Єдиний унікальний номер 728/2879/16-к
номер провадження № 1-кп/728/29/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2017 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, приватного підприємця, одруженого, раніше не судимого,-
в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Всередині серпня 2016 року ОСОБА_4 , перебуваючи на пустирі, розташованому за м.Батурин Чернігівської області знайшов дикорослу рослину коноплі, з якої відокремив частину та відірвав верхівки і переніс до господарства, розташованого в АДРЕСА_1 , де висушував та зберігав без мети збуту для власного вживання шляхом паління через саморобний пристрій, виготовлений з частин пластифікованих пляшок. 25.11.2016 року під час обшуку господарства, розташованого в АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_4 , в гаражному приміщенні були виявлені та вилучені чотири пластикові пристрої, призначені для вживання коноплі шляхом куріння та фрагменти фольги з нашаруванням на поверхнях речовини чорного кольору, котра, згідно з висновком експерта № 1241 (х) від 30.11.2016 року, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0.230 г та 0.537 г, також у вищевказаному гаражному приміщенні була виявлена та вилучена подрібнена речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, яку ОСОБА_4 зберігав для власного вживання без мети збуту і яка, згідно з висновком експерта № 1241 (х) від 30.11.2016 року, є особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 23.8 г.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю і суду пояснив, що він має хворобу хребта і йому порадили вживати настоянку коноплі, тому влітку цього року на пустирі за м.Батурин, він, знайшовши дикорослу рослину коноплі, зірвав з неї частину та верхівки і переніс до свого будинку в АДРЕСА_1 , де висушив та зберігав без мети збуту для власного вживання; оскільки настоянку він зробити не зміг, то ж вирішив вживати коноплю шляхом паління; 25.11.2016 року під час обшуку господарства, в гаражі працівники поліції знайшли пристрої для вживання коноплі шляхом куріння та подрібнену коноплю; в скоєному щиро кається, просить суд суворо не карати; запевнив, що не допустить подібних дій у майбутньому.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.
Заслухавши обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що його винуватість в пред`явленому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України і його дії органом досудового рослідування кваліфіковані правильно.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин набувають все більших масштабів і стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей. Наркоманія на сьогоднішній день фактично стала соціальним явищем, викриття розповсюджувачів наркотичних засобів та психотропних речовин є стратегічним напрямом діяльності всіх правоохоронних органів України. Тому покарання за вчинення злочинів, які пов`язані з незаконним обігом особливо небезпечних наркотичних засобів, повинно бути адекватно суспільній небезпеці.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нового кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.
Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується формально-посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину, приватний підприємець, раніше не судимий.
Як вбачається з положень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до положень ст. 66 КК України - є щире каяття та наявність на утриманні малолітньої дитини.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до положень ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 такий вид покарання як позбавлення волі, але із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на проведення експертизи.
Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 1(один) рік, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 660 (шістсот шістдесят) грн. 30 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
Речові докази по справі: суху речовину рослинного походження масою 23.8 г, речовину темно-коричневого кольору масою 0.230 г та 0.537 г, які знаходиться в камері зберігання речових доказів Бахмацького ВП - знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_1