Єдиний унікальний номер 728/182/17
Номер провадження 1-кп/728/52/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області:
у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 26 лютого 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бахмач Чернігівської області, проживає АДРЕСА_1 , не працює, освіта повна загальна середня, одружений, має трьох малолітніх дітей, раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною першою статті 263, статтею 348 Кримінального кодексу України (далі КК), -

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_8
- ОСОБА_9
в с т а н о в и в :
1. ОСОБА_5 на початку лютого 2016 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) незаконно придбав у ОСОБА_10 боєприпас з промислово виготовленим корпусом до ручної осколкової гранати Ф-1 дистанційної дії, який споряджений зарядом вибухової речовини та придатний для використання за призначенням, здійснення вибуху (далі граната Ф-1), та незаконно переніс її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно її зберігав без передбаченого законом дозволу.
2. Крім того, ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення, яке формулюється наступним чином:
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26 лютого 2016 року о 01 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля кафе «Зодіак», розташованого за адресою: м. Бахмач Чернігівської області вулиця Соборності, 61-А, незаконно носив та зберігав при собі гранату Ф-1, порушуючи при цьому громадський порядок.
У цей день ОСОБА_5 був помічений патрульним нарядом Бахмацького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області у складі старшого сержанта поліції ОСОБА_8 та сержанта поліції ОСОБА_11 , які будучи вдягнені у форменний одяг, виконували службові обов`язки по охороні громадського порядку.
З метою припинення протиправної поведінки, працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_11 підійшли до ОСОБА_5 та запропонували пред`явити документи, що засвідчують його особу. ОСОБА_5 не підкорився законним вимогам співробітників поліції та почав тікати від них. У свою чергу, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 розпочали переслідування ОСОБА_5 та вимагали, щоб він зупинився.
Не зупиняючись та продовжуючи рух по вулиці Соборності м. Бахмач Чернігівської області, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його переслідують працівники поліції, з метою уникнення свого затримання та прагнучи перешкодити виконанню цими працівниками службових обов`язків щодо охорони громадського порядку, маючи умисел на позбавлення їх життя, знаходячись біля господарства № 80 по вулиці Соборності м. Бахмач Чернігівської області, дістав з кишені куртки гранату Ф-1 та, володіючи навичками поводження з боєприпасами, достовірно знаючи про радіус ураження її елементів у разі вибуху, від`єднав запобіжну чеку, чим привів гранату у бойову готовність, та умисно кинув її в правий бік по ходу свого руху, усвідомлюючи, що працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_11 знаходяться у радіусі осколкової дії гранати. При цьому, ОСОБА_5 змінив свій напрямок ліворуч, тобто в протилежний від напрямку кидання гранати.
ОСОБА_5 вважав, що виконав усі дії, спрямовані на умисне вбивство працівників правоохоронного органу, однак з причин, що не залежали від його волі, граната Ф-1 не здетонувала.
3. Обвинувачений ОСОБА_5 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що він дійсно придбав у ОСОБА_10 гранату Ф-1 та переніс її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де її зберігав, а потім 26 лютого 2016 року носив її із собою.
Також, 26 лютого 2016 року він разом з друзями відпочивали в кафе «Зодіак», при цьому з метою захисту він мав при собі гранату. В час, коли він вийшов на вулицю ОСОБА_5 побачив поліцейську машину і злякавшись почав тікати, під час переслідування побоюючись, що гранату вилучать працівники поліції він викинув її. Під час переслідування він весь час знаходився до працівників поліції спиною і кидав гаранту в бік, оскільки не мав наміру на позбавлення їх життя, при цьому чеку від гранати він не зривав, будь-яких погроз в бік працівників поліції не висловлював і не бачив, де працівники поліції знаходились в момент кидання ним гранати.
І. Досліджені в судовому засіданні докази.
4. Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що в день, коли трапились події, що розглядаються він разом з ОСОБА_9 перебували при виконанні службових обов`язків і здійснювали патрулювання на службовій машині. Так, коли вони знаходились біля кафе-бару «Зодіак» в м. Бахмач Чернігівської області, вони побачили обвинуваченого, який зовні мав ознаки алкогольного сп`яніння, а тому вони зупинились для перевірки документів. Обвинувачений побачивши, що службова машина зупинилася, почав тікати в протилежному напрямку, у зв`язку із чим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали його переслідувати. При цьому, ОСОБА_9 був попереду ОСОБА_8 , а обвинувачений весь час знаходився до них спиною, саме переслідування тривало 10-15 секунд, в період переслідування ОСОБА_5 ніяких погроз не висловлював і за сприйняттям потерпілого не вчиняв умисних дій, які могли б свідчити про його намір на замах або позбавлення життя працівників поліції. Також, потерпілий пояснив, що він не знав, що у обвинуваченого була граната, він бачив лише, що ОСОБА_5 махнув руками, але не бачив, щоб останній кинув гранату в його сторону, а саму гранату було знайдено набагато пізніше. ОСОБА_8 пояснив, що із ситуації, яка виникла він особисто не може встановити, що обвинувачений вчинив дії, які б свідчили про замах ним на життя працівників поліції або вчинення обвинуваченим, умисних дій відносно потерпілих.
5. Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він повністю підтримує показання потерпілого ОСОБА_8 . Зокрема, при переслідуванні обвинуваченого, яке тривало приблизно 10-15 секунд, останній не обертався, ніяких погроз і висловлювань в бік працівників поліції не здійснював. ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_5 в бік працівників поліції гранату не кидав, хоча зі сторони обвинуваченого був рух руками, але потерпілий аналізуючи ситуацію, яка виникла дійшов висновку, що обвинувачений міг кинути гранату в сторону від працівників поліції. При цьому, потерпілий зазначив, що за обставинами справи він не може твердити, що дії ОСОБА_5 були спрямовані на умисне позбавлення життя працівників поліції.
6. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що приблизно 26 лютого 2016 року він разом з ОСОБА_5 вживали алкогольні напої. Під час розмови обвинувачений спитав чи немає у ОСОБА_10 боєприпасів, на що останній передав обвинуваченому гранату Ф-1. Обставини про інші події ОСОБА_10 не відомі і що відбувалось в кафе-барі «Зодіак» в м. Бахмачі він не знає.
7. Свідок ОСОБА_12 , який був допитаний в судовому засіданні пояснив, що приблизно 26 лютого 2016 року він разом з обвинуваченим і іншими хлопцями вживали спиртні напої в с. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області. При цьому, свідок бачив, що у ОСОБА_5 була граната, яку він взяв із собою до м. Бахмач. В м. Бахмач, ОСОБА_12 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_13 пішли до кафе-бару «Зодіак», де також вживали спиртні напої. В процесі відпочинку хлопці вийшли на вулицю, де ОСОБА_12 побачив, що обвинувачений кудись побіг, але обставин, як його переслідували потерпілі і чи кидав обвинувачений в їх сторону гранату свідок не бачив.
8. В судове засідання свідки обвинувачення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не з`явилися, сторони кримінального провадження не наполягали на їх допиті і вважали, що повне і об`єктивне дослідження обставин справи можливе і без їх участі.
9. Протоколом огляду місця події від 26 лютого 2016 року (а.с.к.п. 27-30) підтверджується проведення огляду ділянки дороги вулиці Дзержинського м. Бахмач Чернігівської області.
У ході огляду даної ділянки проїжджої частини вулиці Дзержинського з правого боку від пам`ятного знаку «Потяг» з лівого краю проїжджої частини вулиці Дзержинського, на відстані близько 9,4 м від передньої виступаючої точки пам`ятного знаку «Потяг» та на відстані близько 15 м від задньої виступаючої точки пам`ятного знаку «Потяг», та на відстані близько 8 м від бетонного стовпа № 32/89 високовольтних електромереж було виявлено металевий предмет довжиною 103 мм, шириною 14 мм за зовнішніми ознаками схожий на спусковий важіль бойової гранати Ф-1 з написом «УЗРГМ 78583».
На відстані близько 15,3 м від виявленого предмету та на відстані близько 10 м від задньої виступаючої точки пам`ятного знаку «Потяг» та відстані близько 15,7 м від бетонного стовбу високовольтних ліній електромереж (№ 32/89) було виявлено металевий ребристий предмет овальної форми зеленого кольору діаметром 55 мм та висотою корпусу 117 мм. Даний предмет за зовнішніми ознаками схожий на бойову гранату типу Ф-1. Вищевказаний предмет складається з металевого корпусу та металевого стержня довжиною близько 80,4 мм за зовнішніми ознаками схожий на запал до гранати типу Ф-1 діаметром 11,4 мм.
10. Протоколом огляду місцевості від 30 квітня 2016 року (а.с.к.п. 32-33) підтверджується проведення огляду ділянки місцевості на перехресті вулиць Соборності та Героїв Крут в м. Бахмач Чернігівської області, неподалік кафе «Зодіак» та пам`ятника «Потягу». Складено відповідну схему огляду місцевості.
11. Висновком експерта № 288/6 від 11 квітня 2016 року (а.с.кп. 39-42) підтверджується, що наданий на дослідження предмет схожий на гранату Ф-1 є боєприпасом, промислово виготовленим корпусом до ручної осколкової гранати Ф-1 дистанційної дії (без запалу), який споряджений зарядом вибухової речовини (тротилом). Придатний для використання за призначенням, здійснення вибуху.

12. Довідками Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області від 26 лютого 2016 року № 2696/124/38-2016 і № 2695/124/38-2016 (а.с.к.п.52-53), книгами нарядів Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області (а.с.к.п.54-61) підтверджується, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 являються працівниками поліції та 26 лютого 2016 року перебували при виконанні службових обов`язків.

13. Протоколом проведення слідчого експерименту від 18 березня 2016 року (а.с.к.п. 81) відеозапис якого було проглянуто в судовому засіданні підтверджується проведення перевірки і уточнення показань потерпілого ОСОБА_9 .
Так, під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_9 пояснив ті обставини, які він підтвердив в судовому засіданні, зокрема, коли обвинувачений втікав, то він не обертався, ніяких погроз і висловлювань в бік працівників поліції не здійснював. ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_5 в бік працівників поліції гранату не кидав, хоча зі сторони обвинуваченого був рух руками.
14. Протоколом проведення слідчого експерименту від 18 березня 2016 року (а.с.к.п. 83) відеозапис якого було проглянуто в судовому засіданні підтверджується проведення перевірки і уточнення показань потерпілого ОСОБА_8 .
Так, як і потерпілий ОСОБА_9 , ОСОБА_8 під час слідчого експерименту підтвердив ті обставини, які він надав в своїх показаннях в судовому засіданні. Зокрема, ОСОБА_8 вказував, що обвинувачений під час бігу весь час знаходився до працівників поліції спиною, в період переслідування ОСОБА_5 ніяких погроз не висловлював і в їх бік гранату не кидав.
15. Відеозаписом з камери спостереження кафе-бару «Зодіак», (а.с.к.п.85) підтверджуються обставини, які в судовому засіданні визнали сторони кримінального провадження і які свідчать про перебування ОСОБА_5 26 лютого 2016 року о 01 годині біля кафе «Зодіак».
16. Виходячи із змісту протоколу обшуку від 26 лютого 2016 року (а.с.к.п. 103-104) в ході огляду господарства в якому проживає ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 нічого не було виявлено та вилучено.
17. Протоколом проведення слідчого експерименту від 27 лютого 2016 року (а.с.к.п. 163-164) відеозапис якого було проглянуто в судовому засіданні підтверджується проведення перевірки і уточнення показань ОСОБА_5 , який перебував в статусі підозрюваного, наданих на досудовому розслідуванні.
Зокрема, ОСОБА_5 пояснив, що він наміру кидати гранату в бік працівників поліції не мав і кинув її в сторону, перебуваючи до працівників поліції спиною, оскільки не хотів, щоб гранту вилучили при затриманні. При цьому, чеку він не зривав з гранати.
18. Протоколом проведення додаткового слідчого експерименту від 25 травня 2016 року (а.с.к.п. 260-263) підтверджується проведення перевірки і уточнення показань ОСОБА_5 , який перебував в статусі підозрюваного, наданих на досудовому розслідуванні.
Зокрема, під час слідчого експерименту ОСОБА_5 описав свій рух під час переслідування та напрямок в якому він кидав гранату.
19. Висновком експерта № 26 (Вт) від 6 червня 2016 року (а.с.к.п. 268-273) підтверджується, що враховуючи покази потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_8 та приймаючи до уваги дані додаткового проведення слідчого експерименту від 25 травня 2016 року можна прийти до висновку, що в ситуації, якщо граната знаходилась в тому місті куди вона впала під час проведення слідчого експерименту (а не під час її виявлення 26 лютого 2016 року) можна зробити висновок, що і потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 і підозрюваний ОСОБА_5 імовірно знаходились в районі розрахункового радіусу ураження осколками гранати 40-50 м та у радіусі зберігання осколкової дії гранати 70-100 м. але дані проведеного аналізу не враховують наявності природних перешкод у напрямку розльоту осколків (дерева, електричні стовпи, кущі інш.) тому категорично відповісти на дане питання не є можливим.

Приймаючи до уваги місце виявлення гранати можна зробити висновок, що не потерпілі ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , не підозрюваний ОСОБА_5 на час спрацювання гранати не знаходились в зоні суцільного враження живої сили 7 м та в зоні розрахункового радіусу ураження осколками 45-50 м, але знаходились в радіусі зберігання осколкової дії гарнати 70-100 м та в зоні безпечної відстані 200м, але приймаючи до уваги штучну перешкоду (пам`ятний знак «Потяг») ураження від осколкової дії гранати вони отримати не могли.

У зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_5 не може вказати місце його затримання працівниками поліції встановити чи знаходились потерпілі ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 і сам підозрюваний ОСОБА_5 в зоні ураження гранати типу Ф-1 не є можливим.
ІІ. Оцінка Суду.
А. Щодо кримінального правопорушення (злочину) передбаченого частиною першою статті 263 КК.
20. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого частиною першою статті 263 КК Суду надано такі докази: показання свідків обвинувачення ОСОБА_10 та висновок експерта № 288/6 від 11 квітня 2016 року.
21. Обвинувачений та його захисник не заперечували винності ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого частиною першою статті 263 КК.
22. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує:
?Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою винність у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) та пояснив, що він дійсно придбав у ОСОБА_10 гранату Ф-1, яку переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де її зберігав.
?В свою чергу свідок ОСОБА_10 також підтвердив обставини за яких він передав обвинуваченому гранату Ф-1.
?А висновком експерта № 288/6 від 11 квітня 2016 року підтверджується, що наданий на дослідження предмет схожий на гранату Ф-1 є боєприпасом, промислово виготовленим корпусом до ручної осколкової гранати Ф-1 дистанційної дії (без запалу), який споряджений зарядом вибухової речовини (тротилом). Придатний для використання за призначенням, здійснення вибуху.

Таким чином, зазначені вище докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого частиною першою статті 263 КК, вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.

23. Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, знаходить, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за частиною першою статті 263 КК, як носіння, зберігання та придбання бойового припасу гранати Ф-1 без передбаченого законом дозволу.

Вина ОСОБА_5 у скоєному доведена у повному обсязі.

Б. Щодо кримінального правопорушення (злочину) передбаченого частиною першою статтею 348 КК.
24. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого статтею 348 КК Суду надано такі докази: показання потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ; протокол огляду місця події від 26 лютого 2016 року; протокол огляду місцевості від 30 квітня 2016 року; висновок експерта № 288/6 від 11 квітня 2016 року; довідки Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області від 26 лютого 2016 року № 2696/124/38-2016 і № 2695/124/38-2016; книги нарядів Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області; протокол проведення слідчого експерименту від 18 березня 2016 року; протокол проведення слідчого експерименту від 18 березня 2016 року; відеозапис з камери спостереження кафе-бару «Зодіак»; протокол обшуку від 26 лютого 2016 року; протокол проведення слідчого експерименту від 25 травня 2016 року; протокол проведення додаткового слідчого експерименту від 25 травня 2016 року; висновок експерта № 26 (Вт) від 6 червня 2016 року.

25. Обвинувачений та його захисник заперечували винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого статтею 348 КК висловивши позицію, що обвинувачений не вчиняв дій спрямованих на позбавлення життя працівників поліції, гранату в їх бік не кидав, що повністю підтверджено матеріалами справи, а тому в діях обвинуваченого відсутній склад злочину передбаченого статтею 348 КК.
26. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує:
?Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що обвинувачений під час його переслідування не обертався, ніяких погроз і висловлювань в бік працівників поліції не здійснював та в їх бік гранату не кидав. При цьому, потерпілі зазначили, що за обставинами справи вони не можуть твердити, що дії ОСОБА_5 були спрямовані на умисне позбавлення життя працівників поліції.
?Із показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , наданих в судовому засіданні неможливо встановити обставини, які б підтверджували, що ОСОБА_5 вчинив замах на вбивство працівників правоохоронного органу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в свою чергу вказані обставини спростували в судовому засіданні.

?Із протоколу огляду місця події від 26 лютого 2016 року та протоколу огляду місцевості від 30 квітня 2016 року можливо лише встановити проведення відповідного огляду ділянки місцевості, складення схеми огляду місцевості, виявлення металевого предмету за зовнішніми ознаками схожого на спусковий важіль бойової гранати Ф-1. При цьому, дані докази в сукупності із іншими доказами жодним чином вину ОСОБА_5 та обставини щодо вчинення ним інкримінованого злочину не підтверджують.

?Висновок експерта № 288/6 від 11 квітня 2016 року лише підтверджує, що наданий на дослідження предмет схожий на гранату Ф-1 є боєприпасом, промислово виготовленим корпусом до ручної осколкової гранати Ф-1 дистанційної дії (без запалу), який споряджений зарядом вибухової речовини (тротилом). Придатний для використання за призначенням, здійснення вибуху.

?Довідками Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області від 26 лютого 2016 року № 2696/124/38-2016 і № 2695/124/38-2016 та книгами нарядів Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області підтверджуються, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 являються працівниками поліції та 26 лютого 2016 року перебували при виконанні службових обов`язків.

?Виходячи із протоколів проведення слідчого експерименту від 18 березня 2016 року можливо лише встановити, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, що ОСОБА_5 замаху на вбивство не вчиняв, постійно під час переслідування знаходився до них спиною і будь-яких вигуків в їх сторону не здійснював;
?Також із змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 26 лютого 2016 року та протоколу проведення додаткового слідчого експерименту від 25 травня 2016 року неможливо встановити вину ОСОБА_5 у вчиненні замаху на життя працівників поліції. Даними доказами підтверджується лише перевірка показань обвинуваченого на досудовому розслідуванні, які ним були надані і в судовому засіданні і згідно із якими він пояснив, що бажання на позбавлення життя працівників поліції не мав, постійно під час переслідування перебував до працівників поліції спиною, гранату кидав в сторону не бачивши, де знаходяться працівники поліції;
?Відеозаписом з камери спостереження кафе-бару «Зодіак» підтверджуються лише обставини, які сторонами кримінального провадження на заперечувались, а саме перебування ОСОБА_5 26 лютого 2016 року о 01 годині біля кафе «Зодіак». При цьому, Суд звертає увагу, що будь-які обставини про переслідування обвинуваченого працівниками поліції та скоєння ним замаху на їх життя вказаний доказ не містить;
?Із змісту протоколу обшуку від 26 лютого 2016 року взагалі неможливо встановити обставин, які б мали відношення до даної справи і свідчили про вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину);
?Із висновку експерта № 26 (Вт) від 6 червня 2016 року Суд також позбавлений можливості встановити обставини, які б свідчили про вчинення ОСОБА_5 замаху на вбивство працівників правоохоронного органу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

27. В свою чергу відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в статті 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Наявність або відсутність «розумного сумніву» у судді є вирішальним чинником при прийнятті рішення про винуватість особи.

Статтею 91 КПК передбачені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні
Зокрема, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
А статтею 92 КПК передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Так, об`єктивна сторона кримінального правопорушення (злочину) передбаченого статтею 348 КК полягає у посяганні на життя працівника правоохоронного органу. А із суб`єктивної сторони вказаний злочин характеризується умисною формою вини, де винний усвідомлює, що посягає на життя працівника правоохоронного органу, передбачає настання смерті внаслідок своїх дій і бажає або свідомо допускає її настання. Вказані обставини сторона обвинувачення зобов`язана довести, в тому числі і в судовому засіданні.

Проте, наведений аналіз доказів дозволяє Суду зробити висновки про те, що в даній конкретній ситуації стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення (злочин) передбачене статтею 348 КК вчинено обвинуваченим ОСОБА_5 , зокрема жоден доказ, як окремо, так і в сукупності не підтверджують вчинення ОСОБА_5 дій, які б свідчили про посягання ним на життя працівників правоохоронного органу (об`єктивної сторони), так і наявність у обвинуваченого умислу на вчинення таких дій (суб`єктивної сторони).

Відповідно до частини першої статті 373 КПК виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим (пункт 2).
У зв`язку із чим виходячи із загальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, оцінивши всі докази в сукупності, Суд приходить до висновку про необхідність виправдання обвинуваченого за статтею 348 КК.
ІІІ. Призначення покарання.
28. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 при вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 263 КК, відповідно до статті 66 КК, не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 при вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 263 КК, відповідно до статті 67 КК є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

29. Вирішуючи питання про вид та розмір покарання ОСОБА_5 , Суд виходить із принципів верховенства права, законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК керується загальними засадами призначення покарання, зокрема, бере до уваги:

?тяжкість вчиненого злочину, що відповідно до статті 12 КК є тяжким злочином;

?враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

? особу винного його молодий вік; матеріальний та сімейний стан, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей; стан здоров`я, не перебування його на обліку у нарколога та психіатра; наявність постійного місця проживання та формально позитивної характеристики за таким;

?відсутність обставин, які пом`якшують покарання, за наявності обставини, яка обтяжує таке;

?те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відповідно до статті 39 Кодексу України про адміністративні правопорушення вважається таким, що не був підданий адміністративному стягненню, на профілактичних обліках в Бахмацькому ВП ГУНП в Чернігівській області не перебуває.

У зв`язку із чим доходить висновку, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки в межах санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинений злочин.

30. Проте, Суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним

та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (пункти 4.1., 4.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15рп/2004 «у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).

Закріплення в законі можливості звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.
Тому, окрім іншого, в даному конкретному випадку Судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, відсутність потерпілих та збитків від протиправного діяння.

Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_5 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК.

ІV. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
31. Цивільний позов по справі не заявлявся.

32. Відповідно до статті 100 КПК речові докази: частини (рештки) запалу УЗРГМ-2 в пакунку, який опечатаний фрагментом паперу з відбитком печатки «Служба Безпеки України для речових доказів, об`єктів досліджень та зразків № 9», які зберігаються в кімнаті речових доказів Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області знищити; чоловічу куртку з капюшоном, спортивні штани, які зберігаються в кімнаті речових доказів Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області повернути ОСОБА_5 , як власнику; магнітний носій з відеозаписом з місця пригоди, який зберігається в матеріалах справи залишити в матеріалах справи.

33. По справі було оплачено процесуальні витрати за проведення експертиз: в розмірі 1056 грн. 36 коп. (одна тисяча п`ятдесят шість гривень 36 копійок) за проведення судово-вибухотехнічної експертизи № 288/6 від 11 квітня 2016 року та в розмірі 2531 грн. 15 коп. (дві тисячі п`ятсот тридцять одна гривня 51 копійка) за проведення судово-вибухотехнічної експертизи № 26 (Вт) від 6 червня 2016 року, які відповідно до статті 124 КПК можуть бути стягнуті з обвинуваченого лише в разі ухвалення обвинувального вироку, у зв`язку із чим з обвинуваченого підлягають стягненню лише витрати за проведення судово-вибухотехнічної експертизи № 288/6 від 11 квітня 2016 року в розмірі 1056 грн. 36 коп. (одна тисяча п`ятдесят шість гривень 36 копійок), яка була покладена в основу обвинувального вироку.

Щодо відшкодування витрат по оплаті судово-вибухотехнічної експертизи № 26 (Вт) від 6 червня 2016 року в розмірі 2531 грн. 15 коп. (дві тисячі п`ятсот тридцять одна гривня 51 копійка) Суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року № 4038-XII проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України, а тому оскільки в даному випадку вказана експертиза не була покладена в основу обвинувального вироку, з врахуванням статті 124 КПК дані витрати з ОСОБА_5 стягненню не підлягають.
34. Запобіжний захід ОСОБА_5 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінально процесуального кодексу України, Суд,
У Х В А Л И В :
1. ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за статтею 348 Кримінального кодексу України у зв`язку із недоведеністю того, що кримінальне правопорушення (злочин) вчинене ОСОБА_5 та виправдати.
2. ОСОБА_5 визнати винуватим за частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
3. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину.

4. В силу статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
5. Початок іспитового строку ОСОБА_5 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

6. Речові докази: частини (рештки) запалу УЗРГМ-2 в пакунку, який опечатаний фрагментом паперу з відбитком печатки «Служба Безпеки України для речових доказів, об`єктів досліджень та зразків № 9», які зберігаються в кімнаті речових доказів Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області знищити; чоловічу куртку з капюшоном, спортивні штани, які зберігаються в кімнаті речових доказів Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області повернути ОСОБА_5 , як власнику; магнітний носій з відеозаписом з місця пригоди, який зберігається в матеріалах справи залишити в матеріалах справи.

7. Стягнути ОСОБА_5 1056 грн. 36 коп. (одна тисяча п`ятдесят шість гривень 36 копійок) процесуальних витрат на користь держави за проведення судово-вибухотехнічної експертизи.

Процесуальні витрати по справі в розмірі 2531 грн. 15 коп. (дві тисячі п`ятсот тридцять одна гривня 51 копійка) за проведення судово-вибухотехнічної експертизи необхідно компенсувати за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з Державного бюджету України спеціалізованій державні експертній установі, що проводила експертизу.

8. Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінально процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінально процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3