Провадження № 1-кп/127/61/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2017 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесено 04.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000172 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лозова Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 410, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Генерал-майора ОСОБА_7 09 липня 2014 року наказом Міністра оборони України № 497 від 09.07.2008 призначено на посаду начальником оперативного управління - заступником начальника штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, та він є військовою службовою особою, яка постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків.
Згідно вимог ст. ст. 11, 16, 58, 59, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Військової присяги генерал-майор ОСОБА_7 зобов`язаний, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, дотримуватись зазначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу один до Одного, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, тощо.
17 березня 2014 року Указом В.о. Президента України №303/2014 оголошено часткову мобілізацію в Україні та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» саме з 17 березня 2014 року в країні Почав діяти особливий період, який діє по даний час.
2 квітня 2015 року начальник управління - заступник начальника штаба ПС ЗС України генерал-майор ОСОБА_7 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 64 від 02.04.2015, вибув у службове відрядження (посвідчення про відрядження № НОМЕР_2 , видане генерал-майору ОСОБА_7 ) до штабу АТО (м. Краматорськ Донецької області). Термін закінчення відрядження визначено в наказі: «до окремого розпорядження».
6 квітня 2015 року ОСОБА_7 вибув із штабу АТО ( АДРЕСА_2 ), залишивши зону проведення аититерористичної операції (далі - АТО), та прибув до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ), звідки 06.04.2015 о 11 год. 14 хв. на літаку АН-26 бортовий номер 76 здійснив виліт за маршрутом ІНФОРМАЦІЯ_2 .
6 квітня 2015 року о 13 год. 10 хв. літак АН-26 борговий номер 76 приземлився на аеродромі військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_4 ), звідки прибув в розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 ).
Однак, бажаючи незаконно збагатитись за рахунок держави генерал-майор ОСОБА_7 вирішив шляхом шахрайства, а саме шляхом внесення недостовірної інформації до службових документів, ввести в оману керівництво військової частини НОМЕР_1 та фінансовий орган військової частини НОМЕР_5 про період свого перебування у відрядженні в зоні проведення АТО.
Відповідно до примітки №73 штату №2/279, технічне, тилове та фінансове забезпечення військових частин НОМЕР_6 та НОМЕР_1 , покладено на військову частину НОМЕР_5 .
З вищевказаною метою генерал-майор ОСОБА_7 приховав від керівництва військової частини НОМЕР_1 факт прибуття з службового відрядження 06.04.2015 року та в період з 06.04.2015 по 12.04.2015 власноручно виготовив рапорт, який є офіційним документом, передбаченим пунктом 2.1.6 Інструкції з діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 16 вересня 2013 року, до якого вніс недостовірні відомості про повернення з відрядження 12.04.2015, після чого даний рапорт здав до адміністративного відділу адміністративного управління військової частини НОМЕР_6 .
Крім того, в квітні 2015 року генерал-майор ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що він прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 06.04.2015, бажаючи додатково отримати як військовослужбовець, який приймав участь в АТО, надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 06.04.2015 по 12.04.2015, подав до адміністративного відділу адміністративного управління військової частини НОМЕР_6 посвідчення про відрядження №743 від 01.04.2015, яке є офіційним документом, передбаченим пунктом 2.10.8.3 Інструкції з діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 16 вересня 2013 року, до якого було внесено недостовірні відомості про прибуття ОСОБА_7 з відрядження 12.04.2015.
На підставі поданих ОСОБА_7 вищевказаних документів, які містили недостовірні відомості про повернення ним з відрядження 12.04.2015, було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_10 №83 від 30.04.2015, в пункті 30 якого було зазначено: «відповідно до пункту №2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158, нижче пойменованому особовому складу виплатити грошову винагороду за період 2015 року, який бере (брав) безпосередню участь в антитерористичній операції, а саме генерал-майору ОСОБА_7 (з 02.04.2015 по 11.04.2015), який було подано до фінансового управління військової частини НОМЕР_5 для нарахування зазначених у наказі коштів.
В травні 2015 року начальником фінансового відділу військової частини НОМЕР_5 генерал-майору ОСОБА_7 було нараховано надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років з яких зайво нараховано даної надбавки за період з 07.04.2015 по 11.04.2015 в сумі 2109 гри. 59 копійок.
Таким чином, начальник управління - заступник начальника штаба ПС ЗС України генерал-майор ОСОБА_7 будучи військовою службовою особою, яка постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків., в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 58, 59, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Військової присяги генерал-майор ОСОБА_7 в умовах особливого періоду, шляхом шахрайства та використання завідома підроблених документів, а саме рапорту про повернення з відрядження 12.04.2015 та посвідчення про відрядження №743 від 01.04.2015, заволодів надбавкою за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 07.04.2015 по 11.04.2015 в сумі 2109 грн. 59 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочинів визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що він 02 квітня 2016 року вибув у службове відрядження в зону АТО. 06.04.2015 року він вибув із штабу АТО в АДРЕСА_2 та прибув до військової частини НОМЕР_3 в АДРЕСА_3 . Потім. 06.04.2015 року на літаку з м.Чугуїва здійснив посадку в с.Гавришівці на аеродромі військової частини НОМЕР_4 . В період з 06.04.2015 року по 12.04.2015 року він не перебував в зоні проведення АТО, а документи привезли лише 12.04.2015 року, та в рапорті він зазначив, що в період з 06.04.2015 року по 11.04.2015 року він перебував в зоні проведення АТО. На даний час він військовий пенсіонер, звільнився з роботи за власним бажанням. Має намір відновитися на роботі. Шкоду відшкодував в повному обсязі, йому соромно за вказаний вчинок, він сумлінно виконував свої обовязки на протязі тривалого часу, віддано служив, має нагороди, а саме нагороджений орденом Д.Галицького та зброєю.
З досліджених в судовому засіданні доказів, що надані стороною обвинувачення вбачається наступне:
Відповідно до посвідчення про відрядження № НОМЕР_2 від 01.04.2015 року генерал-майора ОСОБА_7 начальника оперативного управління заступника начальника штабу УПС ЗСУ відряджено до м. Краматорськ, штаб АТО. Термін відрядження з 02.04.2015 року до окремого розпорядження для уточнення Плану ППО України, що також підтверджується витягом з із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №64 від 02.04.2015 року.
Згідно витягу із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ № 92 від 02.04.2015 року генерал-майора ОСОБА_7 , начальника оперативного управління заступника начальника штабу, вважати таким, що прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в ПТО на території Донецької та Луганської областей, забезпечені її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань.
Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №70 від 10.04.2015 року вважати таким, що вибув з 10.04.2015 року, у відрядження: в м. Київ, ГШ ЗС України, для участі в нараді, генерал-майора ОСОБА_7 , начальника оперативного управління заступника начальника штабу. Термін відрядження з 10.04.2015 року по 10.04.2015 року.
Згідно витягу із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (по стройовій частині) №101 від 11.04.2015 року вважати таким, що вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередньо участь в АТО та території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення: До пункту постійної дислокації: генерал-майора ОСОБА_7 , начальника оперативного управління заступника начальника штабу.
З рапорту начальника оперативного управління заступника начальника штабу КП ЗСУ генерал-майора ОСОБА_7 від 12.04.2015 року вбачається, що 12.04.2015 року прибув із службового відрядження та приступив до виконання службових обов`язків.
Згідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №72 від 15.04.2015 року вважати таким, що прибув 12.04.2015 року і приступив до виконання службових обов`язків генерал-майора ОСОБА_7 , начальник оперативного управління заступник начальника штабу.
Згідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №83 від 30.04.2015 року генерал-майору ОСОБА_7 , відповідно до пункту № 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158, виплатити грошову винагороду за період 2015 року, який бере (брав) безпосередню участь в антитерористичній операції (з 02.04.2015 року по 11.04.2015 року).
Відповідно до пункту № 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158, наказу МОУ від 12.06.2014 № 383, який приймав участь в АТО виплатити надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період: (з 02.04.2015 року по 11.05.2015 року).
Згідно довідки управління особового складу штабу КП ЗСУ №350/104/460 від 02.058.2015 року вбачається, що відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 09.07.2008 № 497 полковника ОСОБА_11 , заступника начальника оперативного управління штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, призначено начальником оперативного управління - заступником начальника штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України.
Згідно висновку експерта №26 від 22.06.2016 року, висновки звіту про результати фінансового аудиту окремих питань військової частини НОМЕР_5 № 234/3/29А при умові врахування заяви зі зізнанням генерал-майора ОСОБА_7 від 19.08.2015 та протоколу допиту генерал-майора ОСОБА_7 від 18.08.2015 (які долучені до матеріалів кримінального провадження № 0000172), щодо надлишкового нарахування та виплати грошової винагороди за участь в АТО військовослужбовцю Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, а саме генерал-майору ОСОБА_7 за період з 07.04.2015 по 11.04.2015 у розмірі 2199 грн. 79 коп. документально не підтверджується. При умові врахування заяви зі зізнанням генерал-майора ОСОБА_7 від 19.08.2015 та протоколу допиту генерал-майора ОСОБА_7 від 18.08.2015 документально підтверджується, що генерал-майор ОСОБА_7 перебував у відрядженні в зоні проведення АТО 5 діб, а саме з 02.04.2015 по 06.04.2015. При умові врахування заяви зі зізнанням генерал-майора ОСОБА_7 від 19.08.2015 та протоколу допиту генерал-майора ОСОБА_7 від 18.08.2015 документально підтверджується надлишкове зарахування та виплата грошового забезпечення генерал-майору ОСОБА_7 за період з 07.04.2015 по 11.04.2015 в сумі 2109 грн. 59 коп. в тому числі винагорода за участь в АТО в сумі 2035 грн. 12 коп. та надбавка за ВОВЗ (з урахуванням ЩДГВ) в сумі 74 грн. 47 коп.
Згідно висновку експерта №379-П від 08.10.2016 року підпис навпроти прізвища « ОСОБА_7 » у рапорті на ім`я Начальника штабу - першого заступника Командувача Повітряних Сил України ЗС України від 12.04.2015, ймовірно виконаний ОСОБА_7 . Відповісти на питання по суті, в категоричній формі, не представляється можливим у зв`язку з: простою будовою досліджуваного підпису; обмеженим об`ємом досліджуваного графічного матеріалу; недостатнім комплексом ознак для категоричного висновку. Вирішити питання: «Ким, ОСОБА_7 чи іншою особою виконано запис ручкою синього кольору «12» у стрічці навпроти запису «квітня 2015 року» у рапорті на ім`я Начальника штабу - першого заступника Командувача Повітряних Сил України ЗС України від 12.04.2015?», по суті, не представляється можливим у зв`язку з обмеженим об`ємом досліджуваного графічного матеріалу; простою будовою досліджуваного цифрового запису та відсутнім комплексом - ознак для будь-якого висновку.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Під час судового провадження обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочинів, повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочинів.
Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні для висновків суду.
Так, суд приймає до уваги та кладе в основу вироку показання обвинуваченого, який в судовому засіданні повідомив, що дійсно будучи військовою службовою особою в умовах особливого періоду вніс до офіційних документів, а саме в рапорт, завідомо неправдиві відомості, використав завідомо підроблений документ, внаслідок чого отримав неправомірну надбавку в сумі 2109,59 грн. Обставини вчинення злочинів, повідомлені обвинуваченим, повністю узгоджуються з письмовими документами у кримінальному провадженні.
Сукупність вказаних доказів надає підстави стверджувати, що винуватість обвинуваченого у внесенні до офіційних документів неправдивих відомостей в умовах особливого періоду, використанні завідомо підробленого документу та отримання неправомірної вигоди є доведеною, оскільки вказані докази містять достатні дані, що підтверджують наявність умислу ОСОБА_7 на внесення в офіційні документи неправдиві відомості, використання підробленого документу та отримання шахрайським шляхом з використанням підроблених документів коштів.
Оцінивши сукупність доказів у справі, врахувавши вимоги ст. 337 КПК України, надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_7 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 410 КК України, як заволодіння іншим військовим майном шляхом шахрайства, вчинене військовою службовою особою в умовах особливого періоду, за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу та за ч.1 ст. 366 КК України як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_7 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно оцінної карти військовослужбовця генерал-майора ОСОБА_7 , він займає посаду начальника оперативного управління заступника начальника штабу Командування ПСЗ України від 22.11.2013 року, за характером спокійний, врівноважений, у спілкуванні ввічливий, критику та зауваження сприймає правильно, відмічені недоліки усуває своєчасно. У командуванні підлеглих користується заслуженим авторитетом і повагою. Згідно висновків рекомендацій безпосереднього та прямого начальника ОСОБА_7 відповідає займаній посаді та гідний зарахування до Резерву для просування по службі.
Відповідно до службової характеристики, за підписом начальника штабу першого заступника командувача ПСЗ України генерал-майора ОСОБА_10 від 01.09.2015 року ОСОБА_7 за час проходження військової служби зарекомендував себе в основному з позитивної сторони. Має оперативно-стратегічний рівень підготовки. Функціональні обов`язки за займаною посадою опанував на достатньому рівні. Виконував завдання у оперативному штабі Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей в складі оперативної групи від Командування Повітряних Сил Збройних Сил України.
З висновку медичної характеристики від 19.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_7 доцільно визнати придатним до військової служби.
З довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 26.08.2015 року №2218-м вбачається, що ОСОБА_7 на наркологічному диспансерному обліку у вказаному закладі не перебуває.
З довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 26.08.2015 року № 20-4503 вбачається, що ОСОБА_7 на психіатричному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно вимоги про судимість обвинувачений ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, вчинив сукупність злочинів, вину у вчиненні злочинів визнав, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду, що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткового касового ордеру №180 та №181 від 02.09.2015 року.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, шкоду відшкодував, виключно позитивно характеризується за місцем служби, тривалий час сумлінно виконував свої обовязки, віддано служив народу України, має нагороди за вказане, суд вважає це обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та приймає рішення про застосування положень ст. 69 КК України і переходить до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 410 КК України, а саме штрафу.
На думку суду, покарання у виді саме штрафу є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідатиме ст. 50 КК Українию
Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинено сукупність злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів.
Крім того, з обвинуваченого на підставі ст. 124 КПК України слід стягнути судові витрати у справі, які становлять 1841,40 гривень.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 69 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 410, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 410 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 5100 гривень.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 гривень.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 5100 гривень.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1841,40 гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Головуючий суддя:
Судді: