Справа № 356/496/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/817/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 25.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
25 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з Березанською виправною колонією №95 матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 25 травня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника БВК №95, погодженого спостережною комісією Березанського міськвиконкому про умовно дострокове звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_7 , 1985 року народження,
В С Т А Н О В И Л А:
28 квітня 2017 адміністрація Державної установи БВК №95 спільно зі спостережною комісією звернулися до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 25 травня 2017 року відмовлено у задоволенні вказаного подання про умовно дострокове звільнення від відбуття покарання засудженого, мотивуючи рішення тим, що ОСОБА_7 за час відбування покарання в Державній установі Березанської виправної колонії №95 з 17.05.2015 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Не погоджуючись із таким рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього положення ст. 81 КК України, звільнивши його від відбування покарання умовно-достроково.
На думку засудженого, рішення суду є необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції, зазначаючи про наявність суперечливих характеристик, не надав правову оцінку їх змісту. Зазначає, що виправлення засудженого є процесом його позитивних змін, які відбуваються за час відбування покарання. Вважає, що суд першої інстанції взяв до уваги характеристики, які не мають значення для справи, залишивши поза увагою характеристику від 20.04.2017, яка мала важливе значення для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення. У звязку із викладеним, на думку засудженого, суд першої інстанції ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції, на думку колегії, дотримався вказаних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджено вироком Менського районного суду Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 із застосуванням положень ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання - 03 листопада 2014 року, кінець строку 17 вересня 2018 року, тобто, 2/3 строку покарання засуджений відбув 17 квітня 2017 року.
Поряд з тим, що особа має відбути строк покарання, передбачений ст. 81 КК України, застосування умовно - дострокового звільнення від відбування покарання виявляється неможливим за відсутності виправлення засудженого, яке він має доводити своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Суд може дати висновок про виправлення засудженого, ґрунтуючись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Матеріали провадження, яким суд першої інстанції надав оцінку, перевірено і колегією суддів, а саме:
витяг з протоколу №6 засідання комісії Березанської виправної колонії УДПтСУ в м.Києві та Київській області №95 від 27.04.2016 по розгляду матеріалів про переведення до дільниці соціальної реабілітації згідно ст.101 КВК України;
витяг з протоколу №18 від 04.08.2016 засідання комісії Березанської виправної колонії УДПтСУ в м.Києві та Київській області №95 по розгляду матеріалів про заміну покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України;
характеристики на засудженого ОСОБА_7 від 27 квітня 2016 року; від 04 серпня 2016 року та від 20 квітня 2017 року.
Твердження суду першої інстанції у зв`язку із дослідженням вказаних матеріалів, що неможливо зробити однозначний висновок про позитивну характеристику засудженого ОСОБА_7 та його сумлінну поведінку, підтверджується матеріалами провадження та узгоджується із правовою позицією, до якої прийшла колегія суддів, вивчивши матеріали провадження.
Як убачається з характеристик, наданих на засудженого упродовж відбування ним покарання від 27.04.2016 та 04.08.2016, він характеризувався негативно, не дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи , на шлях виправлення не ставав, не довів свого виправлення, а відповідно до витягів із протоколів, комісія утрималась від переведення його до дільниці соціальної реабілітації оскільки він був порушником режиму відбування покарання, мав 1 стягнення, та утрималась від подання матеріалів до суду на заміну покарання більш м`яким з тих самих підстав.
Разом з тим, відомості, отримані з характеристики від 20.04.2017 говорять про те, що він позитивно характеризується, а зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
У колегії суддів не виникає сумнівів, що засуджений ОСОБА_7 стає на шлях виправлення, однак стверджувати, що він довів своє виправлення через те, що остання характеристика є позитивною є передчасним і недостатнім для переконання колегії суддів у необхідності застосування до нього положень ст. 81 КК України.

Колегія суддів звертає увагу, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку із чим колегія суддів залишає апеляційну скаргу засудженого без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого - залишити без задоволення, а ухвалу Березанського міського суду Київської області від 25 травня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника БВК №95, погодженого спостережною комісією Березанського міськвиконкому про умовно дострокове звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_7 без змін.

Головуючий:

Судді: