Справа № 350/224/16-к
Провадження № 11-кп/779/39/2017
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

суддя-доповідач ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000092 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2016 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, та закрито кримінальне провадження, -

з участю прокурора ОСОБА_7

особи, звільненої

від кримінальної відповідальності ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорює доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає ухвалу суду незаконною в частині невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку із чим просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що ОСОБА_6 винним себе в інкримінованому йому злочині на досудовому слідстві не визнав, що, на думку апелянта, свідчить про ненадання допомоги правоохоронним органам та відсутність його активного сприяння у розкритті злочину. Посилається на те, що ОСОБА_6 формально визнав свою провину лише перед закінченням судового слідства, що, на думку апелянта, не свідчить про його щире каяття. Крім того, посилається на безпідставне посилання судді в ухвалі суду на те, що прокурор просив задовольнити клопотання ОСОБА_6 , оскільки останній активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Вважає, що за відсутності хоча б одного з елементів, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є неприпустимим. Просить дослідити матеріали судового провадження.

Ухвалою районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2016 року звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, та закрито кримінальне провадження. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості вперше, активно сприяв його розкриттю, повністю відшкодував завдані злочином збитки, свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

- особа, що звільнена від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_8 заперечували проти апеляційної скарги прокурора, вважали ухвалу суду першої інстанції законною та просили залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апелянт не оспорює доведеність вини та правильність кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає ухвалу суду незаконною, у зв`язку із невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, що призвело до безпідставного звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із дійовим каяттям.

Між тим, на думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Так, діючим кримінальним процесуальним законодавством, розділом ІХ, передбачені правові підстави та порядок звільнення осіб від кримінальної відповідальності, зокрема у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів провадження, 30.11.2016 року до суду першої інстанції надійшли клопотання захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , та потерпілого ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України (а.п. 99, 100). Також вбачається, що ОСОБА_6 не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку із дійовим каяттям.

Відповідно до положень ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При вирішенні питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, суд першої інстанції переконався, що діяння, яке постановлено ОСОБА_6 за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, і обвинувачений ОСОБА_6 винний в його вчиненні, та є умови та підстави для такого звільнення.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд першої інстанції перевірив наявність всіх необхідних підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із дійовим каяттям, зокрема те, що ОСОБА_6 вперше вчинив необережний злочин середньої тяжкості, відшкодував завдані збитки, про що свідчить заява потерпілого про закриття провадження за його цивільним позовом (а.п. 98), після вчинення злочину щиро покаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

З огляду на пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення, органам досудового розслідування та прокурору були відомі всі обставини справи, які підлягають з`ясуванню в межах кримінального провадження.

Виходячи з категорії вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення (зокрема передбаченого розділом XI «Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту»), активне сприяння полягало в тому, що останній з місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди не зник, не переховувався від органів досудового слідства, з`являвся на виклики в поліцію, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_6 під час слідства скористувався своїм право щодо відмови від дачі пояснень, відповідно до ст. 63 Конституції України, не можливо розцінювати як небажання обвинуваченого сприяти розкриттю злочину, оскільки це є конституційним правом ОСОБА_6 , яке не можливо обмежити нормами кримінального процесуального законодавства та фактично визнати це обставиною яка унеможливлює закриття провадження на підставі ст. 45 КК України.

Враховуючи наведене вище, доводи апелянта в частині того, що ОСОБА_6 не сприяв розкриттю злочину, є неспроможними.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.

Таким чином, передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є, у першу чергу, з`ясування питання про те, чи усвідомлює обвинувачений наслідки свого протиправного діяння.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Отже, доводи апелента в частині того, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є неприпустимим у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 формально визнав свою провину лише перед закінченням судового слідства, що не свідчить про його щире каяття, не є слушними, оскільки законодавець не пов`язує час визнання вини обвинуваченим з можливістю його звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із його дійовим каяттям.

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи за наявності, передбачений у ст. 45 КК України підстав є обов`язковим для суду.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції безпідставно зазначив в ухвалі суду, що прокурор просив задовольнити клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, в той час як прокурор заперечував про ти цього, не є перепоною для застосування ст. 45 КК України та саме по собі не може свідчити про незаконність рішення суду та бути підставою для безумовного його скасування.

Крім того, при прийнятті рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суддя першочергово перевіряє наявність або відсутність підстав, передбачених ст. 45 КК України, для такого звільнення, з урахуванням думку учасників судового провадження, а не базує своє рішення виключно на думці останніх.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, та підлягає залишенню без змін, а доводи прокурора є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2016 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, та закрито кримінальне провадження, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_2