Справа № 152/547/17
іменем України
07 квітня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України надійшов до Шаргородського районного суду 30.03.2017 року.
Згідно з протоколом про автоматичний розподіл справи між суддями від 30.03.2017 року, кримінальне провадження передано головуючому судді ОСОБА_1 , яка прийняла кримінальну справу до провадження.
Відповідно до ухвали від 31.03.2017 року, кримінальне провадження призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 07.04.2017 року.
Згідно з обвинувальним актом від 27.03.2017 року, ОСОБА_5 21.02.2017 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні кафе ССТ «Соснівське» на вул. Героїв Майдану, 363, в м. Шаргород Вінницької області спільно з ОСОБА_4 , попросив у останнього мобільний телефон марки «Нокіа 6500 с». Після того, як ОСОБА_4 , надавши ОСОБА_5 мобільний телефон, вийшов із приміщення кафе у власних потребах, останній, шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 , розмовляючи по телефону та не маючи наміру повернути його ОСОБА_4 , вийшов із приміщення кафе і пішов в своїх справах, отримавши змогу розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 своїми злочинними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_4 збитків на загальну суму 247,28 грн., оскільки, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №1128/17-21 від 17.03.2017 року, вартість телефона складає 247,28 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України.
07.04.2017 року на адресу Шаргородського районного суду надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_4 від 07.04.2017 року про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із його примиренням з ОСОБА_5 та звільнення останнього від кримінальної відповідальності (а.п.9).
В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання від 07.04.2017 року. Просить звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, зазначивши, що останній відшкодував спричинену ним шкоду в сумі 247,28 грн. та вони примирились, до обвинуваченого ОСОБА_5 він не має жодних претензій матеріального чи морального характеру.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що факт вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в ході досудового розслідування підтверджено зібраними стороною обвинувачення доказами. Вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України в підготовчому судовому засіданні, зсилаючись на те, що згідно із ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. Обвинувачений ОСОБА_5 примирився із потерпілим ОСОБА_4 , що підтверджується останнім, відшкодував збитки, тому відсутні підстави для відмови у заявленому потерпілим клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), при обставинах, що викладені в обвинувальному акті від 27.03.2017 року, розкаявся у скоєному. Суду показав, що на пропозицію свого знайомого ОСОБА_4 , зустрівся із останнім у кафе Соснівського ССТ, що знаходиться в м. Шаргороді на вул. Героїв Майдану, 363. Під час зустрічі ОСОБА_4 на мобільний телефон зателефонував їх спільний знайомий і він попросив потерпілого передати йому телефон для розмови. Поговоривши по мобільному телефону, він, побачивши, що ОСОБА_4 немає, поставив належний останньому телефон собі в кишеню куртки і вийшов з приміщення кафе та пішов додому. Приблизно через дві години потерпілий ОСОБА_4 прийшов до нього додому і він повернув йому мобільний телефон, яким заволодів у кафе. Клопотання потерпілого ОСОБА_4 підтримує, просить задовольнити і звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрити.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 подав суду письмову заяву, в якій просить задовольнити клопотання потерпілого і звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрити (а.п.29).
При цьому, суд роз`яснив потерпілому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки закриття означеного кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що йому зрозуміло, що наслідком його примирення з обвинуваченим ОСОБА_5 є звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження не заперечує.
Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що йому зрозуміло, що наслідком примирення з потерпілим є звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Щодо звільнення його від кримінальної відповідальності з цієї підстави та закриття кримінального провадження не заперечує.
Судом встановлено, що на досудовому розслідуванні 17.03.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), що вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні (а.п.4), його дії кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 направлено до суду за обвинуваченням за ч.1 ст.190 КК України, тобто за обвинуваченням в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві).
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно зі ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Статтею 46 КК України встановлено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться п.п.1, 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України… Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК… Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності)… Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості… Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.1 ст.285 КПК України).
Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом… Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України).
За правилами ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Виходячи з аналізу кримінального та кримінального процесуального законодавства, підставою для застосування ст.46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов: особа вчинила злочин вперше; це злочин невеликої тяжкості; винний примирився з потерпілим; відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.
Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст.190 КК України і, суд, зважаючи на викладене та положення ст.337 КПК України, вважає таку кваліфікацію вірною, тобто суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), при обставинах, наведених у обвинувальному акті від 27.03.2017 року.
Також, обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував наявності в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та того, що він підлягає покаранню за вчинення такого злочину.
Враховуючи положення ст.12 КК України та санкцію ч.1 ст.190 КК України, вчинений ОСОБА_5 злочин є злочином невеликої тяжкості.
Злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України, не відноситься до корупційних злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.п.16).
Також, обвинувачений ОСОБА_5 примирився з потерпілим ОСОБА_4 та відшкодував завдані ним збитки, що не заперечується потерпілим.
З урахуванням цих обставин, з огляду на клопотання потерпілого, яке підтримане обвинуваченим та прокурором, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 , якому роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати щодо закриття кримінального провадження з цієї підстави, не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності з цієї підстави і щодо закриття кримінальної справи, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , а також, виходячи із сукупності всіх обставин справи: ступеню тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особи винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання (а.п.17), вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, примирився з потерпілим та відшкодував заподіяні останньому злочином збитки, суд вбачає підстави, зазначені в ст.46 КК України, для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку примиренням винного з потерпілим.
Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання потерпілого ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.
Необхідності в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження немає.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Нокіа 6500 с», що приєднаний до матеріалів кримінального провадження і переданий на зберігання потерпілому (а.п.23, 28), відповідно до вимог ст.100 КПК України, слід залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 .
Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України, до процесуальних витрат належать, в тому числі, витрати, пов`язані із залученням експертів.
Витрати на проведення товарознавчої експертизи в цьому кримінальному провадженні становлять 396 грн. (а.п.27).
Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч.1 ст.126 КПК України).
Понесені процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи в цьому кримінальному провадженні в сумі 396 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .
Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.285, 286, 288, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст.369, 372 КПК України, на підставі ст.46 КК України, суд
ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України звільнити на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави на відшкодування судових витрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України: 396 (триста дев`яносто шість) гривень за проведення судової товарознавчої експертизи за №1128/17-21 від 17.03.2017 року.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Нокіа 6500 с» залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1