Справа № 682/3071/16-к
Провадження № 1-в/682/1/2017
У Х В А Л А
12.01.2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника КВІ ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши подання старшого інспектора Славутського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Хмельницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута, Хмельницької області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, дітей і інших утриманців немає, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, засудженого 09.07.2015 року вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за ч.3 ст.185 із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України до чотирьох років позбавлення волі та звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку три роки, з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання або роботи, періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію,
в с т а н о в и в:
21.12.2016 р старший інспектор кримінально-виконавчої інспекції УДПтС у Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся в суд з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком суду покарання ОСОБА_5 , засудженого Славутським міськрайонним судом Хмельницької області 09.07.2015 р за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі і на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку три роки, з покладенням на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання або роботи; періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції. Однак, засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки і не дивлячись на письмові попередження інспектора КВІ, систематично не з`являється на реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції: протягом року не з`явився на реєстрацію дев`ять разів.
В судовому засіданні заявник подання своє підтримав.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримала та пояснила, що засуджений неодноразово попереджався про відповідальність за невиконання покладених на нього обов`язків, проте, висновків не зробив та далі продовжує ухилятися від покладених на нього судом обов`язків.
Засуджений ОСОБА_5 пояснив, що він не ухилявся від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду навмисно. Йому неявка у жовтні місяці спричинена його пограбуванням, що унеможливило прибуття для реєстрації. Неявка в листопаді та грудні спричинена заянятістю на роботі у м. Києві.
Заслухавши пояснення заявника, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.07.2015 р ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі і на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку три роки, з покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання або роботи; періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції.
На обліку в Славутському МРВ КВІ ОСОБА_5 перебуває з 31.08.2015 року.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 видно, що днем явки для реєстрації постановою інспектора КВІ від 03.09.2015 року визначено перший понеділок кожного місяця. Однак 07.09.2015 року для реєстрації в КВІ ОСОБА_5 не з`явився, тому постановою інспектора КВІ від 08.09.2015 року днем явки для реєстрації визначено перший і третій понеділок кожного місяця. Після цього засуджений не з`явився для реєстрації 07.12.2015 року, 04.01.2016 року та 18.01.2016 року. 25.01.2016 року внесено подання про здійснення його приводу на 10 годину 29.01.2016 року, однак 27.01.2016 року ОСОБА_5 сам з`явився для реєстрації і з цього часу виконував покладені на нього обов`язки.
Ухвалою суду від 22.03.2016 р відмовлено в задоволенні подання КВІ про скасування ОСОБА_5 іспитового строку і направлення його для відбування покарання в місця позбавлення волі.
Проте, 04.05.2016 р та 16.05.2016 р ОСОБА_5 знову для реєстрації в КВІ не з`явився без поважних причин. Однак 19.05.2016 року ОСОБА_5 сам з`явився для реєстрації. Ухвалою суду від 11.07.2016 р відмовлено в задоволенні подання КВІ про скасування ОСОБА_5 іспитового строку і направлення його для відбування покарання в місця позбавлення волі.
Проте, 19.09.2016 року, 17.10.2016 року, 24.10.2016 року ОСОБА_5 знову для реєстрації в КВІ не з`явився без поважних причин. 25.10.2016 року внесено подання про здійснення його приводу на 10 годину 02.11.2016 року, однак виконати примусовий привід не представилось можливим оскільки засуджений за місцем проживання був відсутній.
14.12.2016 року ОСОБА_5 сам з`явився для реєстрації. В ході бесіди пояснив, що з 17.10.2016 року по 14.12.2016 року не з`являвся на реєстрацію в Славутський МРВ КВІ оскільки перебував на тимчасових заробітках в м. Києві.
Проте, засуджений ОСОБА_5 належних висновків не зробив і 19.12.2016 року знову не з`явився на реєстрацію в Славутський МРВ КВІ та не повідомив причини неявки, що свідчить про не виконання покладеного на нього судом обов`язку. Наведене свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Згідно п.8 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч.1 ст.166 КВК України, чинного на момент невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладених на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Частиною 5 вказаної статті передбачено, що поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КПК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Як видно з матеріалів особової справи з засудженим ОСОБА_5 проводились бесіди і він попереджувався про те, що невиконання обов`язків встановлених судом буде підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Доказів поважності неявки за викликами суду, як цього вимагає ч. 5 ст. 166 КВК України, ОСОБА_5 суду не надав. Покликання засудженого на те, що його у жовтні пограбували і він не мав можливості повідомити органи КВІ про поважність причин неявки суд сприймає критично, оскільки покази останнього є непослідовними. Так, спочатку засуджений твердить, що відсутність коштів стало причиною неявки для реєстрації, потім вказує що у нього викрали паспорт і він не міг добратися до місця реєстрації. На запитання заявника про те чому засуджений не прибув маршруткою або приміськими електричками, для пересування якими паспорту непотрібно, засуджений відповіді надати не зміг. У листопаді та на початку грудня засуджений не прибув для реєстрації у зв`язку із зайнятістю на роботі. Письмові докази перебування засудженого на роботі відсутні.
Крім того суд враховую, що згідно ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.07.2016, підставою для відмови у задоволенні клопотання старшого інспектора кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Хмельницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, стало зокрема зобов`язання останнього з`являтися для реєстрації у встановлені КВІ дні. Разом з тим, матеріали справи свідчать про неодноразове порушення такого зобов`язання.
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що подання обґрунтоване, а тому, таке підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 78 ч.2, ст.ст. 537, 539 КПК України , ст. 166 ч.2 КВК України, суд

у х в а л и в :
Подання задовольнити.
Скасовати звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 і направити його для відбування покарання, призначеного вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.07.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1