Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/4799/17
У Х В А Л А
07 липня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6

представника служби у справах дітей ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду № 3 в м. Біла Церква клопотання прокурора прокуратури м. Біла Церква про застосування примусових заходів виховного характеру по матеріалам кримінального провадження № 0002821 від 11.07.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, українця, не судимого, студента 1 курсу Білоцерківського училища №13,зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
Прокурор прокуратури м. Біла Церква ОСОБА_3 27.04.2017 року склала клопотання по матеріалах кримінального провадження № 0002821 від 11.07.2015 року про застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру, вказуючи у клопотанні, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10.07.2015 року близько 19 години неповнолітній ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним мопедом марки «HONDA DIO» без д.н.з., який відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 із наступними змінами, є транспортним засобом, та рухаючись по вул. Героїв Чорнобиля м. Біла Церква від вул. 1-ша Піщана у напрямку до пров. Студентський м. Біла Церква Київської області, неподалік розташування перехрестя з вул. 1-ша Піщана м. Біла Церква Київської області, в порушення вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, де вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність, не обрав безпечну швидкість, на заокругленні дороги праворуч втратив контроль над рухом керованого ним транспортного засобу, після чого виїхав на смугу зустрічного для нього руху, де скоїв зіткнення із зустрічним мопедом марки «HONDA DIO» без д.н.з, під керуванням водія неповнолітнього ОСОБА_8 , який рухався прямо, по своїй смузі вул. Героїв Чорнобиля м. Біла Церква, від пров. Студентський в напрямку до вул. 1-ша Піщана м. Біла Церква Київської області та мав перевагу в русі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди мопедист ОСОБА_8 отримав наступні тілесні ушкодження: закритий перелом лівої променевої кістки, садна та синець на правому стегні. Перелом відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більше ніж 3 тижні.

Сукупність допущених порушень неповнолітнім ОСОБА_5 вимог п. п. 2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

В діях неповнолітнього ОСОБА_5 формально вбачається склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення у вигляді порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Однак неповнолітній ОСОБА_5 , на момент вчинення ним суспільно небезпечного діяння не досяг віку, з якого може наступити кримінальна відповідальність, тому просить суд закрити кримінальне провадження відносно неповнолітнього ОСОБА_5 та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала своє клопотання, неповнолітній ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_4 просять суд задовольнити клопотання прокурора.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_7 також просить задовольнити клопотання.

Суд, вислухавши учасників провадження вважає за необхідна задовольнити клопотання, по слідуючих підставах.

Згідно ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру , передбачені ч.2 ст. 105 цього кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Частина 2 ст. 105 КК України передбачає такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їх прохання;

4) покладення на неповнолітнього , який досяг 15-ти річного віку і має майно, кошти, або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує 3-х років.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

В судовому засіданні було достовірно встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 дійсно скоїв вказані суспільно небезпечні діяння, за які кримінальну відповідальність несе лише особа, якій виповнилося 16 років, а тому до нього слід застосувати примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері, яка надала про це згоду .

Керуючись ст.498-501 КПК України, ст.ст.97,105 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора прокуратури м. Біла Церква ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру по матеріалам кримінального провадження № 0002821 від 11.07.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України до неповнолітнього ОСОБА_5 задовольнити.

Закрити кримінальне провадження № 0002821 від 11.07.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України щодо неповнолітнього ОСОБА_5 .

Застосувати примусовий захід виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_6 до досягнення ним 18 років.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1