Справа № 483/1167/17
Провадження 1-кп/483/137/2017
ВИРОК
Іменем України
07 серпня 2017 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі:головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000317 від 19 липня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Високе Бериславського району Херсонської області, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, судимості не має, проходить військову службу за контрактом на посаді старшого стрільця відділення охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старший матрос, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.402 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 28 січня 2016 року уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України.

На підставі наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), АДРЕСА_2 ) від 28 січня 2016 року №30 ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду розвідника-кулеметника кулеметного відділення групи вогневої підтримки загону спеціальних операцій вказаної військової частини.
У відповідності ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби старшому матросу ОСОБА_4 достеменно було відомо.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, старший матрос ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст. 9, 11, 16, 28, ЗО, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до вимог ст.ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк.
Разом з тим, старший матрос ОСОБА_4 , у порушення наведених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений порядок підлеглості, порушуючи військову дисципліну, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, відмовився виконувати наказ командира (начальника), за наступних обставин.
23 червня 2017 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 з військової частини НОМЕР_3 (Командування Сил спеціальних операцій, яке є органом військового управління для військової частини НОМЕР_1 та накази якого обов`язкові для виконання особовому складу військової частини НОМЕР_1 ) надійшов службовий лист від 22 червня 2017 року №331/9/79 з наказом начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_6 про необхідність вибуття у відрядження до військової частини НОМЕР_4 терміном з 26 червня 2017 року по 05 серпня 2017 року для підготовки за основною водолазною кваліфікацією за посадою військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , серед яких і старший матрос ОСОБА_4
23 червня 2017 року близько 11 год. 00 хв. командиром загону спеціальних операцій капітаном 3 рангу ОСОБА_7 , будучи згідно ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальником за військовим званням та за посадою по відношенню до старшого матроса ОСОБА_4 , на виконання вимог ст.ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в приміщенні штабу 1-го загону військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в усній формі довів до особового складу, в тому числі і до старшого матроса ОСОБА_8 , зміст та вимоги наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 22 червня 2017 року №331/9/79 про необхідність вибути у відрядження до військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , строк прибуття 26 червня 2017 року до 07 год. 30 хв.).
При цьому наказ виданий у встановленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечив чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод старшого матроса ОСОБА_4 , не носив в собі явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.
Таким чином, старший матрос ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді розвідника-кулеметника кулеметного відділення групи вогневої підтримки загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 23 червня 2017 року близько 11 год. 00 хв., діючи умисно, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не вдаючись до обману, відкрито, усно та письмово, відмовився виконати наказ начальника - начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_6 щодо вибуття у відрядження до військової частини НОМЕР_4 для підготовки за основною водолазною кваліфікацією за посадою.
07 серпня 2017 року, між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльності №509 від 22.11.2008 року та доручення для надання безоплатної правової допомоги від 19.07.2017 року №014-0001901, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 402 КК України, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме у вчиненні ним непокори іншому умисному невиконанні наказу, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.402 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень. Узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн. виконати шляхом сплати вказаного штрафу на розрахунковий рахунок для зарахування штрафів по кримінальним провадженням до державного бюджету у місячний строк після набрання вироком законної сили.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до категорії тяжких, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угода про визнання винуватості може бути укладена.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 07 серпня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 19 липня 2017 року про визнання винуватості укладену між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.402 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя