Справа № 481/1294/14-к
Провадж.№ 1-кп/481/18/2017
В И Р О К
іменем України

16.05.2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 17 червня 2014 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нового Бугу, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, наразі відбуваючого покарання за вироком Октябрьського районного суду Полтаської області від 20 травня 2016 року, за яким його визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.289 КК України і на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі із конфіскацією ? частини належного йому майна,

по даному кримінальному провадженню обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану із проникненням у сховище, за наступних обставин:

На початку червня 2014 року в післяобідній час, точної дати не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , з метою таємного викрадення будь-якого майна, переконавшись в тому, що його ніхто не бачить, через отвір над ворітьми проник до одного із складських приміщень на території колишнього автогаражу, що розташований на околиці с. Загальна Користь, Новобузького району, Миколаївської області. Перебуваючи в приміщені складу обвинувачений помітив зварювальний саморобний пристрій, бувший у використанні з двома електричними кабелями довжиною 4 м. та 2,5 м. товщиною 14 мм. і вирішив його викрасти. З цією метою, обвинувачений ОСОБА_3 вищезгаданий зварювальний апарат перекинув через отвір у воротах, після чого таким же чином виліз сам, і впевнившись, що його ніхто не бачить взявши з собою викрадений електричний зварювальний пристрій, таємно залишив територію колишнього автогаражу.

Даним злочином потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальних збитків на суму 492 (чотириста дев`яносто дві ) гривні 50 коп .

В судовому засіданні обвинувачений свою вину не визнав. Підтвердив, що дійсно він на початку червня 2014 року в післяобідній час, точної дати не пам`ятає, таємно, через отвір над ворітьми проник до одного із складів на території колишнього автогаражу, що розташований на околиці с. Загальна Користь, Новобузького району, Миколаївської області. Однак він нічого не викрадав із даного складу і не бачив зварювального апатиту.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, претензій до обвинуваченого вона не має.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України повністю доведена дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є чоловіком потерпілої ОСОБА_6 . У власності їх сім`ї є рухоме майно, серед якого є і зварювальний апарат саморобний, який зберігався у приміщені складу на території бувшого автогаражу що розташований на околиці с. Загальна Користь, Новобузького району, Миколаївської області. У 2014 році, влітку, точної дати він не пам`ятає, даний зварювальний апарат було викрадено. З метою встановлення особи, яка вчинила крадіжку, він особисто ходив по селі та запитував односельчан, з метою встановити свідків події. Прийшовши до домоволодіння обвинуваченого ОСОБА_3 свідок декілька разів кликав його, однак той не виходив з будинку. Оскільки в будинку грала музика, свідок вирішив, що ОСОБА_3 можливо його не почув, тому ОСОБА_7 без дозволу зайшов до приміщення. Продовжуючи кликати обвинуваченого ОСОБА_3 свідок ОСОБА_7 в одній із кімнат побачив запчастини від викраденого зварювального апарату. Оскільки свідок особисто лагодив даний апарат, то по специфічним слідам на окремих запчастинах він відразу ж зрозумів, що це і є викрадений із складу зварювальний апарат. Крім того, в подальшому, при проведенні слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_3 в присутності свідків визнав свою вину та показав як саме здійснив крадіжку.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що декілька років назад, влітку, більш точної дати вона сказати не може, обвинувачений ОСОБА_3 пропонував їй купити у нього зварювальний апарат. Однак він не потрібен був свідку тому вона відмовила ОСОБА_3 . Після цього, через декілька днів їй стало відомо, що у ОСОБА_6 викрадено електричний зварювальний апарат і оскільки свідок ОСОБА_8 знайома із потерпілою, то розповіла останній, що обвинувачений ОСОБА_3 пропонував купити у нього зварювальний апарат.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що близько двох років назад, влітку, у потерпілої було викрадено електричнй зварювальний апарат. Через деякий час свідок у якості понятого брав участь при проведенні слідчого експерименту. У присутності ОСОБА_9 обвинувачений ОСОБА_3 розказував про обставини вчинення ним крадіжки, як він викрав електрозварювальний апарат. При цьому пояснення обвинувачений давав добровільно, без будь-якого тиску. Після чого усіма присутніми було підписано протокол проведення слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона здійснює підприємницьку діяльність з метою прийому металобрухту. Влітку 2014 року, більш точної дати не пам`ятає, обвинувачений ОСОБА_3 здавав їй металобрухт у мішку серед якого були запчастини (пластини) які мають відношення до електричного зварювального апарату.

Показання свідків є послідовними, логічними та узгоджуються між собою, стабільні, не суперечливі, підтверджені взаємно, суду не наведено жодних підстав вважати, що свідки обмовляють обвинуваченого ОСОБА_3 , а тому суд немає підстав сумніватися в їх правдивості.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

-протоколом огляду місця події від 16.06.2014 року, відповідно до якого об`єктом огляду є територія колишнього автогаражу, що розташований за адресою: с. Загальна Користь, Новобузького району, Миколаївської області, звідки і було вчинено крадіжку (а.к.п. 100-101);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.06.2014 року, який було проведено в присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , а також обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_3 , в присутності понятих, добровільно розповів та показав, як на початку червня 2014 року, в післяобідній час здійснив крадіжку електичного зварювального апарату із одного із складських приміщень на території авто гаражу в с. Загальна Користь, Новобузького району, Миколаївської області ( а.к.п. 95-96). Даний протокол підписаний усіма учасниками експерименту, ніким не був оскаржений, обставини зафіксовані у ньому узгоджуються із показаннями свідків, а тому суд приймає його як належний доказ;

-довідками ФОП ОСОБА_12 з яких суд встановив, що вартість 01 м. кабелю високої напруги 14 мм, для проведення електрозварювальних робіт, бувшого у використанні, станом на червень місяць 2014 року становила 45 грн 00 коп (а.к.п. 97), а вартість саморобного електрозварювального приладу бувшого у використанні 200 грн ( а.к.п 98).

Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_11 , який показав, що він не був присутнім під час проведення слідчого експерименту із обвинуваченим ОСОБА_3 та не чув як той давав пояснення про вчинення саме ним крадіжки, то суд не може їх прийняти, оскільки вони оспорюються матеріалами провадження. У судовому засіданні сам свідок ОСОБА_11 підтвердив, що підпис у протоколі проведення слідчого експерименту дійсно належить йому. Будь-яких доказів того, що даний підпис ним ставився за інших обставин, ніж ті, що описані у протоколі суду не надано. Самі показання даного свідка суд сприймає, як намагання допомогти обвинуваченому ОСОБА_3 , який є його знайомим, уникнути покарання.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.3 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням у сховище.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що він вчинив тяжкий злочин відповідно до ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд враховує характеризуючі матеріали обвинуваченого, що він раніше судимий неодноразово за аналогічні злочини, посередньо характеризується за місцем проживання, зарахований в запас як раніше засуджений, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, не одружений ( а.к.п. 103-115).

Обставин що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначене покарання пов`язане із ізоляцією від суспільства, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, як видно із матеріалів справи, будучи раніше засудженим за аналогічні злочини належних висновків для себе не зробив, офіційно не працевлаштований, доказів того, що звертався за такою допомогою суду також не надано, сім`ї не має.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і єдино вірним для виправлення обвинуваченого, а особливо запобігання вчинення ним нових злочинів.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 вироком Октябрьського районного суду Полтаської області від 20 травня 2016 року визнаний винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.289 КК України і на підставі ч.1 ст.70 КК України йому призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі із конфіскацією ? частини належного йому майна. Злочин по даному кримінальному провадженню обвинувачений вчинив до постановлення попереднього вироку, тому покарання йому необхідно призначати виходячи з вимог ч.4 ст. 70 КК України.

Крім того, відповідно до п. ґ ч.5 ст.72 КК України перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження включається у строк попереднього ув`язнення, який в свою чергу відповідно до цієї ж частини даної статті зараховується із розрахунку: 1(один) день попереднього ув`язнення (тримання під вартою) за два дні позбавлення волі. Із матеріалів провадження видно, що до Миколаївського СІЗО обвинувачений ОСОБА_3 прибув 18.02.2017 року, отже з цього дня перебування в СІЗО обвинуваченому потрібно зараховувати відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Під час вчинення злочинів, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу судом не вирішувалось.

Процесуальні витрати по справі відсутні .

Речовий доказ: вимикач та кріплення від саморобного електричного зварювального апарату, які за постановою слідчого від 17.06.2014 року визнані речовим доказом та передані на зберігання до кімнати речових доказів Новобузького ВП ГУНП, згідно до приписів п.1 ч.9 ст.100 КПК України, підлягає поверненню законному володільцю.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, приєднати ОСОБА_3 частково невідбуту частину покарання за вироком Октябрьського районного суду Полтавської області від 20 травня 2016 року та призначити йому остаточне покарання п`ять років один місяць позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення даного вироку до виконання, при цьому зарахувавши йому у строк відбування покарання період знаходження обвинуваченого під вартою по даному кримінальному провадженню з 18.02.2017 року по день, що передує дню набрання вироком законної сили включно із розрахунку 1(один) день попереднього увязнення ( тримання під вартою) за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі вимикач та кріплення від саморобного електричного зварювального апарату повернути потерпілій ОСОБА_6 як власнику.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя