Справа № 755/3365/17
В И Р О К
іменем України
"23" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №0017905, від 31 грудня 2016 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Застугна, Васильківського району, Київської області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, працюючої в ТОВ «СІТІ Холідей», незаміжньої, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,-
встановив:
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 18 січня 2017 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачена в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч.5 ст.474 КПК України, просила суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначила, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Представник потерпілого, розуміючи наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважав за необхідне угоду затвердити.

Прокурор, в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені заходи.

Суд, заслухавши думку сторін угоди та прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК України) та закону приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнаючи шляхом її укладення доведеним, що ОСОБА_5 30 грудня 2016 року о 17 год. 00 хв. перебувала в приміщенні торгового залу магазину «Бершка Україна», який розташований в ТЦ «Скай Молл» за адресою: м. Київ, пр.Ватутіна, 2-Т, де у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з даного магазину, та обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, шляхом вільного доступу ОСОБА_5 взяла з торгової полиці магазину товар, який належить ТОВ «Бершка Україна», а саме: футболку ТОВ «Бершка Україна» (артикул 7609/187/501/02), - 1 шт. закупівельною вартістю 218 грн. 73 коп.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в приміщенні торгівельної зали магазину ТОВ «Бершка Україна» сховала жіночу футболку в кількості 1 шт. до власної сумки. Не маючи наміру розрахуватись за вищевказаний товар, ОСОБА_5 пройшла через касову зону не розрахувавшись за нього, вийшовши з приміщення торгівельної зали магазину ТОВ «Бершка Україна», при цьому виконавши усі необхідні дії, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, оскільки в загальному коридорі була затримана працівниками охорони торгівельної зали.

Своїми протиправними діями, які полягали у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 намагалась спричинити ТОВ «Бершка Україна», матеріального збитку на загальну суму 218 грн. 73 коп.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), однак свій злочинний умисел до кінця довести не змогла з причин, що не залежали від її волі.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.

Безпосередньо в самій угоді про примирення викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст.471 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався та підстави його визначення на даному етапі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 18 січня 2017 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0017905, від 31 грудня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні CD+R диск, салатового кольору з надписом «Кактуз», ємністю 700 MB 80 MIN залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження.

Речові докази жіночу футболку, вилучену під час огляду місця події 28.02.2017 року магазині «Bershka», який знаходиться в ТРЦ «Sky mall», розташованого по пр. Ватутіна, 2-Т в м. Києві залишити у володінні ТОВ «Бершка Україна».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1