АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «Манго-Груп» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено частково клопотання слідчого в ОВС четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому ТОВ «Манго-Груп» в ПАТ «ВТБ Банк» шляхом заборони будь-яких видаткових операцій по рахункам, за виключенням видаткових операцій щодо сплати заробітної плати та обов`язкових платежів до державного бюджету зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), з можливістю зарахування грошових коштів на рахунки.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявності підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі власник майна просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на незаконність постановленого судом рішення, оскільки на його думку відсутні правові підстави для накладення арешту на майно. Зокрема апелянт зазначає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки не містить належного обґрунтування викладених в ньому доводів, а також відсутні належні дані, які б вказували, що грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку здобуті злочинним шляхом. Також, не погоджується власник майна і з висновками слідчого судді щодо можливої спеціальної конфіскації цих грошових коштів.

Крім того, в апеляційній сказі зазначається про своєчасність оскарження ухвали слідчого судді, оскільки розгляд клопотання відбувся без повідомлення власника майна, а копію постановленого судом рішення ним було отримано 18 лютого 2017 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення особи, яка подала скаргу, а копія постановленого судом рішення, як вбачається з наданих суду матеріалів, на її адресу не направлялась, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо своєчасності оскарження ухвали слідчого судді

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність і необґрунтованість судового рішення, то колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з наданих суду матеріалів Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000986 від 12 квітня 2016 року за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 212, ч. 1 ст. 205 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Елемент Ойл» у період 2014-2015 років з метою мінімізації податкових зобов`язань шляхом створення видимості проведення фінансово-господарських операцій з придбання агентських послуг у підприємств з ознаками фіктивності ухилилися від сплати податків на суму понад 40 млн. грн.

У подальшому ТОВ «Елемент Ойл» грошові кошти за нібито виконані роботи перераховувалися на банківські рахунки підприємств з ознаками фіктивності та конвертувалися в готівку. Проте, як встановлено в ході досудового слідства, ці підприємства, створені невстановленими слідством особами з метою прикриття незаконної діяльності, при проведенні господарських операцій з ТОВ «Елемент Ойл» використовували реєстраційні, статутні документи, печатки та банківські рахунки, не відображаючи їх в бухгалтерському та податковому обліках.

Також, по цій схемі службові особи, ТОВ «ТК «Манго Трейд» в період 2014 року шляхом проведення фінансово-господарських операцій з придбання агентських послуг та товарно-матеріальних цінностей у підприємств з ознаками фіктивності, а саме: ТОВ «Респект Солюшнз» та ТОА «КП Компанія Укрнафтопостач», ухилилися від сплати податків на суму 950 000 тис. грн., що підтверджується актом від 09 квітня 2015 року № 177/26-57-22-02/39116994. Крім того, відповідно до дослідження від 23 листопада 2016 року № 275/26-15-16-02-06/39116994 результатів фінансово-господарських операцій, проведених за участю ТОВ «ТК «Манго Трейд» в частині взаємовідносин з ТОВ «ТД «Манго-Трейд» за період з 01 січня 2014 по 31 грудня 2014 року, виявлено, що операції, пов`язані з оформленням документів на придбання товарів (послуг) від підприємств, що має ознаки «фіктивної діяльності», а саме ТОВ «ТД «Манго-Трейд», не мають економічного змісту. В результаті таких злочинних дій ТОВ «ТК «Манго Трейд» ухилилося від сплати податку на додану вартість у сумі 3 075 833, 28 грн.

Відповідно до інформації ГУ БКОЗ СБ України до скоєння зазначеного злочину причетний ОСОБА_10 , який є засновником та фактичним власником комерційних структур резидентів України, що входять до складу групи підприємств «Манго-Елемент». Так, зазначена особа заснувала ТОВ «Елемент Нафта». Близький друг та партнер по бізнесу ОСОБА_10 . ОСОБА_11 є засновником більшості підприємств, що відносяться до структури холдингу «Манго», зокрема: ТОВ «ТК «Манго Трейд», ТОВ «Манго Трейд», та являється фактичним директором ТОВ «ТК «Манго Трейд». Інший знайомий ОСОБА_10 , партнер по бізнесу ОСОБА_7 , являється директором ТОВ «Елемент Ойл», ТОВ «Манго Груп», ТОВ «Манго Юг», ТОВ «Наша Нафта». Вказані особи, перебуваючи у злочинній змові між собою, організували стійку схему ухилення від сплати податків ТОВ «Елемент Ойл» та ТОВ «ТК «Манго Трейд», своїми діями спричиняючи ненадходження до державного бюджету коштів в особливо великих розмірах.

Обставини, що вказують на можливу причетність ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 до вчинення кримінальних правопорушень, викладені в інформації ГУ БКОЗ СБ України на виконання доручення слідчого, протоколах допиту свідків, актах позапланових виїзних перевірок ТОВ «Елемент Ойл» від 12 червня 2015 року № 257/26-57-22-02-10/39038178 та від 02 червня 2015 року № 248/26-57-22-05-10/39038178, а також актах перевірок ТОВ «ТК «Манго Трейд» від 09 квітня 2015 року № 177/26-57-22-02/39116994 та від 23 листопада 2016 року № 275/26-15-16-02-06/39116994, що проводилися органами ДФС у місті Києві, якими встановлені порушення податкового законодавства, та містяться в інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до інформації ГУ БКОЗ СБ України встановлено, що ТОВ «Манго-Груп» використовує для своєї діяльності відкритий в ПАТ «ВТБ Банк» банківський рахунок № НОМЕР_1 .

В рамках даного провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на вказаному банківському рахунку, пославшись на ті обставини, що ці кошти є предметом кримінального правопорушення та одержані в наслідок його вчинення, а також з метою конфіскації цього майна і забезпечення у майбутньому заявленого цивільного позову.

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя послався на доведеність стороною обвинувачення наявності підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Також, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, а саме з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 3 ст. 212 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, ТОВ «Манго Груп» є юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

Таким чином, висновки слідчого судді щодо наявності підстав для накладення арешту на майно є обґрунтованими, оскільки надані слідчим матеріали підтверджують необхідність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Дані обставини спростовують доводи апелянта з приводу того, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постановленого судом рішення, а відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року, якою задоволено частково клопотання слідчого в ОВС четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому ТОВ «Манго-Груп» в ПАТ «ВТБ Банк» шляхом заборони будь-яких видаткових операцій по рахункам, за виключенням видаткових операцій щодо сплати заробітної плати та обов`язкових платежів до державного бюджету зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), з можливістю зарахування грошових коштів на рахунки, залишити без зміни, а апеляційну скаргу директора ТОВ «Манго-Груп» ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не

підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1225/2017 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанціїОСОБА_12
Доповідач ОСОБА_1