Справа № 442/5642/16-к
Провадження № 1-кп/442/74/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0001971 від 18.08.2016 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стебник Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.06.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт терміном 140 годин,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -

- з участю прокурора - ОСОБА_4

- обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

- його захисника - ОСОБА_5 ,

встановив :
19 липня 2016 року Дрогобицьким міськрайонним відділом кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Львівській області взято на облік ОСОБА_3 як засуджену особу та під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт згідно ст. 56 КК України та ст. 40 КВК України, роз`яснено зміст ч.2 ст. 389 КК України і ст. 37 КВК України. Для відбування покарання у вигляді громадських робіт ОСОБА_3 було скеровано в ДП «Стебниккомунсервіс», про що товариством було видано наказ № 37-к/тр від 20.07.2016 року про виконання направлення, складено графік виходу на громадські роботи, з яким засудженого ознайомлено особисто. Однак, засуджений ОСОБА_3 відмовився від відбування громадських робіт та їх відпрацювання, пояснюючи це тим, що він не бажає виконувати громадські роботи. Станом на 12.08.2016 року засудженим ОСОБА_3 не відпрацьовано жодної години громадських робіт із призначених судом 140.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що не зміг відпрацювати громадські роботи, призначені судом через стан здоров`я, однак підтвердити документально це не може. Просив суворо не карати, щиросердечно розкаявся.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення. Його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 389 КК України, оскільки він ухилився від відбування громадських робіт.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності. у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи ОСОБА_3 покарання, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, каяття та активне сприяння розкриттю злочину, посередню характеристику за місцем проживання, вік, те, що на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, аналізу особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України.

Разом з тим, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при застосуванні покарання у виді арешту, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Відбуття покарання рахувати з часу затримання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1