Справа № 467/434/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2017 р. Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 01 березня 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в с. М.Угольки Тячівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, що працює в ДП ДГ «Агрономія», має вищу освіту, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу положень ст. 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 01 березня 2017 року близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_4 . У цей час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно наніс потерпілій ОСОБА_5 кілька ударів головою в область обличчя, удар коліном в область обличчя та декілька ударів коліном по тулубу, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді крововиливів на обличчі, верхніх кінцівках та тулубі та поверхневої рани правої кисті, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, надав показання, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в описовій частині вироку. При цьому ОСОБА_4 просив врахувати при призначенні йому покарання, що він офіційно працює в ДП ДГ «Агрономія», проживає разом із цивільною дружиною та її неповнолітніми дітьми, всі вказані особи перебувають на його утриманні, оскільки його дружина вагітна та має народити дитину у вересні поточного року.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просив визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами, що встановлені під час досудового розслідування справи.
Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в описовій частині вироку, вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами, що встановлені під час досудового розслідування справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позицій, після роз`яснення наслідків визнання недоцільним дослідження доказів у вигляді позбавлення права оскаржити фактичні обставини справи, в тому числі й кваліфікацію злочину, в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, а саме: висновку експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, має постійне місце роботи та працює в ДП ДГ «Агрономія», раніше не судимий на підставі положень ст. 89 КК України, посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, але перебуває у фактичних шлюбних відносинах з цивільною дружиною, проживає разом з цивільною дружиною та її неповнолітніми дітьми, що свідчить про те, що ОСОБА_4 має належні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію як злочину невеликої тяжкості за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Суд приймає до відома висновок, викладений в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної фахівцем Арбузинського МРВ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про високу імовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення, в зв`язку з чим виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства та окремих осіб, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлявся

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1