1-кп/381/68/17
381/4/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«05» січня 2017 року м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд Київської області в залі судового засідання в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

секретаря - ОСОБА_2 ,

№ 1 - КП /381/68/17

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000061 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастова Київської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, працюючого не офіційно, з середньо спеціальною освітою, українця, громадянина України, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , вказаного обвинуваченого, його захисника адвоката ОСОБА_5 , -

У С Т А Н О В И В:
В один з днів першої декади липня 2005 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на території кладовища «Польське» по вулиці Мічуріна у місті Фастові Київської області, зірвав з рослини конопель суцвіття, та, впевнившись за відомими йому якостями, що це наркотична речовина, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, приніс до місця свого проживання по АДРЕСА_1 вказаного міста, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, загальною масою сухої речовини 8,85 гр., який там же, у господарському приміщенні домоволодіння, став незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту.

17 листопада 2016 року о 08 год. 00 хв. працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 було виявлено і вилучено вказаний наркотичний засіб.

Вилучена у ОСОБА_7 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено згідно з Переліком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року (Таблиця 1, Список № 1), розмір якого не становить великий (Таблиця 1, затверджена наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року).

За таких обставин ОСОБА_6 обвинувачується прокурором у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

28 грудня 2016 року під час досудового розслідування між прокурором Фастівської місцевої прокуратури Київської області юристом третього класу ОСОБА_4 , який здійснював повноваження, а також обвинуваченим ОСОБА_8 , після повідомлення останньому про підозру, в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 з моменту її ініціювання, укладено угоду про визнання винуватості.

Як об`єктивно перевірено судом, в цій угоді прокурор ОСОБА_4 та ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, істотних для даного провадження обставин (не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, має самостійний дохід). ОСОБА_6 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинений ним злочин, а саме, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 грн. В угоді отримана згода обвинуваченого на призначення вказаного покарання. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

До того ж прокурор і в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні, також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому безумовно та повно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі висунутого органами досудового слідства обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявив, що здатен реально та повно виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 та ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості на цій стадії судового розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих з огляду на фактичні обставини висунутого ОСОБА_9 обвинувачення немає, і шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд шляхом вивчення витребуваних документів, а також проведення опитування учасників судового провадження переконався, що ініціатором угоди про винуватість був сам ОСОБА_6 і укладення угоди сторонами було добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а тому підстави для твердження про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку суду, беззаперечно існують.

Також суд погоджується і з тим, що визначені сторонами в угоді вид і розмір покарання не виходить за межі загальних та спеціальних засад його призначення, встановленого ст. 65 КК України, а саме, воно пропонується у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а отже, узгоджена міра покарання має конкретний вираз.

Будь-яких інших підстав, зазначених у тому числі і у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за умовами перевіреної судом угоди, не встановлено.

Отже, на підставі всіх об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, з врахуванням доводів учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , форма та зміст угоди про визнання винуватості від 28 грудня 2016 року відповідають вимогам КПК та КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження цієї угоди і призначення узгодженої її сторонами міри покарання.

Враховуючи викладене, суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 та 475 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 грудня 2016 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 грудня 2016 року покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази: 8,85 гр. канабісу, який знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Фастівського ВП Васильківського відділу ГУ НП в Київській області знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 660 (шістсот шістдесят) грн. 30 коп. за проведення судово хімічної експертизи наркотичних засобів № 19/7-03/413 від 18 листопада 2016 року.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений обмеженим колом осіб з підстав, зазначених у ч. 4 ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_10 БОНЧЕВ