Справа № 214/3298/16-к
1-кп/214/173/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000331 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого повну середню освіту, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 та 2 ст. 190 КК України,
сторони кримінального провадження, які беруть участь в судовому розгляді: прокурор - ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:
ОСОБА_3 , 10.02.2016 року приблизно о 10.00 годині, знаходячись біля буд. №16 по вул. Павла Глазового в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, де реалізуючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , під приводом тимчасового користування мобільним телефоном марки «Lenovo А6000» на дві сім-карти вартістю 2320 гривень, в якому знаходилась флеш-карта пам`яті «Micro CD» об`ємом 16 Гб вартістю 299 гривень, який належав потерпілому ОСОБА_5 , заволодів ним, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 2619 гривень.
Вищевказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство)
Крім того, ОСОБА_3 , повторно, 11.03.2016 року приблизно о 15.00 годині, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де реалізуючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , під приводом тимчасового користування мобільним телефоном марки «Nokia Аsha 200» вартістю 700 гривень, в якому знаходилась флеш-карта памяті, що не становить матеріальної цінності, який належав потерпілій ОСОБА_6 , заволодів ним, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 700 гривень.
Вищевказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), скоєне повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст. 190 КК України визнав в повному обсязі та дав пояснення, аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаюється у скоєному злочині, зазначив що ним відшкодована матеріальна шкода, завдана потерпілим, надав письмові їх розписки та просив сурово не карати.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, кожен окремо звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що матеріальні збитки їм відшкодовано повністю (т.2 а.с.11, 12).

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд кримінального провадження в порядку ст. 349 ч.3 КК України без виклику в судове засідання представників потерпілих, свідків, та без дослідження письмових доказів.
Враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину, фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень ніким не оспорюються, свідчення обвинуваченого в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, судових витрат та які характеризують особу обвинуваченого.
При цьому судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють значення цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини апеляційному порядку.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, відповідають обставинам справи, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, є доказами, що прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Враховуючи добровільне визнання обвинуваченим вини а також визнання обставин викладених в обвинувальному акті, суд дійшов логічного висновку про доведеність обвинувачення, і вважає що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та за ч. 2 ст.190 КК України ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство, вчинене повторно, що дає суду підстави ухвалити обвинувальний вирок.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.
Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги, що останній визнав вину у скоєні кримінального правопорушення в повному обсязі, відшкодував матеріальну шкоду потерпілим, згідно даних, які характеризують його особу: обвинувачений який раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України (т.1 а.с.63-65), за місцем мешкання характеризується нейтрально (т.1 а.с.83), на обліку в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває (т.1 а.с. 80,81).
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначається щиросердне каяття та добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ст. 70 ч.1 КК України, призначивши покарання шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання за ч.2 ст. 190, ч.1 ст.190 КК України та застосувати ст. 75 КК України.
Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Речові докази в даному кримінальному проваджені відсутні .
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1 та 2 ст.190 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання:
- за ч.1 ст.190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік ;
- за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два ) роки
Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не обирався.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1