Справа № 477/1912/16-к
Провадження № 1-кп/477/130/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2016 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баштанка Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх осіб не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
27 червня 2016 року, приблизно об 11.00год. ОСОБА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через незакриті двері проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_6 , а саме: масляний обігрівач Iner, вартістю 700грн. З викраденим з місця події зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 700грн.
Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим, передбачена ч.3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що за адресою АДРЕСА_2 певний час проживав разом з нині померлою ОСОБА_7 - матір`ю потерпілої. Останні 4-5 років він там постійно не проживав, а іноді навідувався, його особисті речі в будинку не зберігались. Також у червні 2016 року він прийшов до зазначеного будинку, який був відчинений, однак у ньому нікого не було. Вийшовши з будинку, він від сусідки дізнався, що ОСОБА_7 померла, після чого повернувся до будинку, звідки забрав масляний обігрівач, який в подальшому продав, витративши гроші на власні потреби. Він знав, що цей обігрівач належить потерпілій. З вартістю викраденого погодився, у вчиненому розкаявся.
В судовому засіданні потерпіла пояснила, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 належить їй. Обвинувачений деякий час проживав з її матір`ю без державної реєстрації шлюбу, а потім вони перестали жити разом та він інколи навідувався до матері, на її прохання, для надання допомоги, оскільки вона була інвалідом ІІІ групи. Обігрівач належить їй, вона придбала його для своєї сім`ї, а потім віддала в користування матері. В червні 2016 року, після смерті матері, в день вчинення крадіжки, двері в хаті, дійсно, були відчинені, оскільки повинні були приїхати працівники обленерго відключити світло, та вона доручила сусідам приглядати за хатою. Зазначила, що обвинувачений попросив у неї вибачення, однак вона вважає, що він є не щирим, оскільки і раніше вчиняв крадіжки майна. Просила призначити суворе покарання.
За згодою обвинуваченого, потерпілої, прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні майна потерпілої та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, на підставі положень ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, відповідно довідки обласного наркологічного диспансера, знаходився на диспансерному обліку з 22.07.1992 року з діагнозом «Синдром залежності від алкоголю», дані щодо перебування на обліку на теперішній час відсутні, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, викрадене повернуто потерпілій.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням обставин вчиненого злочину та даних про особу обвинуваченого, сукупності обставин, які пом`якшують покарання, а також з урахуванням того, що викрадене майно повернуте потерпілій, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але з обов`язковим контролем за його поведінкою.
На підставі ст. 100 КПК України, речовими доказами по справі слід розпорядитись наступним чином: масляний обігрівач Iner, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 під розписку, - повернути останній за належністю.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту виконання вироку.
Речові докази по справі: масляний обігрівач Iner, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 під розписку, - повернути останній за належністю
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1