Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/1981/17
Провадження № 1-в/572/330/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2017 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника ВК-46 - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Сарни в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стільськ, Миколаївського району Львівської області, та жителя АДРЕСА_1 , засудженого 08.07.2015 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Засуджений 01.03.2016 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 11.04.2015 року по 17.11.2015 року та з 26.11.2015 рік по день набрання вироком законної сили про умовно-дострокове звільнення ,

початок строку 11.04.2015 року

кінець строку 26.03.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з заявою про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, як такого, що поведінкою довів своє виправлення та перевиховання, працевлаштований, має заохочення, стягнення погашене.

В судовому засіданні засуджений підтримав подану заяву, просить її задоволити, вважає що мета призначеного покарання досягнута.

Прокурор та представник Катеринівської виправної колонії в судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви засудженого, оскільки останній не стає на шлях виправлення, належних висновків для себе не зробив, крім того до засудженого раніше застосовувалася стаття 81 КК України, проте засуджений знову вчинив злочин.

Із матеріалів особової справи встановлено, що 08.07.2015 року ОСОБА_5 був засуджений вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. 31.03.2016 року знову засуджений Миколаївським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину. Відбуває призначене вироком суду покарання у Катеринівській виправній колонії Рівненської області № 46 з 08.06.2016 року.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин.

На момент подання засудженим клопотання ним дійсно відбуто 3 роки 11 місяців 15 днів, що становить більше 2/3 строку призначеного покарання (невідбута частина покарання на момент розгляду справи становить 1рік 6 місяців 26 днів).

Однак, обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення засудженого є, відповідно до ч.2 ст.81 КК України, сумлінна поведінка та ставлення до праці. Таким чином, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у відповідній установі.

Так, відповідно до наявних в матеріалах особової справи засудженого матеріалів ОСОБА_5 працевлаштований. Однак, відповідно до наявної в матеріалах особової справи довідки про виконання норми виробітку у 2016-2017 роках норма виробітку засудженого у більшості місяців становила 0.

Як вбачається із довідки про наявність стягнень та заохочень - за час відбуття покарання засуджений мав одне заохочення за сумлінне ставлення до праці та два стягнення за порушення розпорядку дня, тобто, характер порушення свідчить про те, що засуджений, є порушником установленого порядку відбування покарання.

Судом встановлено, що за час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується задовільно, як засуджений, який на заходи виховного характеру не реагує, при цьому виявляє зневажливе ставлення до виконання своїх обов`язків, передбачених Кримінально-виконавчим законодавством. Свідомо не утримує у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку.

Крім цього, слід врахувати, що згідно із дослідженим судом опитувальним листом ОСОБА_5 не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

З огляду на сукупність досліджених доказів, суд вважає, що ОСОБА_5 на даний момент не довів свого виправлення, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про виправлення та перевиховання останнього, а тому клопотання засудженого не підлягає до задоволення.

На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1