Провадження № 11-кп/792/259/17
Справа № 682/2627/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000518 від 05.08.2016 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Славутського міськрайонного суду від 08 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Славута Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого вантажником ПП ОСОБА_11 , судимого:
- 13.10.2016 року Славутським міськрайоним судом Хмельницької області за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавленя волі, звільненого, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено, на підставі ст.76 КК України, обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_7 визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Славутського міськрайонного суду від 13.10.2016 року, у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено, на підставі ст.76 КК України, обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Рівки Славутського району Хмельницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання:
АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, судимого:
- 13.10.2016 р. Славутським міськрайоним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавленя волі, звільненого, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено, на підставі ст.76 КК України, обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_8 визначено остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Славутського міськрайонного суду від 13.10.2016 року, у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки та покладено, на підставі ст.76 КК України, обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, обрано у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на них обов`язків, визначених ст.194 КПК України: не відлучатися з населеного пункту, в якому вони проживають, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не відвідувати публічні місця; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 5750 грн. майнової шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 439 грн. 80 коп. процесуальних витрат.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 175 грн. 92 коп. процесуальних витрат.
За вироком суду, 04 серпня 2016 року у вечірній час ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, вирішив таємно викрасти мотоцикл марки "ИЖ Юпитер 2" із дачного домогосподарства ОСОБА_12 , яке знаходиться в АДРЕСА_4 . З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння чужим майном, 05 серпня 2016 року приблизно о 01 год він приїхав в
с. Нараївку Славутського району, зайшов на подвір`я потерпілої
ОСОБА_12 , через незамкнені двері, проник в приміщення хліва, звідки таємно вивів мотоцикл марки "ИЖ Юпитер 2", вартістю 5750 грн. та незаконно заволодів ним, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 5750 грн.
Крім того, 15 серпня 2016 року, в денний час, в с. Старий Кривин Славутського району Хмельницької області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на АДРЕСА_5 , через незачинену хвіртку помітили на подвір"ї домогосподарства АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_13 , мотоцикл "Мінськ" і вирішили спільно його викрасти.
З цією метою 16 серпня 2016 року приблизно о 01 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перелізли через замкнені ворота домогосподарства ОСОБА_13 на територію подвір"я, де таємно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 повторно, заволоділи мотоциклом ОСОБА_13 марки "Мінськ", моделі 3,115, вартістю 6076 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на вказану суму.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинувачених, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України - у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, згідно ч.4 ст.70 КК України вказане покарання та покарання, що призначене за вироком Славутського міськрайонного суду від 13.10.2016, згідно якого ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та за ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 3 роки, виконувати самостійно; ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст.289 КК України - у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, згідно ч.4 ст.70 КК України вказане покарання та покарання, що призначене за вироком Славутського міськрайонного суду від 13.10.2016, згідно якого ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та за ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 3 роки, виконувати самостійно та змінити ОСОБА_7 і ОСОБА_8 запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою. Вказує, що судом, під час звільнення обвинувачених від відбування призначеного їм покарання з випробуванням з іспитовим строком, не враховано те, що вони мають судимості за вироком Славутського міськрайонного суду від 13.10.2016 року за вчинення аналогічних злочинів, а 27.09.2016 року Нетішинським ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області їм пред`явлено підозри у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в період липня-вересня 2016 року, за ч.2 ст.289 КК України, що свідчить про те, що на шлях виправлення вони не стали. Зазначає, що обвинувачені вчинили тяжкі кримінальні правопорушення, не працюють та не мають постійних заробітків, а судом, за наявності лише однієї обставини, яка пом`якшує покарання обвинувачених, всупереч чинному законодавству призначено їм покарання нижче від найнижчої межі та залишено поза увагою те, що для призначення такого покарання необхідно не менше двох обставин, що його пом`якшують.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинувачених та їх захисників про законність та обгрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у незаконному заволодінні транспортними засобами, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення та інше сховище, та ОСОБА_8 у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у сховище, за вказаних у вироку обставин, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ніким не оспорюються, як не оспорюється і кваліфікація їх дій за ч.2 ст.289 КК України відповідно.
Події злочинів, доведеність винуватості обвинувачених у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за ч.2 ст.289 КК України, відповідно до вимог ст.404 КПК України, колегією суддів не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку, в цій частині, не оскаржувались.

Призначене обвинуваченим покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України - ОСОБА_7 , із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, за сукупністю вироків у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, та ОСОБА_8 , із застосуванням ст.69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна, за сукупністю вироків у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, із звільненням обвинувачених від відбування призначеного їм покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки кожному та покладенням, передбачених ст.76 КК України, обов`язків, призначене у відповідності до положень ст.ст.65, 69, 70 КК України, з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення. Воно є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Із урахуванням тяжкості вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень, їх характеру, ступеню суспільної небезпечності, осіб обвинувачених, які стали на шлях виправлення, їх віку, обставин, що пом`якшують покарання, щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутності обтяжуючих покарання обставин, думки потерпілих про можливість призначення обвинуваченим покарання, не пов`язаного із позбавленням волі, відсутності у обвинувачених самостійного доходу і власного майна, суд дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 саме покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією інкримінованого їм кримінального правопорушення, у відповідності до положень ч.1 ст.69 КК України.

Ці обставини, у сукупності, істотно знижували ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів і давали підстави для висновку про можливість їх виправлення без відбування покарання, а тому суд, належним чином умотивувавши своє рішення, правильно у мотивувальній частині вироку визнав можливим призначити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, із застосуванням ст.69 КК України, нижче за найнижчу межу санкції ч.2 ст.289 КК України та підставно застосував до обвинувачених ст.75 КК України.

Крім того, колегія суддів враховує і те, що до вчинення вказаних злочинів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не притягувалися до кримінальної відповідальності, а за злочин, який вчинили, в подальшому, відповідно до вироку Славутського міськрайонного суду від 13 жовтня 2016 року, за ч.2 ст.289 КК України їх засуджено на 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання, з іспитовим строком 3 роки.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів та не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання, як про це просить в апеляційній скарзі прокурор.

Керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Славутського міськрайонного суду від 08 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2