Справа №585/279/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/352/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання (подання), пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 22 лютого 2017 року, якою відмовлено у клопотанні

ОСОБА_6 , 1978 року народження, засудженого за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, від 24 березня 2015 року, за ст. 121 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,

про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України.

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)».

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_6 в якому він просить зарахувати строк його перебування в слідчому ізоляторі № 23 Полтавської області з 4 листопада 2016 року по 5 січня 2017 року у строк покарання, відповідно до положень ст. 72 ч. 5 КК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 22 лютого 2017 року, засудженому ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України.

Суд мотивував своє рішення тим, що строк перебування ОСОБА_6 в слідчому ізоляторі № 23 Полтавської області з 4 листопада 2016 року по 5 січня 2017 року не може бути зарахований засудженому ОСОБА_6 за правилами ст. 72 ч. 5 КПК України, оскільки з часу набрання вироком, відносно ОСОБА_6 , законної сили 2 червня 2015 року, перебування засудженого ОСОБА_6 у слідчому ізоляторі не є строком його попереднього ув`язнення.

На ухвалу суду надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_6 в якій він ставить питання про скасування ухвали суду та зарахування йому строку його перебування в слідчому ізоляторі № 23 Полтавської області з 4 листопада 2016 року по 5 січня 2017 року у строк покарання, відповідно до положень ст. 72 ч. 5 КК України.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги, засуджений ОСОБА_6 вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення його клопотання, оскільки він перебував в слідчому ізоляторі №23 Полтавської області з 4 листопада 2016 року по 5 січня 2017 року у зв`язку з здійсненням провадження Апеляційним судом Полтавської області у кримінальному провадженні № 2249 по яким він засуджений та відбуває покарання.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги, пояснення засудженого про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, від 24 березня 2015 року, вбачається, що ОСОБА_6 визнано винним за ст. 121 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років строк, початком обчислення якого є 24 березня 2015 року (а. к. п. 21 23).

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Сумської області, від 2 червня 2015 року, вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, від 24 березня 2015 року, відносно ОСОБА_6 залишено без змін (а. к. п. 24 25).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду, від 22 лютого 2016 року, ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 24 березня 2015 року по 2 червня 2015 року зараховано в строк відбуття покарання з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі (а. к. п. 26).

За таких обставин, враховуючи положення ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 , оскільки після вступу в законну силу ухваленого відносно ОСОБА_6 вироку строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 закінчився 2 червня 2015 року, а подальший строк його перебування в слідчому ізоляторі є строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі, зокрема і під час судового проваджень за нововиявленими обставинами та роз`яснення судового рішення.

За наведених підстав, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не знаходить підстав для її скасування чи зміни, а відповідно, не знаходить підстав, і для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 22 лютого 2017 року, якою відмовлено у клопотанні засудженого ОСОБА_6 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України., залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4