Справа № 550/1254/16-к
Провадження №1-кп/550/16/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2017 року смт. Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2016р. за №0000603 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхні Рівні Чутівського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 06.12.2011 року вироком Чутівського районного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
2) 31.07.2013 року вироком Чутівського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 315 КК України до 3 років позбавлення волі;
3) 17.12.2013 року вироком Ленінського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 30.05.2014 року невідбуту частину строку покарання скорочено наполовину. Відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році» новий строк 1 рік 10 місяців 21 день;
4) 02.07.2014 року вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі та 04.06.2015 року, згідно Ухвали Ленінського районного суду м. Полтави звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 7 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:
В один із днів третьої декади травня 2016 року, в першій половині дня, ОСОБА_6 , діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_4 , який розташований по АДРЕСА_3 , таємно викрав ноутбук «Lenovo» G - 570, чорного кольору, який належить останній, вартістю 4419 грн. 03 коп., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна - крадіжці, вчиненій повторно, ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
29.12.2016 року під час досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, була укладена угода про примирення, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину за вказаних вище обставин, щиро розкаявся, завдану шкоду потерпілій відшкодував повністю. Сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 узгодженого покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, зі звільненням його від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, та покладанням на нього, відповідно до вимог ст. 76 КК України, обов`язків, а саме: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення, укладену 29.12.2016 р. між ним та потерпілою та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення; наполягав на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити угоду про примирення, укладену 29.12.2016р. між нею ОСОБА_5 ; погоджується з мірою покарання, що визначена угодою; наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі.
Прокурор ОСОБА_3 вважала, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, у зв`язку з чим просила постановити вирок за укладеною угодою про примирення.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши сторони кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з наданих матеріалів, дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості.
Встановлено, що укладення угоди між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Встановлено, що зміст угоди відповідає вимогам Кримінально процесуального кодексу України.
Узгоджена сторонами угоди про примирення міра покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі із звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік на підставі ст. 75 КК України, відповідає правилам призначення покарань, встановлених Кримінальним кодексом України.
Обставини, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди про примирення - відсутні.
Враховуючи, що умови угоди: не суперечать вимогам закону; відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладення угоди було добровільним; виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим; укладена угода про примирення підлягає затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 349, 374-376, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 29.12.2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їх про зміну свого місця проживання.
Речовий доказ по справі ноутбук «Lenovo» G - 570, чорного кольору, що знаходиться під схоронною розпискою у потерпілої ОСОБА_4 , вважати повернутим, як їй належний.
Роз`яснити, що у разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Чутівський районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1