Справа № 369/7172/17
Провадження № 1-кс/369/1945/17
У Х В А Л А

07 липня 2017 року м. Київ

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановленими особами, які використовували реквізити зазначених підприємств-імпортерів протягом 2014 2016 років здійснювалось постачання на митну територію України фруктів та овочів за заниженою у 2-3 рази вартістю.
В подальшому вказана продукція реалізовувалась за готівкові кошти на ринках України за реальними цінами без належного відображення в податковій звітності, що надало можливість незаконного формування податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки (через посередництво СГД, які виконують транзитну функцію у схемі формування штучного податкового кредиту) за рахунок ПДВ сплаченого митним органам.
Протягом 2017 року імпорт фруктів та овочів здійснювали підконтрольні СГД-імпортери: ТОВ «Фрудом» (код ЄДР 40418026) та ТОВ «Велес Фрут» (код ЄДР 40673211).
Згідно відповіді інтернет-провайдера через ІР-адресу НОМЕР_1 здійснювався доступ до мережі Інтернет через обладнання, що розташовано в будинку за адресою: АДРЕСА_1 в приміщення у 6 му під`їзді на 1-му поверху.
Встановлено, що до роботи вказаного офісу причетна особа: ОСОБА_4 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ), яка користується автомобілем «Lexus RX 270» д.н.з. НОМЕР_3 , та проживає по адресу: АДРЕСА_2 .
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області №1-кс/369/1607/17 від 09.06.2017 року було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .
В ході обшуку, проведеного 04.07.2017 року, виявлено та вилучено предмети, речі та документи, які є тимчасово вилученими, а саме: квитанція №243/з4 від 28.03.2013; квитанція №243/з3 від 28.03.2013 в двох примірниках; квитанція №242/з9 від 27.04.2013 із банку.
Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, вислухавши прокурора, приходжу до переконання, що клопотання обґрунтоване, підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно положення ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним участині другій статті 167цього Кодексу.
Згідно п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, або одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно абзацу другого ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення,передбачене ч.5 ст.27, ч. 3 ст. 212 КК України, зазначені у клопотанні речі можуть бути доказом вчинення злочину, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можуть зберігати на собі сліди злочину, бути прихованими, відчуженими чи пошкодженими з метою приховування слідів злочину, що може перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до протоколу обшуку від 04.07.2017 р., а саме: квитанція №243/з4 від 28.03.2013; квитанція №243/з3 від 28.03.2013 в двох примірниках; квитанція №242/з9 від 27.04.2013 із банку.
Ухвала виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (пяти) днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1