Справа № 636 / 785 / 17
1-кп / 636 / 223 / 2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В судовому засіданні встановлено, що солдат ОСОБА_4 призваний на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21.07.2014 року № 607, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 .
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 № 168 від 14.08.2014 року солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду номера обслуги 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону зазначеної частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення.
Так, 6 квітня 2015 року солдату ОСОБА_4 була надана відпустка строком на 10 діб тобто до 16 квітня 2015 року. Цього ж дня ОСОБА_4 вибув до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак 16 квітня 2015 року ОСОБА_4 не з`явився на службу без поважних причин з відпустки до вказаної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжував ухилятися від військової служби до 20 січня 2016 року, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, при цьому, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами військової частини польова пошта НОМЕР_2 приховував. Під час незаконного перебування за межами указаної військової частини солдат ОСОБА_4 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.
18 квітня 2016 року наказом №85 (по стройовій частині) командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 солдата ОСОБА_4 звільнено з військової служби у запас.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у його скоєнні, та повністю підтвердив викладенні вище факти.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснює учасникам процесу положення ст. 349 КПК України та проводить судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення знайшло свою підтримку в судовому засіданні, і тому кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем за місцем проходження служби харктеризуєтьтся посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в силу п. 1
ч. 1 ст. 66 КК України судом визнається щире каяття у скоєному.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини скоєння злочину, наведені вище дані про особу обвинуваченого, приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тобто з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі, співмірного в якості кари за скоєне кримінальне правопорушення.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись: ст. ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за яким призначити йому покарання у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік, та зобов`язати не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та повідомляти уповноважені органи з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи, навчання, а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя