печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури міста Києва про відмову у визнанні потерпілим,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва із скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 21 вересня 2016 року та зобов,язати слідчого у кримінальному провадженні номер 0000052 залучити його як потерпілого до цього провадження. Заявник посилався на таке: прокуратурою міста Києва провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000052 за фактом невиконання судового рішення працівниками Деснянського УП ГУНП в місті Києві за ст. 382 КК України. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2016 року автомобіль визнано тимчасово вилученим майном та зобов,язано старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 повернути йому тимчасово вилучене майно автомобіль АУДІ А8 кузов НОМЕР_1 . 18 липня 2016 року після отримання повного тексту ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2016 року він подав клопотання до Деснянського УП щодо її виконання. 19 липня 2016 року він прибув до безпосереднього начальника ОСОБА_6 ОСОБА_7 , але той повідомив. що слідчий знаходиться після суток і вони не зможуть сьогодні виконати судове рішення. При цьому запропонував йому зв,язатися з ОСОБА_8 та домовитися про зустріч. Після цього він подзвонив ОСОБА_8 , але останній відмовився виконувати ухвалу, оскільки ніяких клопотань він нібито не отримував. Це систематично повторювалося з 21 по 26 липня 2016 року. 28 липня 2016 року начальник СВ ТВП 1 Деснянського УП повідомив, що автомобіль Ауді А8 Поліщуком та Радудою , нехтуючи ухвалою слідчого судді від 14 липня 2016 року, передано ОСОБА_9 , тобто особі, яка проникла в гараж з метою крадіжки цього автомобілю /відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень за ч.2 ст.286, ч.3 ст.185 КК України внесено до ЄРДР за номерами 0006160, 0007285. Автомобіль є безперечно цінним майном. Протягом тривалого часу з 04 червня по 28 липня 2016 року працівники Деснянського УП безпідставно утримували його на території ТВП-1. Вилучення вказаного автомобіля, утримання його на території ТВП-1 Деснянського УП з 04 червня по 27 липня 2016 року, передача його ОСОБА_9 за наявності ухвали слідчого судді від 14 липня 2016 року здійснено працівниками Деснянського УП. Внаслідок цих неправомірних дій та невиконання ухвали слідчого судді, йому, як власнику тимчасово вилученого майна, заподіяно матеріальну шкоду у великому розмірі, тобто спричинено тяжкі наслідки. Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України, постанова про відмову у визнанні потерпілим приймається лише за наявності очевидних тап достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті. В оскаржуваній постанові зазначено, що «… під час здійснення досудового розслідування не встановлено достатніх даних, які вказують на вид спричиненої шкоди ОСОБА_3 та, а саме в чому конкретно полягає заподіяна матеріальна шкода саме ОСОБА_6 , оскільки автомобіль повертався не слідчим ОСОБА_6 ….» Наведена мотивація є безглуздою. Так, вид спричиненої шкоди є очевидним це матеріальна шкода у розмірі вартості вищевказаного автомобіля. Шкоду спричинено йому як власникові. У судовому засіданні заявник та його адвокат підтримали вимоги скарги.

Представник прокуратури міста Києва до судового засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, не спростував доводів, викладених у скарзі. На підставі ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглядати скаргу за відсутності вказаної особи, на підставі матеріалів, доданих до скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до скарги, вислухавши пояснення у судовому засіданні заявника та його адвоката, прийшов до наступного висновку: прокуратурою міста Києва провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000052, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2016 року за заявою ОСОБА_3 від 09 серпня 2016 року за фактом умисного невиконання ухвали слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва номер 1-кс/754/1680/16 від 14 липня 2016 року, що набрало законної сили, вчиненого службовою особою, а саме слідчим Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. 19 вересня 2016 року до прокуратури міста Києва надійшло клопотання від ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні номер 0000052,від 10 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Постановою слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчих органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва старший радника юстиції ОСОБА_5 від 21 вересня 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні номер 0000052 від 10 серпня 2016 року за ч.2 ст.382 КК України у зв,язку з наявністю очевидних та достатніх підстав вважати, що останнім шкоди не завдано слідчим ОСОБА_6 . Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль АУДІ А8 кузов НОМЕР_1 на праві власності належить заявникові. Це підтверджено рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 квітня 2013 року, яким в задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності відмовлено; ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31 липня 2013 року, відповідно до якої апеляційна скарга ОСОБА_9 відхилена, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 квітня 2013 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 30 жовтня 2013 року касаційна скарга ОСОБА_9 відхилена. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 квітня 2013 року та ухвала Апеляційного суду міста Києва від 31 липня 2013 року залишені без змін. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2016 року автомобіль визнано тимчасово вилученим майном та зобов,язано старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 повернути йому тимчасово вилучене майно автомобіль АУДІ А8 кузов НОМЕР_1 . В ухвалі слідчого судді зазначено, що 04 червня 2016 року слідчим СВ Дарницького УП ГУНП в місті Києві проведено огляд місця події, в ході якого у Волковського вилучено транспортний засіб автомобіль АУДІ А8 кузов НОМЕР_1 .Арешт на автомобіль працівниками Дарницького УП в порядку, передбаченому ст.ст. 170-174 КПК України не накладався. Із скарги вбачається, що автомобіль належить саме йому, що підтверджується рішеннями судів всіх рівнів, автомобіль мав бути переданий саме йому, як власнику, але автомобіль був переданий ОСОБА_9 , якому рішеннями вищеназваних судів було відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності на вказаний автомобіль. Як пояснив у судовому засіданні заявник, на даний час місцезнаходження автомобіля невідоме, йому незаконними діями слідчого спричинено матеріальну шкоду в сумі вартості автомобіля, який незаконно переданий слідчим іншій особі, ігноруючи ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2016 року. Таким чином, слідчий суддя вважає, матеріальна шкода, спричинена заявникові є очевидною та дорівнює сумі вартості автомобіля, який належить йому та слідчим передано іншій особі. Вказані обставини не були проаналізовані слідчим прокуратури міста Києва при винесенні постанови від 21 вересня 2016 року, тому постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов,язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам,ятка про процесуальні права та обов,язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Таким чином слідчий суддя вважає, що ОСОБА_3 має бути залучений до вказаного кримінального провадження як потерпілий, оскільки кримінальне провадження порушено саме за його заявою, крім того, вищенаведене підтверджує наявність спричинення йому матеріальної шкоди саме у зв,язку з неповерненням йому майна, визначеного ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55,220,303,304,306,307 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури міста Києва про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчих органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва старшого радника юстиції ОСОБА_5 від 21 вересня 2016 року про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні номер 0000052 від 10 серпня 2016 року за ч.2 ст.382 КК України.

Зобов,язати слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчих органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва старшого радника юстиції ОСОБА_5 залучити до участі у кримінальному провадженні номер 0000052 від 10 серпня 2016 року за ч.2 ст.382 КК України в якості потерпілого ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя