В И Р О К
іменем України
Справа № 126/3107/16-к

Провадження № 1-кп/126/36/2017

"28" квітня 2017 р.м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь Вінницької області кримінальне провадження за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000793 від 01.10.2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, інваліда ІІІ групи, одруженого, приватного підприємця, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, -

за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України,-

в с т а н о в и в :
Судом встановлено, що 21 червня 2016 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 («Перевізник») та Приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП» в особі директора ОСОБА_5 укладено договір перевезення вантажу № П57/2016 (на пальному перевізника). Згідно п.1.1 вказаного договору, ОСОБА_4 , як перевізник, був зобов`язаний доставити ввірене йому для перевезення зерно сільськогосподарських культур і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі. Пунктом 6.1. договору передбачено, що сторони у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором несуть взаємну матеріальну відповідальність у межах передбачених чинним законодавством України. Пунктом 6.2. даного договору передбачено, що перевізник несе матеріальну відповідальність за збереження вантажу.

Так, 30 вересня 2016 року близько 18 год. ОСОБА_4 на своєму автомобілі DAF 95XF480 д.н.з. НОМЕР_1 поїхав на поле № НОМЕР_2 , що в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області, де, згідно товарно-транспортної накладної № 043107 від 30 вересня 2016 року завантажив до напівпричепа BODEX KIS 3В д.н.з. НОМЕР_3 вищевказаного автомобіля зерно кукурудзи в кількості близько 30 т, а також отримав дві пломби - 1). S48497760 та 2). S48497761, щоб опломбувати напівпричіп з вантажем. Однак, маючи на меті корисливий умисел на привласнення чужого майна та незаконне збагачення, ОСОБА_4 напівпричіп не опломбував та на своєму автомобілі DAF 95XF480 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом BODEX KIS ЗВ д.н.з. НОМЕР_3 , в якому знаходилося зерно кукурудзи ПрАТ «Зернопродукт МХП», поїхав до станції технічного обслуговування, що в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області по вул. Лісовій, відхилившись від маршруту. Перебуваючи на вищевказаній СТО, ОСОБА_4 умисно, з корисливих спонукань, за допомогою раніше найнятих осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не були обізнані про належність зерна та злочинний умисел ОСОБА_4 , почали перевантажувати зерно кукурудзи з напівпричепа BODEX KIS ЗВ д.н.з. НОМЕР_3 до причепа іншого належного йому автомобіля ЗИЛ - MM3 554 д.н.з. НОМЕР_4 та перевантаживши зерно кукурудзи вагою в кількості 4200 кг, вартість якого згідно довідки Департаменту агропромислового розвитку Вінницької облдержадміністрації № 01-02-22/2050 від 04.10.2016 становить 16380 грн., був затриманий працівниками поліції, внаслідок чого свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені злочину визнав повністю, щиро розкаявся, та просив його суворо не карати.

Приймаючи до уваги повне визнання своєї вини обвинуваченим в об`ємі висунутого йому обвинувачення, а також те, що обвинувачений не піддає сумніву фактичні обставини справи, розуміє зміст цих обставин, тому суд вважає за можливе обмежити дослідження доказів під час судового слідства допитом обвинуваченого відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитавши обвинуваченого, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі пред`явленого йому обвинувачення.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 191 КК України, а саме, незакінчений замах на привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

Обираючи вид і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що обвинувачений характеризується по місцю проживання з позитивної сторони, щиро розкаюється у вчиненому злочині, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має одну неповнолітню дитину, раніше не судимий, є інвалідом ІІІ групи.

Також, при обранні міри покарання, суд враховує думку представника потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого, просить суворо його не карати.

В ході судового слідства в діях обвинуваченого ОСОБА_4 виявлено пом`якшуючі вину обставини, передбачені ст. 66 КК України, якими суд вважає щире каяття.

Обтяжуючих вину ОСОБА_4 обставин, що передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, характер та тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого злочину, обираючи ОСОБА_4 покарання, суд, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, вважає необхідним призначити його у виді штрафу.

Вирішуючи питання про долю речових доказів у справі суд виходить з наступного.

Державне обвинувачення наполягає на конфіскації автомобілів DAF 95XF480 д.н.з. НОМЕР_1 та ЗИЛ-ММЗ 554 д.н.з. НОМЕР_4 , а також напівпричеп BODEX KIS 3В д.н.з. НОМЕР_3 , які передані на зберігання обвинуваченому.

Вирішуючи дане питання, суд виходить з того, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані щодо визнання вказаних транспортних засобів речовими доказами, тому суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовим доказом, серед іншого є і знаряддя вчинення кримінального правопорушення. При цьому, суд виходить з того, що знаряддями злочину у справах про злочини проти власності слід вважати предмети чи технічні засоби, які умисно використовувались особою для вчинення протиправного діяння. Транспортні засоби слід визнати знаряддям злочину не лише тоді, коли вони використовувалися для безпосереднього заволодіння чужим майном, а й тоді, коли без їх використання вчинення злочину було неможливим чи надто складним.

За таких обставин, суд вважає, що вантажний автомобіль DAF 95XF480 д.н.з. НОМЕР_1 та ЗИЛ-ММЗ 554 д.н.з. НОМЕР_4 , а також напівпричеп BODEX KIS 3В д.н.з. НОМЕР_3 , являються знаряддям вчиненого злочину.

При цьому судом встановлено, що власником вантажного автомобіля ЗИЛ-ММЗ 554 д.н.з. НОМЕР_4 являється не обвинувачений, а ОСОБА_9 , тому у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України суд вважає за неможливе конфіскувати вказаний автомобіль, оскільки це порушить право власності власника автомобіля ОСОБА_9 .

Щодо вантажного автомобіля DAF 95XF480 д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепа BODEX KIS 3В д.н.з. НОМЕР_3 , які належать обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає за можливе залишити їх обвинуваченому, як власнику, оскільки конфіскація даних транспортних засобів позбавить його та членів його родини засобів до існування, оскільки ОСОБА_4 являється приватним підприємцем та здійснює діяльність з перевезення вантажів, тобто використання вказаних транспортних засобів являється єдиним джерелом доходу.

Крім того, вартість майна, яке просить конфіскувати в дохід держави прокурор не є співмірною із розміром шкоди, завданим кримінальним правопорушенням та значно його перевищує.

Спричинена злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 шкода в повному обсязі відшкодована потерпілій стороні, потерпілий не має жодних претензій матеріального та морального характеру щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Долю решти речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченому ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 191 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу - 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази:

- вантажний автомобіль ЗИЛ-ММЗ 554 д.н.з. НОМЕР_4 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 і який належить ОСОБА_9 - повернути ОСОБА_9 як власнику;

- вантажний автомобіль DAF 95XF480 д.н.з. НОМЕР_1 , а також напівпричеп BODEX KIS 3В д.н.з. НОМЕР_3 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 - залишити йому як власнику;

- дві пластикові печатки 1). S48497760 та 2). S48497761- передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області - знищити;

- товаро-транспортну накладну № 043107 від 30.09.2016 року та її копію, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;

- зерно кукурудзи в кількості 4200 та 30240 кг, передані на зберігання ПрАТ "Зернопродукт МХП"- залишити йому як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд Вінницької області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Вінницької області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1