Ухвала
іменем україни

14 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі за участю прокурораОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 10 травня 2016 року про повернення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року,
в с т а н о в и л а
22 лютого 2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Не погоджуючись з зазначеним вироком, засуджений ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду зі скаргою про перегляд цього рішення в порядку апеляційної процедури.
Ухвалою судді апеляційного суду від 31 березня 2016 року скаргу ОСОБА_6 залишено без руху з наданням йому п`ятиденного строку з дня отримання ухвали для усунення зазначених в ній недоліків апеляційної скарги.
10 травня 2016 року, суддя апеляційного суду своєю ухвалою повернув апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що він не усунув недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Рішення було мотивоване тим, що ОСОБА_6 повторно подав апеляційну скаргу в якій недоліків зазначених в ухвалі про залишення його скарги без руху від 31 березня 2016 року не усував, натомість змінив свої вимоги без посилання на норму кримінального процесуального закону на підставі якої апеляційний суд повинен закрити кримінальне провадження щодо нього за результатами розгляду його скарги. З урахуванням того, що чинний кримінальний процесуальний закон не передбачав повторного залишення апеляційної скарги без руху апеляція засудженого ОСОБА_6 була повернута заявнику.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що апеляційний суд в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у такий спосіб обмежив право засудженого на доступ до правосуддя, оскільки у повторно поданій скарзі засуджений належним чином обґрунтував свої вимоги щодо закриття кримінального провадження щодо нього із посиланням на положення процесуального закону щодо повноважень апеляційного суду за результатами розгляду його апеляції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає в себе, у тому числі, право доступу до правосуддя. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Право на апеляційне оскарження судових рішень гарантовано ст. 129 Конституції України і як конституційна засада судочинства становить невід`ємну складову права на судовий захист.
Згідно з ч. 1 ст. 399 КПК суддя-доповідач, установивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення.
Відповідно до п. 1 ч. 3 цієї статті апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліків апеляційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк.
Наведених вимог закону суд апеляційної інстанції не дотримався.
Так, відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим - рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим - рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Разом з тим, як видно зі змісту оскаржуваної ухвали, приймаючи рішення про повернення засудженому ОСОБА_6 його скарги, апеляційний суд виходив із того, що засуджений при повторному зверненні до суду, змінивши свої апеляційні вимоги, фактично не послався на статтю КПК, на підставі якої необхідно закрити кримінальне провадження за результатами апеляційного розгляду його скарги.
Однак, з матеріалів кримінального провадження убачається, що при повторному зверненні, ОСОБА_6 , котрий у межах строку для усунення недоліків попередньої скарги фактично подав нову, уточнену і доопрацьовану апеляційну скаргу, в якій змінивши свої вимоги, наводив обґрунтування позиції щодо закриття кримінального провадження відносно нього із посиланням на норми кримінального процесуального закону, які регулюють повноваження суду апеляційної інстанції за результатами розгляду його скарги.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції повинен був надати об`єктивну оцінку уточненій касаційній скарзі засудженого ОСОБА_6 і з наведенням законних мотивів і підстав вирішити питання про відкриття провадження, відмову або повернення апеляційної скарги заявника.
Таким чином, на думку колегії суддів, в даному конкретному випадку, суддею апеляційного суду необґрунтовано було позбавлено апелянта права на апеляційне оскарження вироку місцевого суду, що обмежує доступ засудженого ОСОБА_6 до правосуддя.
Таким чином, суддею апеляційного суду було допущено таке порушення вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК слід визнати істотним, оскільки воно перешкодило суду належним чином забезпечити права та законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
З огляду на викладене оскаржувану ухвалу судді апеляційного суду необхідно скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції під час якого слід урахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване і умотивоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 10 травня 2016 року про повернення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3