувачена перестала бути суспільно-небезпечною особою, а тому вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України відповідно до ст. 48 КК України, а кримінальне провадження відносно неї підлягає закриттю.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та правильності кваліфікація її дій, просить ухвалу скасувати та направити кримінальне провадження на новий розгляд із стадії підготовчого судового засідання.
На обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує про те, що суд, задовольняючи клопотання захисника ОСОБА_12 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні, неправильно розтлумачив закон - ч. 3 ст. 314 КПК України, які рішення може прийняти суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні, а тому прийняв передчасне рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з закриттям кримінального провадження.
Тобто, на переконання прокурора, суд прийняв рішення про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, не оцінивши ступінь суспільної небезпеки та не дослідивши всіх обставин кримінального правопорушення, які досліджуються безпосередньо під час судового розгляду.
Крім того, судом першої інстанції обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченої, згідно ст.ст. 66, 67 КК України, не встановлено.
Оскільки, відповідно до ст. 50 КК України, покарання - є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, - то прокурор вважає, що суд першої інстанції при звільнені ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України, не дотримався та не надав об`єктивної правової оцінки ступеню тяжкості, характеру суспільної небезпечності, обставинам вчинення злочину та особі засудженої.
Підсумовуючи викладене, прокурор стверджує, що ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 20.01.2017 відносно ОСОБА_6 за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, є незаконною та підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, у зв`язку з м`якістю.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги прокурора в частині підстав скасування ухвали суду з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, пояснення захисника та обвинуваченої, які проти цього заперечували, вважаючи рішення суду про закриття провадження законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги прокурора відносно ОСОБА_6 .
Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України задекларовано, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.
У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною на підставі ст. 48 КК України.
Досліджуване кримінальне провадження передано головуючому судді після його автоматичного розподілу між суддями - 21.12.2016, яке було призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 20.01.2017, коли від захисника ОСОБА_8 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження, яке було підтримано обвинуваченою.
Залишити без розгляду дане клопотання з підстав його передчасності, як про це виказав свою позицію прокурор в апеляційній скарзі, у суду першої інстанції правових підстав не було, з чим погодився і прокурор, що приймає участь в апеляційному розгляді провадження.
Як указано в ухвалі суду першої інстанції, відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яке, згідно примітки до ст. 45 КК України, не відноситься до корупційних злочинів, і у відповідності з ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
ОСОБА_6 вчинила злочин вперше, повністю визнала себе винною в порушенні законодавства, щиро розкаялася у вчиненому.
Відповідно до Наказу ГУ НП у м. Києві № 943 о/с від 30.11.2016, згідно п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію, ОСОБА_6 звільнена зі служби в поліції через хворобу - Свідоцтво про хворобу № 347, видане Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по місту Києву від 24.10.2016.
За наведеним в сукупності, суд першої інстанції, задовольняючи клопотання захисника, яке підтримано обвинуваченою, прийшов до ґрунтовного висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 366 КК України, внаслідок зміни обстановки на час розгляду провадження в суді відповідно у відповідності до ст. 48 КК України, оскільки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність та обвинувачена перестала бути суспільно небезпечною особою.
Будь-яких обставин на спростування саме цих висновків суду першої інстанції щодо безпідставності висновків суду про можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 366 КК України, внаслідок зміни обстановки на час розгляду провадження в суді, - апеляційна скарга прокурора не містить, а суд апеляційної інстанції з урахуванням меж можливого перегляду судового рішення не вправі давати іншу оцінку, ніж ту, що дав суд першої інстанції, зокрема про скасування судового рішення з підстав передчасності розгляду клопотання захисника, як про це поставив питання в апеляційній скарзі прокурор.
Також необхідно зазначити, що фактичні обставини кримінального правопорушення, які викладені в ухвалі суду першої інстанції на підставі обвинувального акта в досліджуваному провадженні відносно ОСОБА_6 , як і кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 366 КК України, як видно з апеляційної скарги прокурора, ним не оспорюються.
При цьому прокурор свої доводи виклав наступним чином: Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених (зазначеного) в ухвалі кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, юридична кваліфікації її дій є правильною. У цій частині ухвала не оскаржується.
Проте, такі висновки прокурора не узгоджуються з його подальшою позицією про передчасність прийнятого судом рішення на стадії підготовчого судового засідання, без дослідження всіх обставин кримінального правопорушення під час судового розгляду, а також з приписами ч. 2 ст. 415 КПК України щодо заборони при призначенні нового розгляду у суді першої інстанції вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, та положеннями ч. 1 ст. 407 КПК України при проханні прокурора про скасування ухвали суду та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Водночас, на переконання колегії суддів, взагалі не можна дати оцінку і позиції прокурора щодо тих підстав його непогодження з судовим рішенням, які викладені в апеляційній скарзі наступним чином: що судом першої інстанції обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченої, згідно ст.ст. 66, 67 КК України, не встановлено.
Оскільки, відповідно до ст. 50 КК України, покарання - є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, - то прокурор вважає, що суд першої інстанції при звільнені ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України, не дотримався та не надав об`єктивної правової оцінки ступеню тяжкості, характеру суспільної небезпечності, обставинам вчинення злочину та особі засудженої.
Враховуючи вищезазначене, вважаю, що ухвала Солом`янського рапйонного суду м. Києва від 20.01.2017 відносно ОСОБА_6 за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, є незаконною та підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, у зв`язку з м`якістю - оскільки покарання ОСОБА_6 за даним матеріальним законом взагалі не призначалося.
Не є ґрунтовним і посилання прокурора в апеляційній скарзі щодо встановлення судом першої інстанції обставин одержання ОСОБА_9 неправомірної вигоди за вжиття усіх заходів щодо оформлення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказаних дозволів, оскільки в своїй ухвалі суд першої інстанції послався лише на обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , які вказані в обвинувальному акті щодо неї, без посилання на будь-які інші обставини вчинення іншими особами будь-яких протиправних дій, що, в противному випадку, підлягало б виключенню з ухвали суду в порядку ст. 404 КПК України.
За наведеним апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року відносно ОСОБА_6 , якою вона звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України внаслідок зміни обстановки відповідно до ст. 48 КК України та кримінальне провадження № 420 151 000 000 011 96 закрито - без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.
С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3