Справа № 489/3954/16-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/81/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю:

прокурорів: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ;

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003245 від 18.06.2016 р. на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18.06.2016 р., близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу кіосків, розташованих по вул. Космонавтів, напроти буд. № 58 по пр. Миру в м. Миколаєві, керуючись умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом ривку, відкрито викрав майно ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон "LG" вартістю 450 грн. (на день придбання) із сім-картою № НОМЕР_1 , що не представляє матеріальної цінності, після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальні збитки на вищевказану суму.
З урахуванням вищевикладеного суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.
Обвинувачений в ході судового розгляду показав, що 18.06.2016 року, близько 00 год. 30 хв. побачив чоловіка на зупинці громадського транспорту по пр. Миру, в районі пл. Перемоги в м. Миколаєві, підійшов та почав розмовляти з ним. В ході розмови чоловік повідомив, що чекає поки закінчиться перерва в ломбарді, так як хотів закласти свій телефон, а за отримані гроші доїхати додому в Корабельний район. Він запропонував купити у чоловіка телефон, але в дійсності такого наміру у нього не було, як не було і грошей на його придбання. Він повідомив потерпілому, що зараз зателефонує і йому винесуть гроші та зробив вигляд, що до когось дзвонить і просить винести гроші на придбання телефону, хоча насправді ні з ким не розмовляв. Разом з потерпілим вони пішли, ніби для того, щоб забрати гроші, від зупинки громадського транспорту в двори по вул. Космонавтів, поряд з пр. Миру, в напрямку вул. Китобоїв. Всі ці дії вчиняв, щоб увійти в довіру потерпілого та зайти з ним в темне місце. При цьому телефон потерпілого знаходився у нього в руках, так як він взяв його нібито подивитись. Телефон потерпілого він ніс в руках приблизно хвилину. Потім він з телефоном почав тікати, потерпілий намагався наздогнати його, але йому не вдалося це, так як потерпілий впав. Телефон в подальшому продав ОСОБА_8 .

Показав, що на даний час він придбав та повернув потерпілому інший телефон, якій є навіть кращим. У вчиненому щиро кається.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, окрім визнання вини самим обвинуваченим також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.
Показами потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що 18.06.2016 року після опівночі вирішив здати свій мобільний телефон в ломбард, що знаходиться по пр. Миру, в районі пл. Перемоги в м. Миколаєві. Так як з 00 год. 00 хв. до 00 год. 30 хв. в ломбарді була перерва, він присів на зупинці громадського транспорту на пл. Перемоги та чекав поки відкриється ломбард. Близько 00 год. 20 хв. біля нього на лавочку присів раніше незнайомий чоловік, з яким вони розговорились та він повідомив, що хоче здати телефон в ломбард, на що чоловік запропонував купити його. При цьому повідомив, що йому потрібно зателефонувати, щоб винесли гроші. Від зупинки громадського транспорту вони пройшли в двори будинку по вул. Космонавтів в сторону вул. Китобоїв, але ближче до пр. Миру, чоловік комусь зателефонував і попросив, щоб йому принесли гроші (пізніше він зрозумів, що ніякого телефонного дзвінка не було, а була лише його імітація). Зайшовши в темне місце, чоловік попросив показати телефон, він витягнув його та тримаючи в своїй руці ввімкнув екран. В цей час чоловік забрав з його руки телефон та почав втікати, він намагався наздогнати його, але так як був у нетверезому стані спотикнувся і впав. Фактично ривка телефону з його рук не було, так як він його неміцно тримав, але дану річ відібрали проти його волі. Перехожий викликав поліцію. На даний час матеріальна шкода йому повністю повернута, так як ОСОБА_9 повернув йому інший телефон. На момент придбання телефону в 2013 2014 році, він коштував близько 450 грн.

Показами свідка ОСОБА_10 , який показав, що близько серпня 2016 р. прибав у наглядно знайомої особи телефон марки "LG", чорного кольору за 100 грн. Цією особою був не обвинувачений. Телефон був подряпаний, але в повній працездатності.

Показами свідка ОСОБА_8 , який показав, що влітку 2016 р. зустрів обвинуваченого, який запропонував йому придбати мобільний телефон "LG" за 50 грн. Він придбав його та користувався ним деякий час, після чого продав його на ринку за 70 грн.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.06.2016 р., відповідно до якого ОСОБА_6 повідомив про фактичні обставини вчиненого щодо нього злочину, а саме: 18.06.2016 р., близько 00 год. 30 хв. невстановлена особа по вул. Космонавтів в м. Миколаєві, шляхом ривку, заволоділа його мобільним телефоном "LG" в корпусі чорного кольору з сім-картою, заподіявши йому матеріальні збитки на суму 450 грн.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.07.2016 р., відповідно до якого ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка відкрито викрала у нього мобільний телефон 18.06.2016 р.
Заявою потерпілого ОСОБА_6 від 05.08.2016 р., відповідно до якої він немає претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 в зв`язку з відшкодуванням йому матеріальних збитків.
Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що вина обвинуваченого за вказаним обвинуваченням, доведена сукупністю досліджених судом доказів, а саме: показами обвинуваченого, показами потерпілого, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом пред`явлення особи для впізнання. Сукупність цих доказів, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) в обсязі встановленому судом.

Протокол проведення слідчого експерименту від 28.07.2016 р., відповідно до якого ОСОБА_4 розказав та показав, яким саме способом він біля буд. № 80 по вул. Космонавтів в м. Миколаєві 18.06.2016 р., в період часу з 00 год. 00 хв. до 00 год. 30 хв., шляхом ривка, відкрито викрав мобільний телефон "LG" в корпусі чорного, у хлопця, який йшов по вулиці та розмовляв по телефону суд вважає неналежним доказом, оскільки його зміст спростовується як показами самого обвинуваченого так і показами потерпілого, що в свою чергою і стало підставою для зміни обвинувачення в цій частині.
Заперечення захисника в частині того, що зі змісту протоколу про прийняття заяви про вчинений злочин вбачається, що потерпілий бачив особу зі спини, що не відповідає його показам під час судового розгляду, судом до уваги не приймаються, оскільки вказане не впливає на його оцінку (протоколу) з приводу допустимості, окрім того обвинувачений добровільно визнає, що саме він заволодів майном потерпілого.

Щодо зауважень захисника до протоколу пред`явлення для впізнання (а саме: в протоколі не вказано ПІБ особи, яка проводила впізнання, особам які приймають участь в впізнанні не повідомлено про застосування технічних засобів, фототаблиця не підписана понятими та іншими учасниками, особу впізнавали до підозри) на думку суду вказане не впливає на його допустимість, оскільки слідчий підписав зазначений протокол, що свідчить про те що він був складений ним, окрім того ст. 105 КПК України не передбачає обов`язку засвідчувати додатки підписами понятих.

Окрім того слід зазначити, що зауваження захисника стосовно того, що нема предмету злочину, судом до уваги також не приймаються, оскільки з показів потерпілого вбачається и марка телефону і його вартість на день придбання. Фактична вартість телефону на день викрадення значення для кваліфікації злочину за ст. 186 КК України не має.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він із неповною середньою освітою, неодружений, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується добре.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відносяться до тяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин (характер вчинених дій та вартість викраденого майна), особистість обвинуваченого, який є раніше судимим, проте сусідами характеризується добре, повістю відшкодував заподіяні збитки.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд вважає щире каяття, відшкодування завданих збитків, та стан здоров`я обвинуваченого (хворобу на гепатит "С", "В").
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи, наявності вказаних вище трьох обставин, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), з урахуванням особи обвинуваченого, який, як зазначалось вище характеризується добре, щиро розкаявся у вчиненому та усвідомив свою провину, повністю відшкодував завдані збитки, хворий на тяжку хворобу, суд вважає можливим, із застосуванням статті 69 КК України, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 186 ч.2 КК України, у розмірі, який, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 532 КПК України, суд,
УХВАЛИВ
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 2 (двох) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя