Справа № 136/724/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2017 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець кримінальне провадження № 0000201, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зозів Липовецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середня-спеціальна освіта, на життя заробляє тимчасовими заробітками, проживає в цивільному шлюбі, утриманців не має, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи судимим 31.08.2015 року Липовецьким районним судом за частиною 1 статті 185 КК України, повторно вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
20.07.2016 року знаходячись в м. Липовець по вулиці В.Липківського громадянин ОСОБА_3 підійшов до незнайомого продавця ОСОБА_5 , який продавав автомагнітолу марки "Orion MPD-111R". Маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, домовившись з потерпілим ОСОБА_5 про реалізацію автомагнітоли, пообіцявши її продати своєму знайомому та повернути виручені від продажу кошти, ОСОБА_3 умисно ввів в оману потерпілого, оскільки мав на меті присвоїти автомагнітолу з корисливих мотивів, а зобов`язання не виконувати.
На вказану пропозицію потерпілий ОСОБА_5 погодився, після чого добровільно передав ОСОБА_3 автомагнітолу марки "Orion MPD- 111R", ринкова вартість якої з урахуванням зносу згідно висновку експерта № 458/17-21 від 15.02.2017 року станом на 20.07.2016 року становила 259,00 грн. Під надуманим приводом її подальшого продажу по даний час ОСОБА_3 автомагнітолу потерпілому не повернув, чим завдав матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Такі умисні дії ОСОБА_3 орган досудового розслідування кваліфікував за частиною 2 статті 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману, за кваліфікуючою ознакою вчинено повторно.
03.05.2017 року потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 уклали угоду про примирення за умовами якої сторони дійшли спільної згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 2 статті 190 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, відсутності будь-яких претензій майнового характеру.
У повному обсязі сформульованого обвинувачення ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного злочину. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинен понести за вчинений злочин ОСОБА_3 у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання встановивши іспитовий строк терміном на 1 рік. На підставі ч.1, 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначеним вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 16.01.2017 року, призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання встановивши іспитовий строк терміном на 3 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_3 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд, заслухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, які вказали на наявність підстав для затвердження угоди, дійшов наступного висновку.

Згідно статті 314 ч.3 п.1 КПК України при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_3 , передбачене ч.2 статті 190 КК України і згідно статті 12 цього Кодексу є злочином середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосоване та інші заходи, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, які підтверджені доказами, що оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, за кваліфікуючою ознакою вчинене повторно, а отже його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 190 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікар нарколога та психіатра не перебуває, 31.08.2015 року судимий Липовецьким районним судом Вінницької за частиною 1 статті 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, повторно вчинив новий умисний злочин.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення заподіяного збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілим та обвинуваченим в підготовчому судовому засіданні та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами угоди міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про процесуальні витрати та речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100, 124 КПК України.

В ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись 373, 374, 468, 469, 471, 473 476 КПК, ст. 12, 65-67, 75, 76, 190 ч.2 КК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення укладену 03.05.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000201, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.07.2016 року.
ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 03.05.2017 року покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.
На підставі ч.1, 4 статті 70 КК України призначити ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначеним вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 16.01.2017 року, остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання встановивши йому іспитовий строк терміном 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 статті 76 КК України на протязі іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 297 (двісті дев`яносто сім) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Суддя ОСОБА_1