Справа №639/3559/17
Провадження №1-в/639/458/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника ХВК №18 ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво Донецької області, громадянина України, засудженого вироком Московського районного суду м. Харкова від 06.10.2011 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 152, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, відбуваючого покарання у Холодногірській ВК №18,-

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України звернувся засуджений ОСОБА_4 .
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, вважав можливим звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування покарання, оскільки останній своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Представник Холодногірської ВК №18 проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали судової справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Так, згідно положень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 06.10.2011 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 152, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2016 року у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.04.2011 року по 16.02.2012 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 26.05.2011 року, кінець строку відбування покарання 05.09.2017 року. На момент розгляду клопотання ОСОБА_4 відбув 6 років 10 місяців 1 день, лишилось 1 місяць 29 днів.
Як вбачається з характеристики засудженого, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.05.2011 року. За час тримання в Харківському слідчому ізоляторі до праці не залучався, режим тримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.З 24.10.2011 року відбуває покарання у Холодногірській виправній колонії Харківської області (№18). За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня установи за що 7 (сім) разів заохочувався адміністрацією установи. Стягнень не має.Відповідно до ст. 118 КВК України працевлаштований на виробництві установи, до цеху №3 дільниці з пошиву взуття - швець. До праці ставиться сумлінно, поставлені адміністрацією завдання виконує якісно та вчасно.У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних і ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законодавством вимоги персоналу установи.Приймає участь в роботах з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою території установи ставиться з розумною ініціативою.Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Професія», «Підготовка до звільнення». До реалізації цих програмставиться добре.Згідно ст.127 КВК України приймає участь у роботі самодіяльних організацій,проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.Підтримує доброзичливі родинні стосунки з матір`ю, батьком та бабусею шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі.Згідно медичної довідки має інвалідність III групи. Зовнішній вигляд охайний.Вину у скоєному злочині визнав повністю.Згідно вироку Московським р/с м. Харкова має позов 41000 грн., але виконавчі листи до установи не надходили. Має наміри відшкодувати у повному обсязі.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З огляду на те, що дослідженням відомостей про особу засудженого ОСОБА_4 встановлено, що за час відбування покарання останній має 7 заохочень, стягнень не має, відбув більш ніж 3/4 строку призначеного покарання, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, приймає участь у програмі диференційного виховного впливу та бере участь у роботах самодіяльних організацій, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, тому суд приходить до висновку, що засуджений став на шлях виправлення та має усі належні умови, передбачені ст.81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим клопотання засудженого є таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 умовно достроково звільнити від покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 06.10.2011 року на невідбуту частину 1 місяць 29 днів.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1