01.12.2016 Єдиний унікальний № 371/1287/16-к
Провадження №1-кп/371/108/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року Миронівський районний суд Київської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка кримінальне провадження №0000535 від 05 вересня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого.
за ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с.Борівка Макарівського району Київської області, зареєстрований та проживає АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого-
за ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2016 року близько 17.00 години обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 прийшли до нежитлового приміщення непрацюючої пекарні, що належить селянському (фермерському) господарству ОСОБА_6 , розташоване по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері проникли всередину приміщення пекарні. Оглянувши все навкруги, виявили в одній із кімнат металевий тістозмішувач кустарного виробництва та вирішили його викрасти.
Діючи умисно,з корисливого мотиву, з метою незаконного власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, попередньо домовившись про вчинення крадіжки, за допомогою деревяного візка, якого обвинувачені взяли за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 , таємновчинили крадіжку металевого тістозмішукача кустарного виробництва вартістю 2337грн., що знаходився в приміщенні пекарні та належав СФГ ОСОБА_6 , який завантажили на візок та покотили в бік АДРЕСА_1 . У цей час до території пекарні прибув керівник селянського (фермерського) господарства ОСОБА_6 , який перешкодив обвинуваченим розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином обвинувачені виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки вони не отримали можливості розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачені могли б завдати майнову шкоду селянському (фермерському) господарству ОСОБА_6 на суму 2337 грн.00коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, пояснив, що 04 вересня 2016 року біля 17.00 години він зустрівся з ОСОБА_5 , вони вирішили піти до магазину випити квасу. Коли пили квас, то побачили, що приміщення непрацюючої пекарні відчинено і вирішили зайти всередину. Зайшовши в пекарню через незачинені двері, обійшли все приміщення, на виході побачили непрацюючий тістозмішувач та вирішили його викрасти, щоб у подальшому здати і отримати гроші. Оскільки тістозмішувач був важкий, вони пішли додому до ОСОБА_5 , взяли візка, повернулися до пекарні, повантажили тістозмішувача на візок та покотили його кущами. Там їх побачив дачник та став кричати, вони покинули візка та стали тікати, дорогою зустрівши ОСОБА_6 .

У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щодо обставин вчинення крадіжки металевого тістозмішукача кустарного виробництва з селянського (фермерського) господарства ОСОБА_6 дав суду показання, аналогічні показанням ОСОБА_4 .

У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненому злочині, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених, дослідженням даних, що характеризують особи винних. При цьому судом зясовано, що обвинувачені та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом розяснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинувачених за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні обвинуваченим міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особи винних, участь кожного з них у вчиненні злочину, обставини, що помякшують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинувачених, їх правдиві показання, молодий вік, вони вперше притягуються до кримінальної відповідальності, на обліку у нарколога та психіатра не перебувають, ОСОБА_5 позитивно, а ОСОБА_4 посередньо характеризуються за місцем проживання, тяжких наслідків від їх дій не настало, викрадене повернуто їх власнику, він претензій до них не має.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наявність декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинувачених, суд вважає за можливе застосувати ст.69 КК України та призначити їм покарання нижче від найнижчої межі,встановленої в санкції ч.3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання, оскільки їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши ст.ст.75,76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на один рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на один рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: металевий тістозмішукач вважати повернутим за належністю представнику потерпілого ОСОБА_6 ; дерев"яний колісний візок повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Відповідно до ч.3 ст. 376 КПК України розяснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя підпис ОСОБА_1 .

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1