233 № 233/3741/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.
Суд, відповідно до ст. 172 КПК України, приймав заходи щодо сповіщення власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , про місце та час розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна шляхом надіслання телефонограми. Не прибуття ОСОБА_5 в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого та прокурора, дослідивши клопотання та додані матеріали приходить до наступного.
Так, в період часу з 11 години 45 хвилин до 14 годину 40 хвилин 06 серпня 2017 року старшим слідчим СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 проведено обшук домоволодіння АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: 4 змиви з різних поверхонь, сандалі з плямами речовини бурого кольору, мобільний телефон Samsung R210S IMEI НОМЕР_1 та два зарядні пристрої; покривало червоного кольору. Вищевказані змиви та речі вилучені до Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області.
06 серпня 2017 року постановою слідчого вилучені в ході обшуку змиви з різних поверхонь домоволодіння, сандалі з плямами речовини бурого кольору; мобільний телефон Samsung R210S IMEI НОМЕР_1 та два зарядні пристрої; покривало червоного кольору були визнані по кримінальному провадженню речовими доказами.
Відповідно до копії протоколу допиту свідка 08 серпня 2017 року ОСОБА_5 пояснював, що сандалі, мобільний телефон з двома зарядними пристроями та покривало належать йому, він придбавав їх за власні кошти.
Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, достатні підстави вважати, що воно є, зокрема, предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається, зокрема, підозрюваний, треті особи.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно з ч.7 ст. 237 КПК України сандалі, мобільний телефонSamsung R210S IMEI НОМЕР_1 та два зарядних пристрої до нього, покривало червоного кольору є тимчасово вилученим майном.
В частині накладення арешту на чотири змиви речовини бурого кольору з поверхонь домоволодіння АДРЕСА_1 слідчий суддя вважає, що клопотання не ґрунтується на законі, оскільки процес відібрання змивів в розумінні Кримінального процесуального закону України та криміналістичної науки є одним зі способів фіксації слідів виявлених під час проведення слідчих дій а не тимчасово вилученим майном в розумінні ст. 167 КПК України, тож клопотання в цій частин задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 167,170-173 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 06 серпня 2017 року а саме: сандалі, мобільний телефонSamsung R210S IMEI НОМЕР_1 та два зарядні пристрої, покривало червоного кольору, які належать ОСОБА_5 , та які зберігаються в камері схову речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій область.
В задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.
Копію ухвали направити слідчому ОСОБА_4 та прокурору ОСОБА_3 .
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1