справа № 208/1259/17
№ провадження 1-кс/208/385/17
УХВАЛА
Іменем України
10 березня 2017 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором про застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого повну загальну середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 01.11.1993 р. Заводським районним судом міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ст.142 ч.1 КК України (1960 р.) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, із застосуванням ст.46-1 КК України відстрочити виконання покарання на 2 роки, вирок набув законної сили 09.11.1993 р.;
- 19.06.1997 р. Заводським районним судом міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ст.141 ч.2 КК України (1960 р.) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, додаткових захід конфіскація майна, вирок набув законної сили 10.07.1997, звільнення 10.04.1999, відбування строку покарання;
- 30.08.1999 р. Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.140 ч.3 КК України (1960 р.) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, вирок набув законної сили 14.09.1999 р., звільнення 19.11.2001 р., умовно-дострокове, невідбута частина покарання 7 місяців 13 днів;
- 14.06.2006 р. Заводським районним судом міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ст.309 ч.1, ст.185 ч.3, ст.289 ч.2, ст.69, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, вирок набув законної сили 23.08.2006, звільнення 30.05.2008, умовно-дострокове;
- 07.07.2001 р. Заводським районним судом міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ст.187 ч.3, ст.263ч.1, ст.69, ст.70 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання 6 місяців за вироком суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 14.06.2006, до відбування 3 роки 6 місяців позбавлення волі, додатковий захід конфіскація ? частини особистого майна, вирок набув законної сили 12.08.2011, звільнення 28.04.2012 р., відбування строку покарання;
- 27.12.2013 р. Заводським районним судом міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, ст.15 ч.2, 185 ч.3, ст.70 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, вирок набув законної сили 13.02.2014 р., звільнення 07.10.2016 р., відбування строку покарання;
Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пославшись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків у кримінальному правопорушенні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення
В судовому засіданні слідчий і прокурор підтримали вищезазначене клопотання, та просили задовольнити, пославшись на обставини викладені у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 , просили у задоволені клопотання, щодо тримання ОСОБА_5 під вартою, відмовити та обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, пояснивши, що підозра у скоєні розбою є необґрунтованою.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження і матеріали клопотання, якими слідчий обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів клопотання та досудового розслідування вбачається, що 04 березня 2017 року приблизно о 03.00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у дворі буд. АДРЕСА_3 , із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я., викрав у ОСОБА_7 майно, а саме мобільний телефон «Lenovo К 30-Т» ІМЕІ НОМЕР_1 , банківську картку АТ «ТАСКОМБАНК» на ім`я ОСОБА_7 , капці, виготовлені зі шкірозамінника коричневого та чорного кольорів, капелюх для сауни та грошові кошти у сумі приблизно 100 гривень.
10.03.2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
З приводу тверджень підозрюваного та його захисника щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_5 , суд звертає увагу на те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюрей проти Сполученого Королівства" (п.55 Рішення), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні
Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, підтверджується: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколом огляду предмету договору про надання фінансового кредиту під заставу, протоколами пред`явлення особи ОСОБА_9 для впізнання потерпілому ОСОБА_7 та свідку ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання свідкові ОСОБА_9 за фотознімками.
Слідчий у своєму клопотанні та прокурор у судовому засіданні, як на наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, послались на те, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (так як вчинення підозрюваним кримінального правопорушення вже не вперше вказує на те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки і моралі та може намагатися уникнути покарання за вчинене кримінального правопорушення. Окрім того підозрюваний не має дружини та постійного місця роботи, що вказує на те, що він не має сталих соціальних зв`язків та може у будь-який момент покинути межі міста та області з метою переховування від органів досудового розслідування та суду); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення істотного значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків у кримінальному правопорушенні (підозрюваний вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням до потерпілого насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, окрім того він знайомий зі свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що вказує не те, що він може намагатись впливати на них, в тому числі за допомогою насильства, з метою уникнення покарання за вчинений злочин); вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення майнової спрямованості вже не вперше, не маючи при цьому постійного місця роботи та заробітку, що свідчить про те, що підозрюваний у подальшому може вчинювати кримінальні правопорушення майнової спрямованості з метою заробітку коштів). Також зазначає, що жодний із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків.
На переконання суду, надані слідчим докази доводять наявність відносно ОСОБА_5 обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки підозрюється у у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання від семи до десяти років, що дає підставу для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд дійшов висновку за можливе не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення у скоєні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. ст.ст.176-179, 184, 186, 193. 194, 196 КПК України, суд
у х в а л и в:
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 травня 2017 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню, та може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1