Справа № 535/28/16-к
Провадження № 1-кп/535/2/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року смт. Котельва

КОТЕЛЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ;

з секретарем судового засідання - ОСОБА_2 ;

за участю: прокурорів - ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_4 ;

потерпілої: - ОСОБА_5 ;

представників цивільного позивача - ОСОБА_6 ;

- ОСОБА_7 ;

захисника - адвоката обвинуваченого - ОСОБА_8 ;

обвинуваченого - ОСОБА_9 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спеціалізованому приміщенні зали судових засідань у будівлі суду в смт Котельва кримінальне провадження № 0000427, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 08.11.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Котел`єва, Котелевського району Полтавської області,

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

вдівця, пенсіонера, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей,

раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 вчинив злочини за таких обставин.

Так, (він) ОСОБА_9 08.11.2015 близько 10 години керуючи автомобілем «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 26.06.2012 належить ОСОБА_10 , в якому знаходилась в якості пасажира ОСОБА_10 , рухаючись зі швидкістю близько 110 км/год по автодорозі Котельва-Полтава в напрямку м. Полтава, при переїзді перехрестя автодоріг Котельва-Полтава-Краснокутськ-Опішня, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не врахувавши дорожню обстановку та дорожні знаки, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого не впорався з керуванням вказаного автомобіля і допустив зіткнення з вантажним автомобілем «УРАЛ-4320», д.н.з. НОМЕР_2 власником якого є Філія Геофізичне управління «Укргазпромгеофізика» ПАТ «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз «України», під керуванням водія ОСОБА_11 , який закінчував переїзд вказаного перехрестя автодоріг.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_10 , яка була пасажиркою автомобіля «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1256-а від 18.12.2015, отримала тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів у м`які покрови голови в лобній ділянці справа з розповсюдженням на скроневу та тім`яну ділянку справа; крововиливи під тверду мозкову оболонку лобної, скроневої і тім`яної долей правої півкулі з розповсюдженням на передню і середню черепно-мозкові ямки справа, тім`яної та потиличної долей лівої півкулі з розповсюдженням на середню та задню черепно-мозкові ямки зліва; крововиливи під м`яку мозкову оболонку лобної, скроневої, тім`яної та потиличної долей правої півкулі по конвекситальній поверхні, тім`яної та потиличної долей лівої півкулі по конвекситальній поверхні; розриви лівої долі печінки, масивні прикореневі крововиливи на поверхнях легень, крововиливи в навколониркову жирову клітковину; множинні розриви тонкої та товстої кишок, розриви брижі тонкої кишки, апендициту; гематома заочеревинного простору; внутрішньочеревна кровотеча; двосторонні переломи ребер за різними анатомічними лініями з крововиливами в місцях переломів; крововиливи у м`які тканини грудної клітки, живота в місцях пошкоджень; перелом шилоподібного відростку правої променевої кістки з частковим розривом зв`язкового апарату правого променево-зап`ясного суглобу; садна тулубу; синці голови, тулубу, нижніх кінцівок, які кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх отримання, а в даному випадку як такі, що потягли за собою смерть потерпілої ОСОБА_10 та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із безпосередньою причиною смерті.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 1/50 від 21.12.2015 у даній дорожній обстановці в діях водія автомобілем "TOYOTA AVENSIS", д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 вбачаються невідповідності з вимогами п.12.1 Правил дорожнього руху, а саме про те, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Крім цього, в умовах даної події водій автомобілем "TOYOTA AVENSIS", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вищевказаних вимог Правил дорожнього руху, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру.

У судовому засіданні після роз`яснення головуючим суті обвинувачення ОСОБА_9 зазначив, що воно йому зрозуміло, визнав себе винним повністю та виявив бажання давати показання, в тому числі обвинувачений ОСОБА_9 вказав, що пред`явлені до нього цивільні позови:

- прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави, в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації про відшкодування витрат, затрачених на стаціонарне лікування особи, що потерпіла від злочину в розмірі 8 568 грн. 37 коп., - визнає повністю;

- прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави, в особі фінансового управління Котелевської райдержадміністрації про відшкодування витрат, затрачених на стаціонарне лікування особи, що потерпіла від злочину в розмірі 484 грн. 96 коп., - визнає повністю;

- Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування в особі філії Геофізичного управління «Укргазпромгеофізика» з урахування уточнених позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди в розмірі 1 574 592 грн. 25 коп., - визнає частково, а саме: визнає розмір шкоди в сумі 81 731 грн. 25 коп.

Допитаний безпосередньо у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 надав суду показання, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при фактичних обставинах, як зазначено вище у вироку суду. При цьому, по суті висунутого обвинувачення пояснив, що 08.11.2015 року близько 10 годин на автодорозі Котельва-Полтава в напрямку до м. Полтава він керував технічно справним автомобілем марки «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_1 , що належав його дружині ОСОБА_10 , та яка знаходилася з ним в даному автомобілі в якості пасажира, зі швидкістю близько 110 км/год та при переїзді перехрестя автодоріг Котельва-Полтава-Краснокутськ-Опішня, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та дорожні знаки, внаслідок чого не впорався з керуванням вказаного автомобіля і допустив зіткнення з вантажним автомобілем марки «УРАЛ», що спричинило завдання пасажиру ОСОБА_10 тяжких тілесних пошкоджень від яких вона померла.

Окрім показань обвинуваченого, вина ОСОБА_9 повністю підтверджується наступними доказами, які були досліджені в судовому засіданні:

- даними протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди, фото таблицею та схемою до нього від 08.11.2015 року, згідно яких дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_1 та вантажним автомобілем «УРАЛ-4320», д.н.з. НОМЕР_2 сталося в районі перехрестя автодоріг Котельва-Полтава-Краснокутськ-Опішня у Котелевському районі Полтавської області (т. 1 а.с. 16-31).

- даними протоколу огляду транспортного засобу від 08.11.2015 року, згідно яких були зафіксовані наявні пошкодження транспортного засобу «УРАЛ-4320», д.н.з. НОМЕР_2 , та вказано, що пошкоджено лобове скло з лівої сторони, деформована рама та будка з лівої сторони (т. 1 а.с. 33-38).

- даними протоколу огляду транспортного засобу від 08.11.2015 року, згідно яких зафіксовано наявні пошкодження автомобіля «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_1 , та вказано, що повністю деформована передня частина вказаного автомобіля (т. 1 а.с. 50-56).

- даними протоколу огляду місця події від 20.11.2015 року, згідно яких виявлено труп ОСОБА_10 оглянуто та зафіксовано тілесні пошкодження (т. 1 а.с. 15).

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що обвинувачений ОСОБА_9 та померла у результаті дорожньої - транспортної пригоди ОСОБА_10 є її рідними батьками, про самі обставини за яких сталося дорожньої транспортна пригода їй не відомі, так як в цей час вона не була з ними в машині, а перебувала у м. Києві. При цьому вказала, що до свого батька ОСОБА_9 жодних претензій не має, просила суд не позбавляти його волі, так як стан його здоров`я не дозволить йому це витримати.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1266/а від 20.11.2015 року потерпілій ОСОБА_10 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх отримання, а в даному випадку як такі, що потягли за собою смерть потерпілого та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із безпосередньою причиною смерті. Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.11.2015 року близько 10.00 год. Смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок тупої черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонки речовини головного мозку (т. 1 а.с. 114-117).

Згідно висновків судово-автотехнічної експертизи від 21.12.2015 року за №1/50 у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 вбачаються невідповідності з вимогами п.12.1 Правил дорожнього руху, а саме про те, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Крім цього в умовах даної події водій автомобіля «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 мав технічну можливість запобігти дорожньої транспортній пригоді шляхом виконання вищевказаних вимог Правил дорожнього руху, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру ( т. 1 а.с. 152-154).

Суд констатує, що протягом всього провадження у справі обвинувачений ОСОБА_9 не оспорював факту порушення ним правил дорожнього руху за встановлених судом обставин, що знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та смертю потерпілої ОСОБА_10 .

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_9 поза розумним сумнівом у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, думку потерпілої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин (ст. 12 КК України), вперше притягується до кримінальної відповідальності, пенсіонер, вдівець, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, хворіє на атеросклероз судин шиї стан після еверсійної каротидної ендартеректомії справа 2014 р. Рестеноз 65-70% паталогічна звивість внутрішньої сонної артерії гемодинамічно значущий стеноз зліва 50% транзиторні ішемічні атаки. Виражений цефальгіческій синдром. Рак передміхурової залози Т1Н0М0 хр. цистіт. Стан після комплексного лікування хіміотерапії і гемотерапії, за місцем проживання характеризується позитивно.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 жодних претензій до свого батька ОСОБА_9 не має, та просила суд не позбавляти його волі, так як стан його здоров`я не дозволить йому це витримати.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину. Обставина, що обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо особи похилого віку, так як потерпіла ОСОБА_10 була ІНФОРМАЦІЯ_2 , а форма вини злочину на це не впливає.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та досягнення інших цілей покарання можливе без реального позбавлення чи обмеження волі, однак в умовах здійснення контролю за поведінкою ОСОБА_9 в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Поряд з цим, за змістом п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року з наступними змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті », у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК ( 2341-14 ) необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Дослідженні докази у судовому засіданні свідчать, що обвинувачений ОСОБА_9 є такою особою, що має посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії В1 та В, тобто є водієм професіоналом (т. 1 а.с. 59).

У даному випадку суд враховує ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_9 скоїв тяжкий злочин, який, хоча і є необережним, але становить підвищену суспільну небезпеку.

Необережні злочинні дії ОСОБА_9 полягали в ігноруванні елементарними правилами безпеки дорожнього руху недотримання швидкісного режиму та невиконання вимог дорожнього знаку, в зв`язку з чим він допустив зіткнення з іншим автомобілем, а в результаті дорожньої транспортної пригоди пасажир автомобіля його дружина ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження небезпечні для життя, від яких остання померла.

Щодо доводів сторони захисту, як захисника так і самого обвинуваченого стосовно того, що водійське посвідчення необхідне йому в зв`язку зі станом здоров`я, то вони на призначення такого покарання не впливають, проте можуть бути підставою для призначення такого покарання не в максимальних межах.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 поряд з основним і додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не в максимальних межах санкції статті.

При вирішенні цивільних позовів суд виходить з такого.

Щодо цивільних позовів прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави, в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації про відшкодування витрат, затрачених на стаціонарне лікування особи, що потерпіла від злочину в розмірі 8 568 грн. 37 коп. та його ж цивільного позову в інтересах держави, в особі фінансового управління Котелевської райдержадміністрації про відшкодування витрат, затрачених на стаціонарне лікування особи, що потерпіла від злочину в розмірі 484 грн. 96 коп., то суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_9 сплатив вказані суми за двома цивільними позовами прокурора добровільно до ухвалення вироку суду (т. 2 а.с. 102).

Підстав, для закриття провадження, як на тому наголошував прокурор у судових дебатах, за тих обставин, коли відшкодовується завдана шкода обвинуваченим під час розгляду справи до ухвалення вироку суду, ані КПК, ані ЦПК України не передбачає, в тому числі не було подано прокурором заява про залишення позову без розгляду.

Таким чином, суд вважає, що в даних позовах прокурора слід відмовити, оскільки обвинуваченим ОСОБА_9 добровільно до ухвалення вироку суду відшкодовано завдану шкоду злочином.

Вирішуючи цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування в особі філії Геофізичного управління «Укргазпромгеофізика» з урахування уточнених позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньої транспортної пригоди в розмірі 1 574 592 грн. 25 коп., то суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; до ч.5 цієї ж статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Судовим розглядом встановлено і зазначені обставини визнані обвинуваченим ОСОБА_9 у судовому засіданні, що Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування в особі філії Геофізичного управління «Укргазпромгеофізика» понесло матеріальні витрати, обумовлені спричиненням ушкоджень автомобілів внаслідок дорожньої - транспортної пригоди з його вини.

Розмір завданої шкоди цивільному позивачу Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування в особі філії Геофізичного управління «Укргазпромгеофізика» підтверджується дослідженими у судовому засіданні висновком судової автотоварознавчої експертизи від 29.11.2016 року за №3003 та звітом незалежної оцінки вартості матеріальних збитків, проведеної суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12 .

Вказаний звіт незалежної оцінки, суд вважає належним та допустим доказом в силу ч. 5 ст. 128, п) 15 та п) 19) ч. 1 ст. 7 КПК України та ст. 57 та ст. 64 ЦПК України, як такий, що містить відомості про обставини, які мають значення для розгляду даної справи.

Разом з цим суд звертає увагу на те, що відповідно до п) 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обовязок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається зокрема на прокурора та, в установлених випадках на потерпілого, ч. 1 ст. 92 КПК України.

При цьому, суд враховує, що стороною захисту в силу ст. 22 КПК України взагалі не було надано жодного доказу на спростування розміру заподіяної шкоди, за умови, що вина обвинуваченого в таких випадках презюмується та саме на ньому лежить обов`язок доведення своєї позиції щодо незгоди з вартістю заподіяної ним шкоди.

Отже, загальна сума шкоди згідно вказаних вище експертизи та звіту становить - 1 572 592, 25 грн., проте, вказана сума вартості відновлювального ремонту автомобіля значно перевищує його, як балансову вартість 962 861, 50 грн., так і ринкову вартість на момент дорожньої - транспортної пригоди 473 640, 00 грн. (т. 2 а.с. 50; 168 об.).

Суд констатує, що розмір ринкової вартості автомобіля в розмірі 473 640, 00 грн. судовим експертом був визначений в судовій автотоварознавчій експертизі від 29.11.2016 року за №3003 на підставі цілісної вартості усього спеціального вантажного автомобіля «Урал 4320 195140», з урахуванням його специфіки на базі аналога «Камаз 53215» бортовий, що узгоджується та не суперечить «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» та «Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу» (т. 2 а.с. 168).

Відповідно до п. 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Отже, при вирішенні питання про розмір збитків, які підлягають відшкодуванню в зв`язку з пошкодженням автомобіля, суд керується вище вказаними роз`ясненнями Пленуму та приходить до висновку, що слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування в особі філії Геофізичного управління «Укргазпромгеофізика» розмір завданої шкоди за ринковою вартістю транспортного засобу на момент дорожньої транспортної пригоди, що становить 473 640, 00 грн., а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 .

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_9 не застосувалися.

Долю речові доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 370-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9
в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У задоволенні цивільного позову прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави, в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації до ОСОБА_9 про відшкодування витрат, затрачених на стаціонарне лікування особи, що потерпіла від злочину в розмірі 8 568 грн. 37 коп., - відмовити повністю (т. 2 а.с. 7-15, 102)

У задоволенні цивільного позову прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави, в особі фінансового управління Котелевської райдержадміністрації до ОСОБА_9 про відшкодування витрат, затрачених на стаціонарне лікування особи, що потерпіла від злочину в розмірі 484 грн. 96 коп., - відмовити повністю ( т. 2 а.с. 16-21, 102).

Цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування в особі філії Геофізичного управління «Укргазпромгеофізика» з урахування уточнених позовних вимог до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, - задовільнити частково (т. 2 а.с. 34-42; 46-50; 197-202).

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування в особі філії Геофізичного управління «Укргазпромгеофізика» Код п/р НОМЕР_3 в філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823 - 473 640, 00 (чотириста сімдесят три тисячі шістсот сорок) грн.
У задоволенні іншої частини позивних вимог Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування в особі філії Геофізичного управління «Укргазпромгеофізика» до ОСОБА_9 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування в особі філії Геофізичного управління «Укргазпромгеофізика» Код п/р НОМЕР_3 в філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823 - 2000 грн. (дві тисячі) грн. за проведення незалежної оцінки вартості матеріальних збитків, проведеної суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12 (т. 3 а.с. 106).

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 1/50 від 21.12.2015 в розмірі 368 грн. 28 коп. (т. 1 а.с. 151).

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи №3003 від 29.11.2016 року в розмірі 3853, 50 грн. (т. 2 а.с. 164).

Речові докази:

- автомобіль «УРАЛ-4320», д.н.з. НОМЕР_2 , повернути власнику Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування в особі філії Геофізичного управління «Укргазпромгеофізика» (т. 1 а.с. 40).

- автомобіль «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_1 повернути потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

С У Д Д Я: ОСОБА_1