Справа № 493/1836/16-к
Провадження № 1-кп/493/30/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року
Балтський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Владивосток Приморського краю Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, не одруженого, безпартійного, військовозобов`язаного, не працюючого, раніше судимого:
1. 12.11.2012 року Ананьївським районним судом Одеської області за ст.ст. 190 ч.1, 189 ч.1, 189 ч.2, згідно ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 м-ців;
2. Ухвалами Ананьївського районного суду Одеської області від 05.05.2014 року та 06.05.2014 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 на направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі, встановленого вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 12.11.2012 року, початок строку з 05.05.2014 року;
3. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.07.2014 року ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 05.05.2014 року скасовано та направлено відбувати покарання згідно вироку Ананьївського районного суду Одеської області від 12.11.2012 року. Звільнений 10.07.2014 року з ОСІ № 21 м. Одеси;
4. Котовським міськрайсудом Одеської області від 18.03.2016 року за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2 КК України до 3 років і 1 місяця позбавлення волі, продовжує відбування вищевказаного покарання , проживаючого до арешту по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 ,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України
В с т а н о в и в :
ОСОБА_7 в листопаді місяці 2014 року, більш точної дати судовим слідством не встановлено, з корисливих мотивів, направлених на заволодіння чужим майном шляхом довіри, увійшов в довіру до ОСОБА_8 і, зловживаючи довірою останнього, заволодів ноутбуком «Samsung R 517/R» вартістю 4000 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Обвинувачений винним себе визнав у повному обсязі, підтвердивши той факт, що подружився з ОСОБА_8 , увійшов до нього в довіру, попросив тимчасово покористуватися його ноутбуком, той дав йому його, але він заволодів ним, подаривши іншій особі. У вчиненому щиро розкаюється, просить не досліджувати докази, так як визнає себе винним у повному обсязі, з доказами був ознайомлений і їх визнає і не оспорює, а також погоджується з позовом потерпілого про стягнення з нього 4 тис. грн..
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, однак направив суду заяву, згідно якої вбачається, що він просить розгляд справи провести без нього, задовольнити його цивільний позов у повному обсязі.
Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи можливість з`ясувати обставини справи під час судового розгляду без потерпілого суд, на підставі ст.325 КПК, визнав можливим провести судовий розгляд кримінального провадження без потерпілого ОСОБА_8 .
За клопотанням прокурора та згодою обвинуваченого суд, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів що до тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив їх допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням документів про дані щодо його особи та речових доказів. При цьому суд з`ясував, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Що стосується кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 190 ч.2 КК України, то суд вважає, що вона є правильною, оскільки обвинувачений заволодів чужим майном щляхом зловживання довірою, вчинене повторно, маючи на увазі, що він раніше вчиняв аналогічні кримінальні правопорушення, був за них засуджений і судимості не зняті і не погашені у встановленому законом порядку.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні ОСОБА_6 покарання, суд враховує, ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості, що він визнав свою вину, щиро розкаявся, обставини скоєння кримінального правопорушення, а також особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Виходячи з загальних принців призначення покарання, передбачених ч.2 ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_6 , а також думку прокурора щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
У зв`язку з тим, що вироком Котовського міськрайсуду Одеської області від 18.03.2016 року ОСОБА_6 був засуджений за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до трьох років і одного місяця позбавлення волі, після постановлення цього вироку встановлено, що він винен ще і в іншому злочині, за який він притягується в теперішній час і який він вчинив до постановлення попереднього вироку, тому, згідно ч.1 - 4 ст. 70 КК України, в строк покарання, призначеного за цим вироком, слід зарахувати повністю покарання за попереднім вироком шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати строки попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі ОСОБА_6 в межах того самого кримінального провадження, у межах якого було застосовано попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі, оскільки вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення відносно потерпілого і спричинення матеріальної шкоди на суму 4000 грн. підтверджена і обвинувачений не заперечує проти задоволення цього позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 375, 376, 380 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 ч.1, 4 КК України , з урахуванням покарання за попереднім вироком Котовського міськрайсуду Одеської області від 18.03.2016 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді трьох років і одного місяця позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_6 рахувати з 20.11.2015 року, зарахувавши термін тримання його під вартою в період досудового розслідування та судового розгляду, на підставі ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 05.05.2014 року по 10.07.2014 року, з 20.11.2015 року по день набрання законної сили попереднього вироку від 18.03.2016 року, а також з 03.02.2017 року до набрання цим вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення 4000 грн. задовольнити у повному обсязі Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 чотири тисячі гривень.
Вирок може бути оскарженим в апеляційний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Відповідно до п.6 ст. 376 КК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

С У Д Д Я