Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/681/17

Номер провадження: 1-кп/511/113/17

26 травня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей Роздільнянської РДА - ОСОБА_7 ,

представника Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області - ОСОБА_8 ,

представника органу пробації ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перехрестове Фрунзівського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,
В с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 20.03.2017 року о 20 годині , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, прибув до будівлі «Кірхи», розташованої біля Лиманського аграрного ліцею в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, де викликав на розмову потерпілого ОСОБА_10 , і діючи проти його волі, відкрито заволодів мобільним телефоном «Nokia 130» білого кольору вартістю 600 грн, належного ОСОБА_10 , витягши телефон з карману його куртки . Після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 600 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , повторно 21.03.2017 року біля 20 год 30 хв, перебуваючи на АДРЕСА_2 , і зустрівшись з потерпілим ОСОБА_10 , побачив у останнього телефон і в нього виник умисел на повторне відкрите заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 притиснув потрепілого ОСОБА_10 лівою рукою до паркану та відкрито заволодів мобільним телефоном «Nokia Asha 202» червоно-чорного кольору вартістю 600 грн, належного ОСОБА_10 , діставши його з кармана штанів потерпілого. Після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 600 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, суду пояснив, що потерпілий ОСОБА_10 не за довго до цих подій позичив у нього гроші та не повернув борг. Тому 20.03.2017 року він сам знайшов його в Лиманському аграрному ліцеї, викликав його на вулицю, завів за будівлю і при цьому помітив у нього в кармані куртки мобільний телефон, який вихопив у потерпілого та сховав до власного карману. Потерпілому сказав, що телефон йому поверне пізніше. На другий день подзвонив потерпілому та сказав, що хоче з ним зустрітись, щоб повернути йому телефон. Так вони зустрілись на вул. Центральній смт Лиманське біля одного з будинків смт. Лиманське, де він побачив у потерпілого ОСОБА_10 другий мобільний телефон, який знаходився у нього в кишені спортивних штанів. Він вирішив забрати в нього і цей телефон, для чого притис рукою потерпілого до паркану, та з карману його штанів витягнув мобільний телефон. На наступний день до нього приїхали працівники поліції, яким він видав викрадені у ОСОБА_10 мобільні телефони.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Надав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність. Зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, так як викрадені мобільні телефони йому повернуті.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його причетність до вищевказаного злочину по справі повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні та оголошеними письмовими доказами: - заявами ОСОБА_10 від 22.03.2017 року до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про незаконне заволодіння ОСОБА_4 21.03.2017 року його двома мобільними телефонами (а.с.22,50);. - протоколом огляду місця події від 23.03.2017ироку, згідно якого оглянуто місцевість біля будинку №12 по вул.. Центральній смт. Лиманське де ОСОБА_4 незаконно заволодів телефонами ОСОБА_10 (а.с.36)- протоколом огляду місця події від 22.03.2017ироку, згідно якого оглянуто місцевість біля Лиманського аграрного ліцею смт. Лиманське де ОСОБА_4 незаконно заволодів телефонами ОСОБА_10 (а.с.51); - завами ОСОБА_4 про видачу мобільних телефонів «Nokia 130» білого кольору та «Nokia Asha 202» червоно-чорного кольору (а.с.39,54); - протоколами добровільної видачі викрадених телефонів мобільних телефонів «Nokia 130» білого кольору та «Nokia Asha 202» червоно-чорного кольору ОСОБА_4 від 23.03.2017 року та від 24.03.2017 року; (а.с.40,55) протоколами огляду від 23.03.2017 року, 24.03.2017 року виданих ОСОБА_4 мобільних телефонів мобільних телефонів «Nokia 130» білого кольору та «Nokia Asha 202» червоно-чорного кольору; (а.с.41,56) - протоколами пред`явлення речей для впізнання від 23.03.22017, 24..03.2017 троку, згідно яких потерпілий ОСОБА_10 серед пред`явлених йому телефонів працівниками поліції впізнав два належних йому мобільних телефону (а.с.43,58) постановами про визнання речовими доказами від 23.03.2017 року, 24.03.2017 року; (а.с.47,62) схороною рас писками ОСОБА_10 про отримання від працівників поліції викрадених у нього двох мобільних телефонів (а.с.48,63); - протоколом проведення слідчого експерименту від 30.03.2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якого він показав та розказав, як заволодів мобільними телефонами ОСОБА_10 (а.с.64); - довідкою про вартість викрадених у ОСОБА_10 мобільних телефонів (а.с.72)А..

Однак суд вважає, що правильно встановивши обставини вчинення ОСОБА_4 злочинів, органи досудового розслідування по першому епізоду пограбування ОСОБА_10 20.03.2017 року, в ході якого ОСОБА_4 незаконно заволодів мобільним телефоном «Nokia 130» білого кольору, неправильно кваліфікували його дії за ч.2 ст.186 КК України, як грабіж, за кваліфікуючою ознакою - вчинений повторно.

До такого висновку органи досудового розслідування прийшли , прийнявши до уваги наявність вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.09.2015 року , яким ОСОБА_4 засуджений за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки і на підставі ст.104,75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов"язків , передбачених п.4 ч.1 ст.76 КК України. Дана судимість врахована слідчим при кваліфікації злочину за ознакою повторності .

Однак відповідно до ч.3 ст.32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом або судимість за цей злочин погашено або знято.

Згідно п.1 ч.1 ст.89 КК України такими , що не мають судимості, визнаються, особи, засуджені відповідно до ст.75 КК України , якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасовано з інших підстав, передбачених законом.

Однак ОСОБА_4 ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.10.2016 року звільнений від призначеного вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.09.2015 року покарання в зв"язку з закінченням іспитого строку, а тому є особою, раніше не судимою в силу ст.89 КК України.

Тому підстав для кваліфікації його дій по незаконному заволодінню телефоном ОСОБА_10 20.03.2017 року за ознакою повторності не має.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму ВСУ №10 від 06.11.2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності" у разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною першою відповідної статті , а інші як вчинені повторно - за іншими частинами відповідних статтей КК.

Тому суд вважає, що по епізоду незаконного заволодіння телефоном ОСОБА_10 . 20.03.2017 року дії ОСОБА_4 належить перекваліфікувати з ч.2 ст.186 КК України на ч.1 ст.186 КК Україн як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), а наступний епізод за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинений повторно.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65-67 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 злочини вчинив в неповнолітньому віці, щиро розкаявся у вчиненому, що є обставинами , що пом`якшують покарання для обвинуваченого.

Однак ОСОБА_4 негативно характеризуються по місцю проживання.

Згідно наданої суду досудової доповіді відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , останній має схильність до вчинення злочинів, не належно поводить себе в побуті, агресивний, не проявляє інтересу до навчання. Однак згідно висновку органу пробації останньому можливо надати шанс виправитися і призначити покарання без його відбування в місцях позбавлення волі та без його ізоляції від суспільства.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Тому при призначенні покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, суд вважає за можливе обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.1,2 ст.186 КК України та можливим звільнити його від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75,104 КК України.

Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинуваченого, покласти на нього обов"язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази а.с.47,62 - мобільний телефон «Nokia 130», «Nokia Asha 202», вважати повернутими потерпілому ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

У х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.186 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі .

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази а.с.47,62 - мобільний телефон «Nokia 130», «Nokia Asha 202», вважати повернутими потерпілому ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1