Справа № 135/1908/16-к
Провадження № 1-кс/135/227/16
УХВАЛА

Іменем України

29.11.2016 року Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ладижин Вінницької області клопотання слідчого Ладижинського відділення поліції Бершадського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Ладижинського відділення поліції Бершадського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000370, відомості щодо якого 27.11.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у співучасті із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, кваліфікуючою ознакою котрого є: вчинене групою осіб та таке, що спричинило смерть потерпілого.

28.11.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

ОСОБА_4 раніше судимий, зокрема, вироком Ладижинського міського суду від 19.02.2016 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ст. 70, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Є обвинуваченим за ч. 1 ст.309 КК України по кримінальній справі, яка розглядається судом. Є підозрюваним ще по одному кримінальному провадженню. На даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання. Доповнивши, що ОСОБА_4 19.02.2016 року засуджений судом до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, на даний час є обвинуваченим за ч. 1 ст. 309 КК України та підозрюваним у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України. Що свідчить про те, що обрання менш тяжкого запобіжного заходу не перешкодить йому вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що він хоче сприяти слідству, частково визнає свою вину, вказав, що дійсно в квартирі знімав на камеру на телефоні те, як били ОСОБА_9 .. Вказує при цьому що більшість ушкоджень завдавала 1 особа, а він просив зупинитись. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки необхідно утримувати дружину та дітей.

Захисник зазначила, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто суворим, та вважає за можливе застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому посилається на відсутність доказів обґрунтованої підозри, та те, що зазначені прокурором ризики не мають підґрунтя. Спростовує негативну характеристику ОСОБА_4 , оскільки згідно довідки міської ради компрометуючих матеріалів на нього немає.

Допитаний свідок ОСОБА_10 зазначила, що живе з ОСОБА_4 4 роки, вона перебуває в декреті доглядає трьох дітей, а ОСОБА_4 утримує її та дітей. Вона позитивно його характеризує. Вказала, що ОСОБА_4 показував їй відео на телефоні, хтось пригав на ОСОБА_9 , а ОСОБА_4 перед закінченням відео казав щоб зупинились.

Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.11.2016 року, близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 зайшли в приміщення квартири АДРЕСА_2 . Зайшовши до приміщення квартири, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що діють протиправно, підійшовши до ліжка почали наносити удари в область грудей та живота ОСОБА_9 , який в той час лежав на спині на ліжку. В подальшому продовжили наносити удари в різні частини тіла ОСОБА_9 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_9 згідно лікарського свідоцтва про смерть № 144 від 27.11.2016 о 01.10 год. помер в хірургічному відділені Ладижинського МТМО в зв`язку з травмою селезінки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

28.11.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 121 КПК України вручені підозрюваному 29.11.2016 року о 08 год. 50 хв.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, з пояснень підозрюваного, який частково визнає винуватість у пред`явленому обвинуваченні, протоколів допиту свідків, інших підозрюваних, протоколу огляду місця події, лікарського свідоцтва про смерть, постанов слідчого про визнання речовими доказами речей, вилучених при огляді квартири ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, серед іншого, не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 2 ст. 121 КК України, особу підозрюваного, те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у співучасті групою осіб, вік та стан його здоров`я, постійне місце проживання, сімейний стан, те, що він є батьком однієї малолітньої дитини, відсутність постійного офіційного місця роботи, має судимість, майновий стан.

При цьому слідчий суддя не враховує негативну характеристику ОСОБА_4 за місцем проживання, зважаючи на те, що однією і тією ж посадовою особою міської ради фактично видано дві протилежні характеристики, а згідно останньої компрометуючими матеріалами міська рада щодо ОСОБА_4 не розраховує.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

При цьому, слідчий суддя враховує і той факт, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, востаннє засуджений 19.02.2016 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ст. 70, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Крім того, є обвинуваченим за ч. 1 ст. 309 КК України, справа перебуває в провадженні суду. Також є підозрюваним по кримінальному провадженню за ч. 1 ст. 263 ч. 1 ст. 309 КК України. Вказане беззаперечно свідчить про репутацію підозрюваного (неодноразові судимості та обвинувачення за вчинення умисних злочинів).

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних чи свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у виді домашнього арешту, про що просить підозрюваний та захисник. А відтак клопотання слідчого підлягає задоволенню.

При цьому, підстав для застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя не вбачає, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України враховуючи характер висунутої підозри, майновий стан підозрюваного.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 532, 534, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Ладижинського відділення поліції Бершадського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 16 год. 00 хв. 27 листопада 2016 року.

Строк дії ухвали - до 25 січня 2017 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Слідчий суддя: