У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_8
суддів ОСОБА_9., ОСОБА_10.,

розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 ОСОБА_6 Судом України,

в с т а н о в и л а:

Суворовський районний суд міста Херсона вироком від 27 листопада 2015 року засудив ОСОБА_5 за частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді арешту на строк чотири місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

Апеляційний суд Херсонської області ухвалою від 13 квітня 2016 року вказаний вирок щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 16 вересня 2016 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на зазначені рішення судів нижчих інстанцій.

У заяві захисник ОСОБА_7, діючи в інтересах засудженого ОСОБА_5, порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2016 року на підставі пункту 1 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Просить скасувати зазначене судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви та дійшла висновку про наступне.

Згідно зі статтею 444 КПК ОСОБА_6 Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Підстава, передбачена пунктом 1 частини першої статті 445 КПК, на яку у заяві посилається захисник, визначає необхідність здійснення ним порівняння судових рішень на предмет однаковості/неоднаковості застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, що повинно бути відображено в ухвалах касаційного суду у різних справах, і ця норма має бути по-різному реально застосована судом касаційної інстанції під час розгляду справ за касаційною процедурою.

Статтею 448 КПК передбачено вимоги до заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_6 Судом України, у тому числі щодо обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК.

У заяві захисник ОСОБА_7 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Однак заявник не конкретизував норму закону України про кримінальну відповідальність, яка застосована неоднаково, й не зазначив у чому саме полягає ця неоднаковість. Мотивування заяви не ґрунтується на засадах закону України про кримінальну відповідальність. Фактично ж доводи заяви зводяться до того, що суд касаційної інстанції залишив поза увагою відсутність формулювання обвинувачення органом досудового слідства у встановленому законом порядку ОСОБА_5 Вказує на те, що останньому було лише повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК. На його думку, в порушення вимог частини четвертої статті 110 КПК обвинувачення не висувалося.

На підтвердження своїх доводів про неоднакове застосування норм, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, захисник посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 листопада 2015 року, як на приклад правильного правозастосування, але її копії до заяви не додав. При цьому зазначає, що у вказаній ухвалі касаційного суду вирішувалось питання наявності/відсутності сформованого обвинувачення в обвинувальному акті, тобто питання щодо застосування норм закон України про кримінальну відповідальність судом не вирішувались.

За змістом ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2016 року, про перегляд якої подана заява, касаційний суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 про порушення вимог пункту 5 частини другої статті 291 КПК та зробив висновок про відповідність ухвали апеляційного суду вимогам статей 370, 419 КПК.

Таким чином у зазначеному судовому рішенні перед касаційним судом не порушувалося питання про неправильне застосування норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, та відсутній відповідний висновок про застосування такої норми.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що заява захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 є необґрунтованою, і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 445, 447, 450, 451 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи до провадження за заявою захисника ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 ОСОБА_6 Судом України.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10