пр. № 1-кс/759/3587/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2016 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві по кримінальному провадженні №0005033 від 25.05.2016,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2016 до Святошинського районного суду м. Києва звернувся скаржник, просить суд визнати неправомірною бездіяльність слідчого СВ Святошинського УП ГУНП України у м. Києві в рамках кримінального провадження №0005033 від 25.05.2016 щодо ненадання відповіді на клопотання ОСОБА_3 від 15.12.2016; зобов`язати слідчого СВ Святошинського УП ГУНП України у м. Києві надати відповідь на клопотання ОСОБА_3 від 15.12.2016; зобов`язати слідчого СВ Святошинського УП ГУНП України у м. Києві продовжити досудове розслідування, всебічно та неупереджено провести досудове розслідування та прийняти законні рішення.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Слідчий Святошинського УП ГУНП у м. Києві у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заперечень щодо наведених в скарзі обставин суду не надав, тому з урахуванням думки скаржника слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги в відсутності суб`єкта оскарження, оскільки його відсутність, згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Матеріали кримінального провадження до суду не направленні, а тому суд вважає за можливим розглядати скаргу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Частина 1 ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою копії.

Як вбачається з заяви заявник подав клопотання від 15.12.2016 до СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві, однак всупереч ст. 220 КПК України не був повідомлений про результати розгляду клопотання.

У силу ч. ч. 2, 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

У частині 1 ст. 303 КПК України зазначено, які саме рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на їх оскарження, а саме:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Тобто, ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачає оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає в іншому, ніж зазначено в ч. 1 ст. 303 КПК України, на стадії досудового розслідування.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється. А межі втручання слідчого судді у діяльність слідчого обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України.

Враховуючи те, що не повідомлення особи про прийняття процесуальних рішень у передбачені законом строки є суттєвим порушенням вимог КПК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві по кримінальному провадженні №0005033 від 25.05.2016 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність слідчого СВ Святошинського УП ГУНП України у м. Києві в рамках кримінального провадження №0005033 від 25.05.2016 щодо ненадання відповіді на клопотання ОСОБА_3 від 15.12.2016;

Зобов`язати слідчого СВ Святошинського УП ГУНП України у м. Києві надати відповідь на клопотання ОСОБА_3 від 15.12.2016.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1