Провадження № 1-кп/344/179/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про примирення щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого:

- 05.03.1990 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 140, ст. 46-1 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

- 28.10.1994 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 86-1, ст.89, ч. 2 ст. 215, ст. 42 КК України до 7 років позбавлення волі; 15.05.2005 - звільнений за відбуттям покарання;

- 14.02.2003 Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 185, ст. 395, ст.42 КК України до позбавлення волі строком 5 років 6 місяців;

- 05.11.2008 Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ст. 195, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки;

- 04.04.2012 Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 395 КК України до арешту строком 1 місяць;

- 26.08.2014 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 185 КК України до арешту строком 3 місяці;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Злочин вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи непогашену та не зняту судимість, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив злочини проти власності.

27 серпня 2016 року приблизно о 17 год. ОСОБА_5 перебував у дворі будинку АДРЕСА_3 , коли до нього підійшов його з вигляду знайомий ОСОБА_6 та попросив подивитися декілька хвилин за його велосипедом сірого кольору марки «Yachima», поки останній відійде в своїх справах. На дану пропозицію ОСОБА_5 погодився і коли ОСОБА_6 пішов у своїх справах, у нього виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Переслідуючи мету незаконного збагачення, реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно викрав з-під будинку АДРЕСА_3 , велосипед марки «Yachima», сірого кольору, вартість якого згідно висновку експерта №4.3-232/16 від 06.09.2016 станом на 27.08.2016 становить 1452 грн. Після цього, ОСОБА_5 з викраденим велосипедом марки «Yachima», сірого кольору, покинув місце скоєння злочину та розпорядився з вказаним майном на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 1452 гривні.

Справа надійшла до суду з угодою, укладеною під час досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 про примирення від 27 вересня 2016 року, згідно з умовами якої потерпілий та підозрюваний дійшли згоди, що злочини підозрюваним було вчинено саме при викладених вище обставинах, підозрюваний беззастережно та у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину, підозрюваний добровільно у повному обсязі відшкодував заподіяні потерпілому збитки у розмірі 1452 грн, у потерпілого претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди, що дії підозрюваного слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та сторони узгодили покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк три місяці.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вказаному злочині визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про примирення від 27 вересня 2016 року просив затвердити.

Потерпілий підтримав думку обвинуваченого, просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор вважає, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права передбачені ч.5 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди передбачені ч.1 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, прийшов до висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого та потерпілого відносно визнання винуватості та укладенні відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про примирення при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.471 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується обвинувачений ОСОБА_5 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, так як обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, що грунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчиненого правопорушення, як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків, обставини, що обтяжують покарання відсутні, що відповідає як закону, так і фактичним даним кримінального провадження.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліках в Івано-Франківському ОНД та ОПНЛ №3 не перебуває.

З урахуванням вищенаведених обставини злочину, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого підозрюваним діяння, даних про особу підозрюваного та його майнового стану, сторони вважають, що виправлення ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді арешту на строк три місяці, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди виходить з того, що кваліфікація діяння ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України є правильною, а запропоноване угодою покарання у вигляді арешту на строк три місяці також відповідає положенням ст.65 КК України щодо тяжкості злочину, санкції ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи та обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушень, не суперечать інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Підстав для зміни чи скасування раніше обраного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, керуючись розділом ІІІ вказаної Рекомендації та практикою Європейського Суду з прав людини щодо її застосування, ст.ст.314, 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 27 вересня 2016 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк три місяці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід особисте зобов`язання обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави із зарахуванням на рахунок №0002, отримувач: УК у місті Івано-Франківську/м.Івано-Франківськ/24060300, банк отримувача: ГУК в Івано-Франківській області, МФО: 836014, код ЄДРОУ: 37952250, код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження", - 550 гривень 25 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення товарознавчої експертизи №4.3-232/16 від 06.09.2016.

Речові докази: велосипед марки «Yachima» (постанова від 23.09.2016) вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_7