Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кп/641/302/2016 Справа №641/3711/16-к
09 грудня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з професійно-технічною освітою, працюючої у КП «Тролейбусне депо № 2» на посаді водія, не заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ОСОБА_6 , 31 грудня 2015 року о 22 годині 40 хвилин керувала технічно справним тролейбусом «ТРОЛЗА», бортовий номер НОМЕР_1 , на якому рухалася по 35-му маршруту по пр. Героїв Сталінграду зі сторони вул. Морозова в напрямку пр. Гагаріна в м. Харкові. На перехресті пр. Героїв Сталінграду та вул. Манюшка, водій ОСОБА_6 зупинила тролейбус на зупинці громадського транспорту для висадки-посадки пасажирів. Під час висадки пасажирів, водій ОСОБА_6 не впевнилась у безпеці, а саме в тому, що пасажир ОСОБА_3 не закінчила висадку з тролейбусу, закрила двері транспортного засобу, внаслідок чого, пасажир ОСОБА_3 випала з тролейбуса на асфальт. Після чого, водій ОСОБА_6 не переконалась в безпеці, поновила рух, чим грубо порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якого, «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». Внаслідок вищезазначених дій, тролейбусом під керуванням ОСОБА_6 здійснено наїзд заднім правим колесом тролейбуса на ОСОБА_3 , яка випала з другої двері тролейбусу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 14-А/16 від 21.02.2016 року, потерпілій ОСОБА_3 спричинені наступні тілесні ушкодження: здавлення м`яких тканин обох гомілок з подальшим утворенням ран і некрозом м`яких тканин, які відносяться до категорії пошкоджень «середнього» ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 309-А/16 від 14.03.2016 року у потерпілої ОСОБА_3 мали місце пошкодження: здавлення м`яких тканин обох гомілок з подальшим утворенням ран і некрозом м`яких тканин. Ці пошкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, по механізму здавлення могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної події при обставинах і строк вказаної вище події і відносяться до категорії «середнього» ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я. Враховуючи локалізацію тілесних пошкоджень, їх морфологічні особливості (здавлення м`яких тканин обох гомілок з подальшим утворенням ран і некрозом м`яких тканин), можливість утворення їх як наслідок одноразового падіння потерпілої на площину, тобто з висоти власного зросту виключається. Мається причинний зв`язок між тілесними пошкодженнями, встановленими у потерпілої ОСОБА_3 та ДТП від 31.12.2015 року. Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 73/16 від 28.01.2016 року в дорожній ситуації, що склалася, водій тролейбуса «ТРОЛЗА» бортовий номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , повинна була діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. В умовах даної події водій тролейбуса «ТРОЛЗА» бортовий номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 мала технічну можливість запобігти наїзду шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. В діях водія тролейбуса «ТРОЛЗА» бортовий номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з настанням цієї події.
Своїми діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття зазначеного кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, в зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою, пояснивши, що її підзахисна вперше вчинила необережний злочин невеликої тяжкості, примирилась, вибачилася перед ОСОБА_3 та відшкодувала їй завдані внаслідок ДТП збитки.
Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання свого захисника.
Потерпіла ОСОБА_3 також просила закрити зазначене кримінальне провадження, пояснивши, що вони примирились із обвинуваченою ОСОБА_6 , дійшли з нею згоди з приводу ДТП, їй відшкодована шкода в розмірі 10 000грн. і вона не має до неї претензій матеріального та морального характеру.
Прокурор, представник цивільного позивача ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження на підставі ст.. 46 КК України.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З огляду на положення ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Зі змісту вказаної статті слідує, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є примирення сторін, тобто законом встановлено факт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру. Результатом цього є угода між ними, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.
Будь-яких інших умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України - законом не передбачено.
Ухвалюючи рішення про застосування ст. 46 КК України, суд враховує, що ОСОБА_6 винною себе визнає повністю, раніше не судима, вчинила злочин невеликої тяжкості вперше, примирилася з потерпілою і повністю відшкодувала завдану шкоду.
Так, зі змісту ст. 46 КК України вбачається, що передумовою звільнення від кримінальної відповідальності може бути лише такий злочин невеликої тяжкості, яким шкода заподіяна певному потерпілому, тобто фізичній особі, якій заподіяна моральна, матеріальна, або фізична шкода і яка визнана потерпілою відповідно до ч.2 ст.55 КПК України.
За ч.1 ст. 286 КК України кримінальна відповідальність особи настає в разі порушення нею правил безпеки руху й експлуатації транспорту тільки за умови, якщо в результаті цих порушень настали суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння особі тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості та наявності причинного зв`язку між діянням та цими наслідками.
При розв`язанні клопотання, суд враховує, що ст.46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочину за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 „ Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Крім того, склад злочину, передбачений ч.1 ст.286 КК, має місце лише тоді, коли шкоду завдано саме потерпілому (тілесне ушкодження середньої тяжкості) і про жодну іншу шкоду в диспозиції цієї частини статті не йдеться.
За вказаних вище обставин, суд прийшов до висновку, що існує достатньо підстав, визначених ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Також, враховуючи, що потерпілій ОСОБА_3 шкода відшкодована в повному обсязі, вона будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_6 не має, тому суд дійшов висновку щодо необхідності відмовити потерпілій в цивільному позові.
На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.129, 284, 372 КПК України, суд-
У Х В А Л И В :
Клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 задовольнити.
ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України звільнити в зв`язку з примиренням з потерпілою.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи № 285/16 від 29.03.2016 року в розмірі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) гривень 52 копійки та експертизи № 73/16 від 28.01.2016 року в сумі 736 (сімсот тридцять шість) гривень 56 копійок.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , КП «Тролейбусне депо№2» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали, негайно, після її проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя- ОСОБА_1