ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1732/14-к
провадження № 1-кп/691/5/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_10

захисник ОСОБА_11

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, в м. Городище кримінальне провадження №0000418 за звинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, з середньою спеціальною освітою, жителя АДРЕСА_1 , не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

встановив:

ОСОБА_10 , 10 червня 2013 року близько 08 години 30 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 , що належить його синові ОСОБА_12 , здійснюючи виїзд із прилеглої до млина території на проїжджу частину вулиці Горького в смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області, повинен був дотримуватись Правил Дорожнього Руху України, а саме п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п. 10.2: «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправочних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній», але всупереч вказаним положенням ПДР України, не вірно оцінив дорожню обстановку та неналежним чином стежив за її змінами, не передбачив настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча зобов`язаний був та міг їх передбачити, не надав переваги в русі велосипедисту ОСОБА_13 , який рухався велосипедом по проїжджій частині вказаної вулиці, виїхавши на проїжджу частину вул.Горького смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області, допустив зіткнення велосипедиста із керованим ним автомобілем. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди та самовпевненості дій ОСОБА_10 , велосипедист ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння та основи черепу, епідуральної гематоми, ретробульбарної гематоми правого ока, крововиливу навколо правого ока, які згідно висновку судово-медичного експерта Корсунь-Шевченківського міжрайонного відділення Черкаського обласного бюро СМЕ за №120 від 07.10.2013 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_10 не дотримався Правил Дорожнього Руху України та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальне правопорушення, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав повністю і суду пояснив, що кримінальне правопорушення не вчиняв за обставин викладених в обвинувальному акті, так як має достатній водійський стаж і впевнений, що саме велосипедист мав дати дорогу для проїзду, не заперечивши, що дійсно, 10 червня 2013 року близько 08 години 30 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 , що належить його синові ОСОБА_12 під час здійснення виїзду із прилеглої до млина території на вулиці Горького в смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області, допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_13 , який рухався по проїжджій частині вказаної вулиці, виїхавши на проїжджу частину вул.Горького смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області, і мав можливість технічно та зобов`язаний відповідно до ПДР здійснити його об`їзд та не виконавши цих вимог, педалем велосипеда зачепив номерний знак і при падінні отримав тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_13 заперечив покази обвинуваченого та пояснив, що 10 червня 2013 року їхав на роботу в смт.Вільшана до гаража, щоб отримати наряд, повертаючись назад, доїхав до магазину ритуальних послуг в напрямку села Петрики, і побачив, як раптово на дорогу від території млину виїхав автомобіль ОСОБА_10 , зупинити велосипед не зміг через раптовість дій обвинуваченого, як і об`їхати його через повне наближення на його ділянку дороги, відбулося зіткнення, вимушений був проходити лікування. Представники потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_15 пояснили суду, що саме ОСОБА_10 спричинив дорожньо-транспортну пригоду під час керування автомобілем, так як виїжджаючи на головну дорогу мав переконатися у безпечності руху, обвинувачений частково відшкодував шкоду і тому претензій до нього не мають, а в частині міри покарання просили засудити обвинуваченого згідно вимог закону.

Враховуючи те, що ОСОБА_10 не визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, враховуючи покази потерпілого, які не узгоджувалися із показами обвинуваченого, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, визнав за доцільним дослідження доказів в повному обсязі. Суд, вважає, що вина ОСОБА_10 у вчиненні злочину за ч.2 ст.286 КК України, доведена повністю і підтверджується наступними доказами у справі, що є обов`язковим елементом справедливого судового розгляду згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод:

- витягом з кримінального провадження №0000418 про реєстрацію в ЄРДР кримінального правопорушення 10 червня 2013 року за ознаками злочину передбаченого ч.1ст.286 КК України;

- рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 10 червня 2013 року за змістом якого надійшло повідомлення до чергової частини міліції про те, що в смт.Вільшана сталося ДТП;

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10 червня 2013 року із схемою дорожньо-транспортної пригоди та таблицею зображень, в яких зафіксовано загальний вигляд проїжджої частини по вул.Гороького смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області розміщення транспортно засобу, яким керував ОСОБА_10 та велосипедист ОСОБА_13 , а саме: по вул.Горького з центра смт.Вільшана в сторону с.Петрики Городищенського району Черкаської області; по вул.Горького з с.Петрики в сторону центра смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області; загальний вигляд проїжджої частини та розміщення транспортних засобів по вул.Горького смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області прямо до виїзду з дворів; загальний вигляд проїжджої частини та розміщення транспортних засобів по вул.Горького смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області прямо лівіше до виїзду з дворів; загальний вигляд проїжджої частини та розміщення транспортних засобів по вул.Горького смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області прямо з виїзду з дворів; загальний вигляд проїжджої частини та розміщення транспортних засобів по вул.Горького смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області, після зіткнення, прямо в напрямку с.Петрики; загальний вигляд проїжджої частини та розміщення транспортних засобів по вул.Горького смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області після зіткнення, прямо в напрямку виїзду з провулка; загальний вигляд проїжджої частини та розміщення транспортних засобів по вул.Горького смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області після зіткнення, прямо в напрямку центра смт.Вільшана; загальний вигляд проїжджої частини та розміщення транспортних засобів по вул.Горького смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області після зіткнення прямо з виїзду з провулка; загальний вигляд проїжджої частини ліворуч з салону автомобіля на місці водія автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ; загальний вигляд проїжджої частини прямо з салону автомобіля на місці водія автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ; загальний вигляд проїжджої частини праворуч з салону автомобіля на місці водія автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ; загальний вигляд проїжджої частини перед автомобілем «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ; детальний вигляд зерен трави на передній частині автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ; детальний вигляд зерен трави з передньої частини автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 , яка розсипана перед автомобілем; детальний вигляд уламків рамки номерного знака з передньої частини автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 , яка розташована перед автомобілем з правої сторони; детальний вигляд ушкоджень номерного знака з передньої частини автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ; детальний вигляд ушкоджень та фрагментів на рамці номерного знака з передньої частини автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ; детальний вигляд динамічного сліду на передньому бампері з передньої правої сторони автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ; детальний вигляд динамічного сліду на передньому капоті з передньої правої сторони автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ; детальний вигляд динамічного сліду на передньому капоті автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ; детальний вигляд динамічного сліду на проїжджій частині дороги вул.Горького біля автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 зі сторони с.Петрики Городищенського району Черкаської області; загальний вигляд велосипеда «Україна» з верху на узбіччі проїжджої частини дороги вул.Горького поблизу автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ; детальний вигляд лівої строни керма велосипеда «Україна»; детальний вигляд лівої строни передньої осі велосипеда «Україна»; детальний вигляд лівої строни педалі велосипеда «Україна»; детальний вигляд лівої строни сидіння велосипеда «Україна»; детальний вигляд лівої строни заднього крила велосипеда «Україна»; детальний вигляд правої строни заднього крила велосипеда «Україна»; детальний вигляд правої строни сидіння велосипеда «Україна»; детальний вигляд правої строни педалі велосипеда «Україна»; детальний вигляд правої строни передньої осі велосипеда «Україна»; детальний вигляд правої строни передньої вилки велосипеда «Україна»; детальний вигляд правої строни переднього крила велосипеда «Україна»;

- даними постанови про призначення судово-медичної експертизи від 18 вересня 2013 року;

- даними висновку експерта від 07 жовтня 2013 року №120, згідно якого: ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння та основи черепу, епідуральної гематоми, ретробульбарної гематоми правого ока, крововиливу навколо правого ока, які утворилися від дії тупого(их) твердого (их) предмету(ів) в строк, вказаний в постанові; дані ушкодження могли утворитися при обставинах, вказаних в постанові; всі вище вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя;

- даними протоколу про проведення слідчого експерименту від 16 жовтня 2013 року з участю свідка ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_15 , відповідно до якого ОСОБА_10 підтвердив свої покази дані ним 17 липня 2013 року в якості свідка, вказавши, що автомобіль, яким він керував, дійсно зупинився на місці ДТП, яке зазначено в схемі ДТП від 10 червня 2013 року, чув звук зіткнення з передньою частиною керованого ним автомобіля, але моменту зіткнення з велосипедистом не бачив, куди дивився не пам`ятає, пам`ятає лише, що надава перевагу в русі автомобілю «Запорожець»;

- даними постанови про призначення комплексної транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи від 16 жовтня 2013 року;

- даними висновку експерта від 12 грудня 2013 року №4/359 з ілюстративною таблицею, відповідно до якого: покази водія автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 в частині рухався чи стояв на момент зіткнення автомобіль «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 суперечностей технічного характеру не мають; за обставин зазначених у постанові про призначення експертизи, та враховуючи дослідження по питанню №1, у дорожній обстановсці, яка склалася на момент пригоди, водій автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 , при виїзді з прилеглої території, повинен був перед проїздною частиною дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній, тобто повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.10.1,10.2 ПДР України; за обставин, зазначених у постанові про призначення експертизи, та враховуючи дослідження по питанню №1, у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, велосипедист ОСОБА_13 , виконуючи об`їзд автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 , який виїхав на його смугу руху, повинен дотримуватися безпечного інтервалу, тобто повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 13.1,13,3 ПДР України; за обставин, зазначених у постанові про призначення експертизи, та враховуючи дослідження по питанню №3, у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, технічна можливість для велосипедиста ОСОБА_13 уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 полягала у виконанні ним вимог п.п. 13.1,13,3 ПДР України, для виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав; за обставин зазначених у постанові про призначення експертизи, та враховуючи дослідження по питанню №2, у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, технічна можливість для водія автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 уникнути зіткнення з велосипедистом ОСОБА_13 полягала у виконанні ним вимог п.п.10.1, 10.2 ПДР України, для виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав; проведені дослідження вказують на те, що у дорожній обстановці, яка склалася на момент дорожньо-транспортної пригоди, за обставин, зазначених у постанові про призначення експертизи, у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди знаходились невідповідності дій водія автомобіля «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 вимогам п.п.10.1,10.2 ПДР України та невідповідності дій велосипедиста ОСОБА_13 вимогам п.п.13.1,13.3 ПДР України;

- даними довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні №0000418 в сумі 1765 грн.20 коп.;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16 липня 2014 року з участю свідка ОСОБА_16 , відповідно до якого він, дійсно 10 червня 2013 року близько 08 години 30 хвилин керував власним транспортни засобом автомобілем «ЗАЗ» державний номер НОМЕР_2 по проїжджій частині вул.Горького в напрямку вул.Шевченка в смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області зі швидкістю 40 км/год, проїжджаючи мимо млину, перед підйомом, по ліву сторону від себе, бачив автомобіль червоного кольору та велосипедиста, який здійснював рух назустріч також по лівій стороні, інших транспортних засобів не бачив, через деяку відстань почув звук зіткнення, під час слідчого експерименту вказав на місце знаходження транспортних засобів, що відповідають схемі ДТП, яке мало місце 10 червня 2013 року;

- даними постанови про перекваліфікацію від 22 вересня 2014 року, згідно якої дії ОСОБА_10 перекваліфіковані з ч.1 ст.286 КК України на ч.2 ст.286 КК України;

- даними постанови про часткову відмову в задоволенні клопотання від 01 жовтня 2014 року, відповідно до якої клопотання захисника ОСОБА_11 задоволено частково та постановлено допитати в якості свідків водія та пасажира автомобіля «ЗАЗ» державний номер НОМЕР_2 про обставини ДТП від10 червня 2013 року, провести слідчий експеримент з одим із свідків ДТП, в умовах наближених до умов на час скоєння ДТП та вияснити, де первоначально свідок побачив велосипедиста ОСОБА_13 , де розминулись, як рухались в зустрічному напрямку та витребувати з філії «Городищенське райавтодор» дані про заокруглення дороги по вул.Горького смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області на місці ДТП та величину ухилу дороги від вул.Шевченка смт.Вільшана в бік с.Журавка Городищенського району Черкаської області;

- даними ухвали слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 24 жовтня 2014 року про скасування постанови слідчого від 01 жовтня 2014 року про часткову відмову в задоволенні клопотання адвоката від 06 лютого 2014 року;

- даними постанови про зупинення досудового розслідування від 11 листопада 2014 року, відповідно до якої досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000418 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України зупинити, про що внесено рішення до ЄРДР;

- даними постанови про відновлення досудового розслідування від 24 листопада 2014 року, відповідно до якої досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000418 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України відновлено, про що внесено рішення до ЄРДР;

- даними постанови про повну відмову в задоволенні клопотання від 26 листопада 2014 року, згідно якої у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження - відмовлено;

- свідченнями свідка свідка ОСОБА_17 , про те, що10 червня 2013 року близько 08 години 30 хвилин був свідком як ОСОБА_10 виїзджав на власному автомобілі від прилеглої до млина території на вул. Горького смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області, після чого здавав заднім ходом біля млина, а коли виходив із автомобіля, то побачив, що автомобіль керований ОСОБА_10 стояв у нерухомому стані, а біля нього лежав велосипед та не відомий йому чоловік;

- свідченнями свідка ОСОБА_16 , про те, що 10 червня 2013 року близько 08 години 30 хвилин, проїжджаючи повз млин по вул. Горького в смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області, бачив як ОСОБА_10 виїзджав із прилеглої до млина території на власному автомобілі та зупинився не виїхавши з неї, проїхавши близько 20 м. зустрів велосипедиста який рухався в зустрічному з ним напрямку та приблизно через 3 секунди почув удар схожий на зіткнення, як зрозумів пізніше велосипедист зіткнувся з керованим ОСОБА_10 автомобілем;

- свідченнями свідка ОСОБА_18 , про те, що 10 червня 2013 року близько 08 години 30 хвилин, знаходився на території млину по вул. Горького в смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області та бачив як ОСОБА_10 виїзджав із прилеглої до млина території на власному автомобілі та одночасно із зупинкою автомобіля побачив як через вказаний автомобіль перелетів та впав на проїзджу частину велосипедист ОСОБА_13 , зрозумів, що автомобіль виїхав на дорогу по якій рухався велосипедист;

- свідченнями свідка ОСОБА_19 , про те, що 10 червня 2013 року близько 08 години 30 хвилин знаходилась біля магазину неподалік від млина по вул. Горького смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області та бачила як автомобіль «Жигулі» червоного кольору під керуванням ОСОБА_10 , рухаючись з прилеглої території млину на головну дорогу, здійснив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_13 , який рухався від неї;

- свідченнями свідка ОСОБА_20 , про те, що обставин дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає зі збігом часу;

- поясненнями судового експерта сектору автотехнічної експертизи НДЕКЦ при МВС України в Черкаській області ОСОБА_21 , який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод, експертизи технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної експертизи, стаж експертної роботи з 2005 року, про те, що 12 грудня 2013 року за участю головного експерта сектору автотехнічної експертизи НДЕКЦ при МВС України в Черкаській області ОСОБА_22 було проведено комплексну транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу під час якої встановлено наявність вини водія ОСОБА_10 під час керування транспортним засобом «ВАЗ-2105» державний номерний знак НОМЕР_1 при виїзді з прилеглої території 10 червня 2013 року близько 08 години 30 хвилин від млина по вул. Горького смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області, так як мав дати дорогу транспортному засобу, що рухався по ній, звернув увагу, що обвинувачений в ході руху здійснив виїзд на головну дорогу, тобто зупинився не до переїзду, як повинен, а на перехресті, чим створив дорожньо-транспорту пригоду, заперечуючи цим самим позицію обвинуваченого про відсутність його вини під час керування автомобілем.

Та дослідженими в судовому засіданні, й визнаними доказами у кримінальному провадженні речові докази велосипед марки «Україна» та автомобіль «ВАЗ-2105» державний номерний знак НОМЕР_1 із зафіксованими пошкодженнями в результаті ДТП.

Із досліджених судом доказів вбачається, не дотримання слідчим вимог ч.3ст.87 КПК України в частині отримання доказів з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, стосується це слідчої дії проведення слідчого експерименту від 16 жовтня 2013 року з участю свідка ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_15 , відповідно до якого ОСОБА_10 підтвердив свої покази дані ним 17 липня 2013 року в якості свідка.Стосовно отриманого доказу учасниками процесу клопотання про недопустимість не заявлялися.

З врахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні заявив про невизнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, то судом було ретельно досліджено докази, які мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, визначення характеру порушення правил безпеки руху та експлуатації транспорту, наявності причинного зв`язку між діянням і наслідками, що настали і що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, зокрема, встановлено у порушенні яких Правил безпеки руху та експлуатації транспорту визнається винним ОСОБА_10 , у чому конкретно виявилося порушення, встановлено причинний зв`язок між порушенням Правил безпеки руху і наслідками, що настали і при цьому звернуто увагу на ту обставину, що причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водіями та наслідками, що настали, а між порушеннями Правил дорожнього руху та експлуатації транспорту і наслідками, що настали. Крім того, судом враховано кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілого, які небезпечні для життя.

У суду сформувалася тверда думка про винність обвинуваченого, в порушенні, як водієм Правил безпеки руху, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілого. Протягом тривалого судового розгляду, суд, намагався, максимально з`ясувати та ретельно перевірити і встановити у чому саме полягає порушення обвинуваченим Правил безпеки руху та їх наслідків з врахуванням всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди та приходить до висновку, що у вину слід інкримінувати порушення: - п.10.1,п.10.2. ПДР в частині того, що при виїзді з прилеглої території, повинен був перед проїзною частиною дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Враховуючи активну позицію обвинуваченого щодо невизнання вини, суд, бере до уваги наступні докази у справі, які спростовують, як стверджує він сам та його захисник, недоведеність вини: обстановку, що склалася перед пригодою в частині місцезнаходження учасників дорожньо-транспортної пригоди, а саме потерпілий ОСОБА_13 рухався на велосипеді з центру смт.Вільшана в напрямку сіл Петрики, Журавка по вул.Горького, а обвинувачений керував автомобілем «ВАЗ-2105МА» і виїзжав від прилеглої території млина та перед зіткненням зупинився, а не до виїзду, слідів гальмування при огляді виявлено не було; ділянка дороги на якій сталося ДТП зі сторони по ходу руху автомобіля обвинуваченого, є проїзна частина дороги прилеглої території вул.Горького суха, асфальтована, на виїзді на вул.Горького має незначний підйом, дорожні знаки відсутні, а по ходу руху велосипедиста суха, асфальтована, горизонтального профілю, шириною 5,50 метрів для двохстороннього руху транспортних засобів в обох напрямках, дорожні знаки та розмітка відсутні, узбіччя відсутні;

Захисник підсудного наполягав з позиції допустимості доказів не брати до уваги вихідні дані зазначені у протоколі огляду місця ДТП, схемі до протоколу огляду місця ДТП, фото таблиці до протоколу огляду місця події, протоколу огляду транспортного засобу та таблиці зображень до нього, висновків експертних досліджень, остільки всі зазначені процесуальні документи складені з порушенням вимог кримінально процесуального законодавства в частині вимог ст. 85 КПК України, а саме не відповідають дійсним обставинам у дорожньо-транспортній обстановці і намагався їх спростувати шляхом надання суду копії карти схеми території смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області отриманої від селищного голови ОСОБА_23 та фотозображеннями дорожнього покриття місця ДТП. Статтею 94 КПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і ніякі докази для суду не мають наперед встановленої сили. В судовому засіданні судом було ретельно досліджено докази, які мають значення для зясування змісту і спрямованості умислу винного, зокрема, враховано спосіб, мотив і мету, форму вини, поведінку винного, наявність причинного звязку між діями та наслідками. Крім того, на виконання вимог ст.23 КПК України (безпосередність дослідження показань, речей і документів), суд першої інстанції при розгляді справи безпосередньо дослідив докази у справі, шляхом допиту обвинуваченого, свідків, дослідження протоколів слідчих дій, речових доказів, письмових та інших доказів. Досліджені судом докази у виді показань, речових доказів, документів, висновків експертів, вказують безпосередньо на ознаки злочину в діях обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України. Судом в повному обсязі досліджені докази, представлені обвинуваченням і обвинуваченим в свій захист, які відповідно до ст.84 КПК України узгоджуються між собою і підтверджують винність обвинуваченого, вказують безпосередньо на ознаки злочину в діях обвинуваченого в обсязі, встановленому судом у процесі судового розгляду. За таких обставин, суд не може погодитися із позицією захисту щодо неможливості доведення вини обвинуваченого зазначеними процесуальними документами без проведення повторно транспортно-тасологічної експертизи і визнає їх доказами у кримінальній справі, на підставі того, що обвинувачений ОСОБА_10 безпосередньо сам брав участь у огляді місця події, складанні схеми дорожньо-транспортної пригоди, проведенні слідчого експерименту з участю інших учасників, проте, будь-яких заперечень чи зауважень не мав, клопотань про доцільність проведення повторних судових досліджень, експертиз в ході судового розгляду кримінального провадження не заявляв.

Судом під час розгляду справи було об`єктивно перевірено покази обвинуваченого, думку захисту і на предмет порушення законодавства в частині збирання необхідних даних для експертного дослідження, зазначення вихідних даних, підстав і порядку проведення огляду речових доказів під час проведення експертиз і упередженості висновків комісійної експертизи при дослідженні обставин ДТП та встановлено, що такі посилання є надуманими, так як не знайшли свого підтвердження, а складені процесуальні документи і висновки експертів є такими, що не містять істотних порушень кримінально - процесуального законодавства, відповідають вимогам Закону України «Про судову експертизу», проведено допит експерта в суді безпосередньо, а тому суд оцінює їх, як належні.

На думку, суду, слід надати юридичну оцінку і показам обвинуваченого та свідченням свідків, покази і свідчення, яких, суд, кладе в основу обвинувачення.

Оцінюючи покази ОСОБА_10 , щодо недоведеності його вини у вчиненні злочину, суд, вважає їх при повному їх аналізі у порівнянні з матеріалами кримінального провадження та зібраними доказами, не послідовними, такими, що не відображають дійсні обставини у справі в частині розташування транспортних засобів, місцезнаходження учасників руху, швидкості руху, встановлення дійсних обставин дорожньої пригоди. Щодо свідчень свідків , то суд звертає увагу, що вони сприяли встановленню істини у справі, є змістовними, обґрунтованими, такими, що не протирічать між собою.

На думку захисту слідством не доведено порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху в частині невиконання п.10.1, п.10.2, проте із допиту експерта ОСОБА_21 в судовому засіданні, вбачається, що на час ДТП автомобіль обвинуваченого виїздив з прилеглої території і зупинився на дорозі по якій рухався велосипедист ОСОБА_13 , а не перед виїздом на неї, тому суд, критично оцінює такі доводи, виходячи з досліджених обставин у справі. В даній ситуації, суд, схильний до думки, що обвинувачений зобов`язаний був діяти у відповідності до вимог ПДР, що регламентують безпеку руху та експлуатацію транспорту, і тому не можна розглядати вищевказані захисником і обвинуваченим дії, як, різні правила що випливають з життєвого чи професійного досвіду водіїв, якщо вони не зафіксовані у відповідних нормативних актах.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 кваліфіковані вірно, так як він будучи особою, яка керувала транспортним засобом грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої потерпілий ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, то його дії, слід кваліфікувати саме за ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_10 за ч.2 ст.286 КК України є тяжким злочином.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання рекомендовано судам при розгляді кримінальних справ, досліджуючи дані про особу підсудного зясовувати вік, стан здоровя, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сімї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан. Тому, суд, при призначенні покарання враховує, що ОСОБА_10 виповнилось 87 років, є особою похилого віку, одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, пенсіонер, не перебуває під консультативним наглядом у Комунальному Закладі «Городищенське районне територіальне медичне об`єднання» м.Городище Черкаської області у лікаря нарколога та лікаря психіатра згідно довідок від 17 вересня 2014 року №244 та №218, за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину в скоєнні злочину не визнав.

Обставин, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 судом не встановлено.

Факт порушення обвинуваченим ПДР є встановленим та доведеним, і тому відповідно, суд не вбачає підстав для постановлення виправдувального вироку.

Позиція державного обвинувачення є обґрунтованою відповідно до аналізу та оцінки зібраних у справі доказів.

В судових дебатах прокурор просив з позиції державного обвинувачення призначити обвинуваченому покарання у виді 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки та застосуванням іспитового строку, а захисник та сам ОСОБА_10 вказали, що вини не визнають і не вбачають підстав для відповідальності, потерпілий у письмовій заяві до суду від 11 липня 2017 року зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має і при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду. За таких обставин, враховуючи, що, суд, у відповідності до ст.94 КПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, то залишити такі обставини щодо обвинуваченого, з врахуванням обґрунтованої позиції державного обвинувачення, суд вважає, буде не справедливо, і вважає за можливе погодитися із обгрунтовано запропонованою прокурором мірою покарання, остільки відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів. Саме таке покарання є необхідним й достатнім та сприятиме попередженню вчинення ним нових злочинів, так як формування звички законослухняної поведінки в інший спосіб у відношенні підсудного не відповідатиме правилам поведінки в суспільстві. За доцільне, на думку суду, застосувати до винного і додаткове покарання позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції статті терміном на 2 роки, враховуючи наявність у обвинуваченого ОСОБА_10 такого права на підставі посвідчення водія та з врахуванням особи винного.

Обвинуваченому ОСОБА_10 на досудовому слідстві як і під час судового розгляду запобіжний захід не обирався.

У кримінальному провадженні маються судові витрати за проведення комплексної транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи, згідно довідки від 16 жовтня 2013 року про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні №0000418 в сумі 1765 грн.20 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Держави.

При кримінальному провадженні є речові докази: автомобіль «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 та велосипед марки «Україна», які передані згідно зберігальних розписок на зберігання обвинуваченому ОСОБА_10 і потерпілому ОСОБА_13 , тому їх слід звільнити за зобов`язаннями та повернути майно, як власникам.

Керуючись ст. ст. 370,373, 374,393 КПК України, суд, -

засудив :

визнати ОСОБА_10 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 , від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 п.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь Держави процесуальні витрати в сумі 1765 грн.20 коп за проведення комплексної транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи.

Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1 та велосипед марки «Україна», повернути за належністю власникам ОСОБА_13 та ОСОБА_10 ..

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам на їх вимогу.

Суддя ОСОБА_1