Провадження № 1-кп/522/293/16
У Х В А Л А
в порядку ст. 331 КПК України
16 грудня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі колегії суддів:

Головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000266 від 18.11.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 14 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 146 ч. 2, ст. 14 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 258 ч. 2, ст. 14 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 115 ч. 2 пп. 6, 11, 12, ст. 28 ч. 2, ст. 263 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження № 1-кп/522/293/16 по обвинуваченню ОСОБА_6 , який у вчиннені кримінальних правопорушень передбачених ст. 14 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 146 ч. 2, ст. 14 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 258 ч. 2, ст. 14 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 115 ч. 2 пп. 6, 11, 12, ст. 28 ч. 2, ст. 263 ч. 1 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд з власної ініціативи ставить на розгляд питання стосовно доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, з тих підстав, що йому ставиться у провину вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачений вид запобіжного заходу, тільки тримання під вартою, крім того ризики зазначені під час першого обрання запобіжного заходу не зменшились.

Захисник вважав за необхідне змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений підтримав думку захисника та вважав за необхідне змінити запобіжний захід на більш м`який.

Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання приходить до висновку про наступне.

Відповідно до ч. 3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

З наданих до суду матеріалів кримінального провадження, вбачається що ОСОБА_6 ставиться у провину вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, за як законом передбачені покарання у вигляді позбавлення волі. Згідно з ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Суд вважає, що ризики, які передбачені в ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час не зменшились і не зникли, оскільки всі свідки по даній справі допитані не були, на них може бути вчинений незаконний вплив, що підтверджується поданим до суду клопотанням про застосування заходів безпеки щодо свідка, суд не виключає, що у випадку звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з під варти, він може переховуватися від суду, знищити, спотворити чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню.
З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що зазначені в ухвалі ризики обґрунтовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 та тільки такий винятковий запобіжний захід може гарантувати виконання ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 331 ч.1, 350, 177, 178, 372 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 14 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 146 ч. 2, ст. 14 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 258 ч. 2, ст. 14 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 115 ч. 2 пп. 6, 11, 12, ст. 28 ч. 2, ст. 263 ч. 1 КК України продовжити на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з 19.12.2016 року по 17.02.2017 року.

Копію ухвали направити обвинуваченому, прокурору, начальнику ОСІ УДПтСУ в Одеській області.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

судді:

16.12.2016