АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/1329/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/77/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 лютого 2017 року м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Марганець Дніпропетровської області,
який мешкав за адресою:
АДРЕСА_1 , відбуває покарання
в Широківському виправному центрі УДПтСУ в
Дніпропетровській області (№75)
про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
представник Широківського ВЦ (№75) ОСОБА_8
засуджений ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Засуджений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції від 20 грудня 2016 року та постановлення нової, якою просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Широківський районний суд Дніпропетровської області в оскаржуваній ухвалі від 20 грудня 2016 року, відмовляючи ОСОБА_6 у задоволенні його клопотання, дослідивши документи, додані до клопотання, та матеріали особової справи, оцінив поведінку засудженого за весь період відбування покарання, який з 07.10.2008р. відбував покарання в Дніпропетровському СІЗО, Криворізькій ВК №80, МОЛ м.Дніпропетровська, Бучанській ВК№ 85.
Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_6 мав 8 стягнень, які є погашеними, заохочень не мав.
11.02.2016р. ОСОБА_6 проігнорував проведення ранкової перевірки, за що 22.02.2016р. був наказаний в дисциплінарному порядку (ар. особ. спр.68, ч.2)
З 05.08.2016р.засуджений відбуває покарання в Широківському ВЦ №75, де характеризується позитивно, не працевлаштований, виконує обов`язки старшого днювального, має одне заохочення від 11.11.2016р.
Відповідно до витягу з засідання комісії Широківського ВЦ №75 від 06.09.2016р. засудженому ОСОБА_6 було відмовлено в поданні документів про умовно-дострокове звільнення як не довівшому свого виправлення.
Суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, тому відмовив в задоволенні його клопотання.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 зазначає, що суд першої інстанції неналежно дослідив матеріали справи, що характеризують його особу, а саме те, що за період відбування покарання в Широківському виправному центрі №75 він дбайливо ставиться до майна установи, виконує усі обов`язки внутрішнього розпорядку установи, має заохочення, стягнень не має, не врахував суд і думку представника виправного центру, який не заперечував проти його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, тому він вважає ухвалу суду незаконною і необґрунтованою, у зв`язку з чим просить її скасувати, ухвалити свою ухвалу, якою застосувати до нього ст.81 КК України і звільнити від подальшого відбування покарання.
В судовому засіданні під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_6 просив його апеляційну скаргу задовольнити, звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування призначеного покарання.
Представник Широківського ВЦ (№75) ОСОБА_8 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .
Прокурор, який брав участь в судовому засіданні при апеляційному розгляді заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, зазначив, що ОСОБА_6 своєю поведінкою не довів свого виправлення, оскільки систематично порушував режим утримання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, вивчивши матеріали особової справи на засудженого, представлені органом відбування покарання, вислухавши думку учасників процесу, обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи засудженого колегія суддів вважає безпідставними.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання ОСОБА_6 , повно і ретельно дослідив доводи засудженого викладені в клопотанні, проаналізував матеріали особової справи щодо обставин відбування покарання засудженим, а також характеризуючи данні стосовно нього.
Доводи засудженого ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі про те, що суд при вирішенні питання про його умовно-дострокове звільнення не дослідив належним чином матеріали справи, що характеризують його особу, не врахував його позитивну характеристику з останнього місця відбування покарання, наявність одного заохочення, колегія суддів вважає безпідставними, такими, таким що не відповідають дійсності.
Як вбачається із оскарженої ухвали суду, вищезазначені обставини були предметом розгляду в суді першої інстанції та досліджувались судом безпосередньо в судовому засіданні, і їм було надано належну оцінку.
Колегія суддів вивчивши матеріали особової справи №108-К-09 та матеріали кримінального провадження, встановила що ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2010р., яким його було засуджено за ч.3 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 11р. 6міс., з конфіскацією майна (а.пр.9-12, ар. особ. спр.17-20, ч.1).
Згідно з ч.5 ст.72 КК України, 15 лютого 2016р. Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області зарахував ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, з 25 вересня 2008р. по 17 квітня 2009р. включно; з 30 листопада 2009р. по 16 березня 2011р.включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі ( ар.пр.20, ар. особ. спр.31, ч.1).
Крім того, ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2016р. не відбуту частину покарання 01р. 10міс. 23 дні засудженому було замінено більш м`яким покаранням у виді обмеження волі (ар.пр.21-22, ар. особ. спр.32-33,ч.1).
З 05.08.2016 року ОСОБА_6 відбуває покарання в Широківському виправному центрі №75 УДПТС України у Дніпропетровській області (а.пр.6).
За весь час відбування покарання ОСОБА_6 характеризується посередньо, мав 8 стягнень, які на даний час, погашені у встановленому законом порядку, в період відбування покарання в Широківському виправному центрі, мав одне заохочення - подяку за участь у спортивних змаганнях «Богатирські ігри» - 11.11.2016р. (ар.пр.5, ар. особ. спр.122, ч.2).
Відбуваючи, з 05.08.2016р. покарання в Широківському виправному центрі засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, однак він не працевлаштований, виконує обов`язки старшого днювального.
11.02.2016р. ОСОБА_6 порушив режим утримання, проігнорувавши проведення ранкової перевірки, за що 22.02.2016р. був наказаний в дисциплінарному порядку (ар. особ. спр.68, ч.2)
З витягу засідання комісії Широківського ВЦ №75 від 06.09.2016р., видно, що йому було відмовлено в поданні документів про умовно-дострокове звільнення, як не довівшому свого виправлення (ар.пр.25, ар. особ. спр.98, ч.2).
Суд першої інстанції, відповідно до ст.81 КК України, при вирішенні питання про застосування чи відмову у задоволенні питання про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого враховував поведінку засудженого за весь час його відбування покарання в установах відбування покарань.
Колегія суддів, виходячи з положень ст.81 КК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року №2, після з`ясовування ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, даних щодо праці, додержання вимог режиму, даних про його особу, за весь період перебування в установах відбування покарань, оцінуючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину, та строку реально відбутого покарання, з урахування перерахунку за ч.5 ст.72 КК України, приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 за весь період відбування покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Тому, колегія суддів, погоджується з думкою суду першої інстанції щодо відсутності належних підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, умовно-достроково, вважає його клопотання передчасним, тому враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції, законною і обґрунтованою, такою, що підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016р. якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ОСОБА_4