У Х В А Л А провадження 274/3200/17
провадження: 1-в/0274/589/17
04.09.2017 м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника адміністрації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 19.06.2012 року за ст. 189 ч. 3, 75, 76 п.3, 4 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,-
в с т а н о в и в :
На розгляді в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області перебуває кримінальне провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення.
ОСОБА_5 засуджений 02.04.2014 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ст. ст. 309 ч. 1, 71 ч.ч. 1, 4 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.02.2017 року, згідно ст. 82 КК України, невідбуту частину строку покарання замінено на 2 роки 3 місяці 17 днів обмеження волі.
Початок строку: 13.05.2014 року (для позбавлення волі); початок строку: 22.06.2017 року (для обмеження волі); кінець строку: 11.11.2018 року.
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовою заявою про умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав, просить її задовольнити та звільнити його умовно-достроково.
Представник адміністрації виправного центру заяву не підтримав, вказав на неможливість задоволення заяви на підставі ч. 8 ст. 154 КВК України.
Відповідно до досліджених матеріалів, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.05.2014 року. З 22.06.2017 року відбуває покарання в Бердичівському виправному центрі (№ 108). За період відбування покарання характеризується посередньо. Заохочень та стягнень не має. Працевлаштований на контрагентському об`єкті за межами установи.
Прокурор заперечив проти задоволення заяви засудженого, посилаючись на ч. 8 ст. 154 КВК України.
Заслухавши засудженого, представника адміністрації виправного центру, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 не підлягає звільненню умовно-достроково.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 154 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі. Отже, законодавцем встановлено спеціальну норму щодо можливості повторного застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким з дотриманням певного проміжку часу при наявності двох умов: 1) засуджений має бути особою, яка або була звільнена від відбування покарання з випробуванням, або відбуває покарання в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким і при цьому 2) була направлена у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом.
ОСОБА_5 є особою, яка відбуває покарання в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме в порядку заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі покаранням у виді обмеження волі, тобто підпадає під перший критерій обмеження у часі у праві умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Також ОСОБА_5 є особою, яка була направлена у місця обмеження волі у випадках, передбачених законом, а саме був направлений до Бердичівського виправного центру (№ 108) у випадку, передбаченому ст. 82 КК України, ч. 3 ст. 154 КВК України, тобто підпадає і під другий критерій обмеження у часі у праві умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Враховуючи, що ухвала про направлення ОСОБА_5 у місця обмеження волі була винесена 27.02.2017 року, тобто з дня винесення ухвали ще не минув один рік, засуджений ОСОБА_5 не може бути звільнений умовно-достроково. При цьому право засудженого на умовно-дострокове звільнення не порушується, оскільки за особою залишається таке право при настанні строків, передбачених у Законі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня оголошення її повного тексту.
Головуючий - суддя ОСОБА_1