У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/1966/17 1-кс/610/333/2017

м. Балаклія 25.07.2017 року
Балаклійський районний суд Харківської області -
слідчий суддя: ОСОБА_1 ,

за участі

слідчого: ОСОБА_2 ,

власника майна: ОСОБА_3 ,

секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 за кримінальним провадженням № 0001437 про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

24.07.2017р. до суду надійшло клопотання про арешт тимчасово вилученого майна від 21.07.2017р., яке було здано на пошту того ж дня.

Предметом клопотання є майно: каблучка у формі восьминога жовтого кольору.

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході проведення досудового розслідування за ч. 1 ст. 190 КК України 20.07.2017р. при огляді місця події було виявлено та вилучено вказане майно, що відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Також необхідність арешту вказаного майна зумовлюється тим, що воно буде відігравати доказову роль у кримінальному провадженні, по ньому буде проведено судову товарознавчу експертизу.

Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути відчужене, спотворене, чи взагалі знищене (а.с. 1).

В суді слідчий клопотання підтримав з наведених у ньому підстав.

Ймовірний власник майна ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання. Інший ймовірний власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час і місце розгляду клопотання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001437 . Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) було внесено 01.10.2014р. (а.с. 2).

Частиною 1 ст. 190 КК України передбачено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).
З витягу з ЄРДР про внесення 01.10.2014р. відомостей про вчинений злочин за ч. 1 ст. 190 КК України вбачається, що 29.09.2014р. близько 15.00год. невстановлена особа, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволоділа золотими виробами останньої, чим завдала їй матеріального збитку на суму близько 5000 гривень (а.с. 2).

Згідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.09.2014р. ОСОБА_3 просила притягнути до кримінальної відповідальності невідомого чоловіка (цигана), який 29.09.2014р. о 15.00 год. за місцем її проживання шахрайським шляхом заволодів належними їй ювелірними виробами: однією золотою сережкою та двома кільцями (а.с. 4).

З протоколу додаткового допиту потерпілого від 21.07.2017р. вбачається, що ОСОБА_3 пояснила, що 29.09.2014р. близько 15.00год. біля будинку за місцем її проживання зупинився автомобіль білого кольору «ВАЗ 2101», з якого вийшов чоловік циганської національності та запитав, чи є старі або антикварні речі. Вона відповіла, що є та провела чоловіка до своєї квартири для огляду речей. Він сказав, що ці речі цінності не мають та попросив позичити йому каблучки для замовлення у ювеліра аналогічних. Вона віддала йому дві каблучки: одну у виді морської зірки, другу у виді восьминога. Після цього попросив дві сережки під тим же приводом, на що вона віддала йому одну сережку та запитала навіщо йому дві. Запідозривши, що чоловік обманює її, стала вимагати повернути їй прикраси, на що вказаний чоловік вибіг з квартири, сів до автомобіля та поїхав (а.с. 8).

Протоколом огляду місця події від 20.07.2017р. в період 16.40-17.10год. у приміщенні Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області, розташованого в м. Балаклія Харківської області по вул. Жовтнева, 33, у ОСОБА_5 було вилучено каблучку у формі восьминога жовтого кольору (а.с. 9, 10).

Згідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

П. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зазначене у клопотанні майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тому необхідно накласти на нього арешт з метою забезпечення доказової бази по кримінальному провадженню.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначеного об'єкта, як речового доказу.

Клопотань про фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів його учасниками не заявлялося, за ініціативою суду воно не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-175 КПК України, -

у х в а л и в:

1.Клопотання задовольнити повністю.
2.Накласти арешт на майно: каблучку у формі восьминога жовтого кольору, позбавивши права на його відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Ухвала виконується негайно, може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п'яти днів з дня її оголошення, а особами які не були присутні при оголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1