Справа №146/989/17
Провадження по справі №1-кс/150/67/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року с. Мазурівка
Слідчий суддя Чернівецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: начальника СВ Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України по матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 від 14 серпня 2017 року,-
ВСТАНОВИВ:
17 серпня 2017 року на адресу районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України..
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 14 серпня 2017 року, перебуваючи по вулиці Миру в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, біля місцевої музичної школи ОСОБА_5 , будучи раніше судимим та маючи не зняту судимість, побачив як біля нього пройшла та повернула з вказаної вулиці на стежку потерпіла ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_5 діючи умисно з метою відкритого викрадення чужого майна підбіг заду до ОСОБА_7 зняв з себе свою кофту, яку накинув на шию потерпілої та почав її вказаною кофтою душити. В результаті вказаних дій потерпіла ОСОБА_7 впала на землю, після чого ОСОБА_5 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для потерпілої наніс останній декілька ударів кулаком руки у область обличчя, після чого продовжуючи свої злочині дії відкрито викрав з її рук мобільний телефон марки «Nokia Asha 200» вартістю 200 гривень, у середині якого знаходилась карта пам`яті ємкістю 2 Гб. вартістю 30 гривень та сім-картка «Київстар» вартістю 10 гривень.
Продовжуючи свій злочинний намір направлений на відкрите заволодіння чужим майном ОСОБА_5 взяв за верхній одяг потерпілу ОСОБА_7 відтягнув її у чагарники, де наніс їй ще декілька ударів кулаками у область обличчя, після чого відкрито викрав з її рук жіночу шкіряну сумку вартістю 110 гривень, в середині якої знаходився шкіряний гаманець вартістю 50 гривень з грошовими коштами на суму 350 гривень та з місця події зник завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 750 гривень.
Згідно висновку експерта № 110 від 15.08.2017 у потерпілої ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя.
Дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті дії тупого(х) твердого(х) предмету(в), до яких відносяться руки людини, до 3-х діб від часу експертизи, можливо 14.08.2017 і згідно «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Зазначені дії підозрюваного ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України тобто, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Начальник слідчого відділу Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області просить задоволити клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор наголосив на необхідності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Особа, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується та просив суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Окрім того, зазначив, що слідчим не зібрано доказів про його характеризуючи дані, відомостей про склад сім`ї, так як у ОСОБА_5 є цивільна дружина та малолітня дитина. З приводу ризиків вчинення ним нових злочинів, на які посилається слідчий ОСОБА_5 зазначив, що впливати на свідків не може, зокрема й тому, що вони йому не відомі.
Захисник адвокат ОСОБА_6 також заперечив проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що останнім не надано доказів винуватості його підзахисного, наявності будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, характеризуючи даних ОСОБА_5 .
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про наступне.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частин 1 та 5 ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених КПК України. Затримання особи, взяття її під варту або обмеження в праві на вільне пересування в інший спосіб під час кримінального провадження, здійснене за відсутності підстав або з порушенням порядку, передбаченого КПК України, тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Частинами 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.
Згідно із ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати обєктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що 14 серпня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено усне повідомлення ОСОБА_7 про те, що особа, перебуваючи біля музичної школи в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області з метою відкритого заволодіння чужим майном, підійшов до заявниці заду, кинув її на землю, наніс при цьому декілька ударів руками в область голови та тулуба, після чого відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_7 та жіночою сумочкою, всередині якої знаходився гаманець із вмістом в ньому грошових коштів в сумі 350 грн., після чого з місця події зник, правова кваліфікація злочину ч. 2 ст. 186 КК України. 15 серпня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Зазначені обставини підтверджуться протоколами допиту потерпілої, пред`явлення особи до впізнання, допиту свідка.
Таким чином, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Визначаючись щодо ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків кримінального правопорушення, слідчий суддя виходить із такого.
Мотивуючи доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слідчий вказує на те, що так як підозрюваний вчинив тяжкий злочин, є вірогідність того, що він ухилятиметься від слідства та суду аби уникнути покарання, останній не одружений, не має постійного місця роботи, тому в нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Підставою вважати, що ОСОБА_5 вчинятиме нові злочини є те, що він раніше судимий, не працевлаштований, а тому не має постійного заробітку та вчинятиме нові злочини з метою збагачення.
Попри це, в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний проживав певний проміжок часу в м. Вінниця разом із цивільною дружиною, разом із якою у ОСОБА_5 є малолітня дитина. В той час, він мав тимчасову роботу, за виконання якої отримував платню. Проте, дані характеризуючи дані підозрюваного слідством встановлено не було, та як наслідок не враховано при визначенні з видом запобіжного заходу. Таким чином, слідчий безпідставно стверджує про відсутність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків та заробітку.
Окрім того, як слідує із характеристики ОСОБА_5 за останнім місцем проживання він характеризується з позитивної сторони.
В обґрунтування неможливості застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту, слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 являється жителем іншого району, тому його прибуття для проведення слідчих дій буде займати тривалий час, що в подальшому призведе до затягування досудового розслідування, також в будь-який момент він може покинути своє житло, оскільки в нього відсутні міцні соціальні зв`язки.
Та дані твердження не можуть бути взяті судом до уваги, адже наявність чи відсутність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_5 матеріалами клопотання не підтверджено, тобто дана обставина органом досудового розслідування не досліджувалася та спростована поясненнями підозрюваного наданими в судовому засіданні.
Таким чином, ураховуючи зазначене вище, на переконання слідчого судді, слідчим та прокурором при розгляді клопотання було доведено лише обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, проте не обґрунтовано та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Отже, ураховуючи те, що під час розгляду клопотання, прокурором та слідчим жодним чином не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеного ризику(пункт 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
З огляду на викладене, відносно підозрюваного належить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись статтями 177, 178, 181, 193, 194, 202, 309 КПК України, слідчий судя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України по матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 від 14 серпня 2017 року - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;
- не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, що обґрунтовується необхідністю профілактичного нагляду за ОСОБА_5 та задля недопущення вчинення ним інших злочинів.
Визначити строк дії ухвали до 15 жовтня 2017 року включно.
Ухвалу в частині застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_5 направити для виконання до Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Згідно зі статтями 309, 392, 395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_8