Справа180/1669/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Марганецького міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000384 від 24.05.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, інваліда 3 групи, маючого на утриманні сина 2011 року народження, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового слідства, згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 24 травня 2016 року в період часу з 10 год.30 хв. по 10 год.50 хв., знаходячись біля будинку 145 по вул..Київська в м.Марганець, умисно перешкоджав журналісту ТОВ «Інформаційне агентство «Стоп Корупції ТВ» ОСОБА_6 та оператору ОСОБА_8 у здійсненні ними законної професійної діяльності журналіста.

Так, 24.05.2016 року в період 10:30 год. по 10:50 год. ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 , що перебувають у трудових відносинах з ТОВ «Інформаційне агентство «Стоп Корупції ТВ» здійснювали виконання редакційного завдання від 22.05.2016 року наданого під час журналістського розслідування. В межах вказаного розслідування, з метою збирання, обробки, та підготовки до поширення інформації щодо можливих корупційних дій та незаконного вивезення сміття, порушення ліцензійних умов ТОВ «Тандем Траст Сервіс» журналіст ОСОБА_6 та оператор ОСОБА_8 перебували поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 почав проводити відеозйомку з метою подальшого висвітлення вищевказаних фактів з використанням відеокамери «Sony» NXCAM, модель №EX-EASOE, серійний номер № 210696, що належить ТОВ «Інформаційне агентство «СТОП Корупції ТВ».

В цей час, у вищевказаному місці, навпроти входу до магазину «Оптика», «Ювелірна майстерня», перебував власник нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 та його знайомі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яких ОСОБА_8 зафільмував за допомогою наявної у нього відеокамери при здійсненні відеозапису сюжету за участю журналіста ОСОБА_6 , керуючись при цьому положеннями ч. 1 ст. 307 ЦК України, відповідно до яких згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. В цьому місці, в зазначений час, у ОСОБА_3 виник умисел на перешкоджання законній професійній журналістській діяльності.

З метою реалізації свого злочинного умислу, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є журналістом, оскільки остання пред`являла йому посвідчення журналіста інформаційного агентства «Стоп Корупції ТВ», тримала у руках мікрофон зі спеціальною позначкою «СТОП Корупції», а також в присутності ОСОБА_3 здійснювала створення аудіовізуального твору, спрямованого на висвітлення окремих обставин діяльності ТОВ «Тандем Траст Сервіс», поставив ОСОБА_6 рішучу вимогу припинити здійснення відеозапису, а після невиконання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 його незаконної вимоги, ОСОБА_3 впритул наблизився до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , після чого наніс один удар лівою рукою в об`єктив відеокамери, внаслідок чого пошкодив її та обмежив одержання інформації оператором ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , чим вчинив умисне перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності.

Дії обвинуваченого досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч.1 ст.171 КК України, як умисне перешкоджання здійсненню журналістом законної професійній діяльності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненні злочину не визнав, надав показання, що незаконних дій щодо журналістів не вчиняв. Прийшла якась дівчина, провокувала його на сварку. Вона зайшла до ювелірної майстерні та з`ясовувала, де знаходиться квартира АДРЕСА_4 . На її питання відповів, що вхід в квартири з під`їзду. Приміщення майстерні виведено з житлового фонду в1993-1995 роках. Декілька разів питав, хто вони такі та хто їх направив. ОСОБА_11 не відповідала. В руках в неї був мікрофон, але в нього проблеми із зором - він не бачив на ньому надпис. В руках у потерпілої був телефон червоного кольору, що на ньому було посвідчення не бачив. Йому не відомо, що ОСОБА_12 повідомляла ОСОБА_13 звідки вона. Ні на потерпілій, ні на оператору не було нічого, щоб відрізняло їх серед інших. Приміщення майстерні це його власність, вони двічі заходили до нього та знімали. Прохав щоб не знімали його. Близько однієї години вони тероризували, його питання ігнорували, потерпіла задавала лише одне питання де квартира АДРЕСА_5 в під`їзді, про що неодноразово було повідомлено потерпілій, але вони залишались біля нього. Пошкодження камери сфабриковані, як вбачається з відеозапису, оператор продовжував знімати події. З підприємством ОСОБА_14 ніяких відносин у нього не має. Зазначене підприємство знаходилось по АДРЕСА_6 . В подальшому дізнався, що їх привіз депутат міської ради ОСОБА_15 , дівчина провокувала на сварку, потім сказала, що цього достатньо та викликала поліцію.

На підтвердження вини ОСОБА_3 , стороною обвинувачення надані наступні докази.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , надала показання, про те, що 24 травня 2016 року приїхала з оператором ОСОБА_16 з редакційним завданням з приводу вивезення сміття в м.Марганець. Отримала інформацію, що підприємство ОСОБА_14 , зареєстровано за адресою АДРЕСА_3 . Підійшли до під`їзду, вхід до квартири АДРЕСА_4 замуровано, як і всі двері на першому поверсі в під`їзді. Посвідчення тримала в руках, на мікрофоні надпис «Стоп корупції». На сходинках стояло два чоловіки, в магазині жінка повідомила, що власник приміщення один з чоловіків ОСОБА_17 . ОСОБА_18 запитав хто їх прислав, на що йому відповіла, що ми приходимо самі. Вона не зобов`язана представлятися кожному, в руках - посвідчення, на мікрофоні - надпис, тому вважає, що цього достатньо, щоб визначити, що вона журналіст. Перешкоджання ОСОБА_3 , полягає в забороні їм знімати, намаганні ввести в оману, здійснення на неї тиску, агресивне ставлення. ОСОБА_18 двічі штовхнув камеру, говорив, що якщо не прибере оператор камеру, то він зламає її. Оператора немає необхідності допитувати як свідка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що в травні 2016 року вона зайшла до знайомих в магазин, зайшли дівчина та чоловік з камерою та почали питати, де знаходиться квартира АДРЕСА_4 . Вони не вітались, ні представлялась. Вона двічі спитала, хто вони такі, але відповіді не було. Мікрофон дівчина держала так, що не можна було прочитати на ньому надписи. Не було зрозуміло, чого вони взагалі прийшли. Вони вийшли на вулицю, ОСОБА_3 щонайменше двічі просив не знімати його, потім рукою закрив об`єктив камери. Оператор відшатнувся та продовжував знімати. Дівчина почала кричати, що перешкоджають журналістській діяльності. Вели себе некоректно, нахабно, що це були журналісти вона дізналася після виходу сюжету. ОСОБА_20 спочатку відповідав коректно, потім почав проявляти невдоволення, в зв`язку з тим, що на його питання нічого не відповідали, а від дівчини тільки було одне питання де квартира АДРЕСА_4 . Що вони знімали сюжет про вивезення сміття дізналася з ролику.

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що з ОСОБА_22 зайшли до знайомої в приміщення ОСОБА_20 , частину якого вона орендує. Зайшли двоє людей з камерою, ніхто не представлявся, відмінного на одязі у них нічого не було, питали, де квартира АДРЕСА_4 . ОСОБА_20 був здивований, агресивним не був, не кричав, тільки неодноразово питав: «хто вони такі?». Відповіді ОСОБА_20 не дочекався. Заходили до магазину двічі. ОСОБА_20 камеру закрив рукою. Що це були журналісти дізналася від знайомої, через деякий час. Склалося враження, що це провокація.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що він, ОСОБА_23 та ОСОБА_18 стояли на сходинках Ювелірної майстерні та розмовляли. Підійшли хлопець та дівчина з камерою, знімали, спитали, де знаходиться квартира АДРЕСА_4 та зайшли до приміщення. Коли вийшли з майстерні, то продовжували знімати. Вони не повідомляли хто вони такі. ОСОБА_18 пішов. Він з дівчиною були вдвох та запитав звідки вони, на що дівчина спочатку показала якусь книжечку, ні прізвища, нічого не встиг прочитати, вона сказала, що 5 канал. ОСОБА_20 питав близько чотирьох разів, хто вони, але йому ніхто не відповідав. ОСОБА_20 затулив об`єктив камери, оператор смикнув камеру. Дівчина почала кричати, що цього досить, викликай поліцію. Після цих слів вирішив, що це якась провокація, оскільки не представлялись, шукали якусь квартиру не кажучи для чого, а потім почали викликати поліцію. ОСОБА_20 просив не знімати його. Ударів по камері не було.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що побачивши біля майстерні ОСОБА_3 та ОСОБА_24 підійшов до них, розмовляли, підійшла дівчина з мікрофоном та хлопець з камерою. Ніхто з них не представлявся. ОСОБА_20 прохав не знімати його приблизно п`ять разів. Удару по камері не було. Він також просив не знімати, питав у них з приводу чого вони знімають. На всі питання було мовчання. Не думав, що це журналісти, бо не зрозумів яка в них мета зйомки.

Крім того, в судовому засіданні були дослідженні документи, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження та досліджено відеозапис події:

- із протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, встановлено, ОСОБА_6 24.05.2016 року о 10-45 год. звернулася до Марганецького ВП з повідомленням, що невідома особа перешкоджає журналістській діяльності (ар.п.185);

- із протоколу огляду місця події від 24 травня 2016 року встановлено, що 24 травня 2016 року в період часу з 11 год.20 хв. по 11 год.45 хв., без залучення понятих, проведено огляд відеокамери «Sony» NXCОM, модель № EX-EASOE, серійний номер № 210696 та встановлено механічне пошкодження у виді сколу кріплення до об`єктиву. ( ар.п. 187-189);

На фото таблиці до протоколу пошкоджень на відеокамері судом не вбачається.

- із договору № 4 виконання робіт від 4 березня 2016 року встановлено, що фізична особа ОСОБА_6 взяла на себе обов`язок по виконанню роботи журналіста роботи зі збору, обробки, збереження і поширення актуальної інформації щодо проявів корупційних дій на будь-яких ланках політичного, економічного та суспільного життя України, а ТОВ «Іноформаційне агенство «Стоп корупції ТВ» - надати всі необхідні документи, інформацію та довіреності необхідні для виконання обов`язків, сформулювати чітке завдання, прийняти роботу та своєчасно здійснити розрахунки ( ар.к.п. 190-192)

- службовим посвідченням № 45 встановлено, що ОСОБА_25 є оператором інформаційного агентства «Стоп корупції» та воно дійсне до 31.12.2016 року ( ар.п.46)

- службовим посвідченням № 16 встановлено, що ОСОБА_26 є журналістом інформаційного агентства «Стоп корупції» та воно дійсне до 31.12.2016 року ( ар.п.47)

- із редакційного завдання № 208 від 22.05.2016 року встановлено, що журналістка ІА «Стоп корупції ТВ» ОСОБА_26 та оператор ІА «Стоп корупції ТВ» ОСОБА_25 відправляються у межах журналістського розслідування з 22.05.2016 року по 25.05.2016 року до м.Марганця, для перевірки фактів можливих корупційних дій та незаконного вивезення сміття, порушень ліцензійних умов ТОВ «Тандем транс сервіс», що були допущені та вчиняються Марганецькою міською радою під керівництвом голови ОСОБА_27 . ( ар.к.п. 195)

- із протоколу огляду відеозаписів від 15 липня 2016 року встановлено, що у присутності свідка ОСОБА_10 переглянуто файли- відеозаписи, що містяться на оптичному диску для лазерних систем зчитування, наданому ОСОБА_6 . Під час огляду свідок ОСОБА_10 зазначив, що ОСОБА_18 не наніс удар по камері, а відштовхнув її ( ар.к.п. 162- 168)

- із акту оцінки технічного стану від 9 червня 2016 року ТОВ МТІ-сервіс встановлено, що проведено огляд об`єктиву Sony та виявлено ненормальна робота сервоприводу трансфокатора та проблеми із стабільністю фокусування при зуммувані, фізичне пошкодження бленди об`єктиву ( ар.п. 169-170)

-із відеозапису події 24 травня 2016 року вбачаються обставини події, яка сталася біля буд. АДРЕСА_2 , невідомі особи проводили відеозйомку, задавали питання при цьому будь-яких документів не пред`являли.

Суд, оцінуючи зібрані докази у їх сукупності прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_3 , відсутній склад злочину передбаченого ч.1 ст.171 КК України обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч.1 ст.92 КПК України).

Згідно ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК України виявляється в діях, які спрямовані на перешкоджання законній професійній діяльності журналістів. Дії, що перешкоджають законній професійній діяльності журналістів, містять об`єктивну сторону даного злочину у випадках, якщо перешкоджання здійснювалось шляхом примушування журналістів до поширення або відмови від поширення інформації.

Із суб`єктивної сторони, вказаний злочин характеризується прямим умислом. Винний, при цьому, повинен усвідомлювати, що своїми діями перешкоджає законній діяльності журналіста, передбачає суспільно небезпечні наслідки таких дій і бажає їх вчинити.

Із досліджених в судовому засіданні відеоматеріалів з місця пригоди, встановлено, що 24 травня 2016 року потерпіла ОСОБА_6 та оператор проводили зйомку приміщення ювелірної майстерні та власника ОСОБА_3 при цьому не повідомляли, що вони є журналістами, питання ОСОБА_3 та його прохання ігнорували.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 пред`явила ОСОБА_3 посвідчення, але дана обставина не підтверджується відеозаписом з місця пригоди.

Із редакційного завдання виданого ІА «Стоп корупції ТВ» знімальній групі у склад якої входили журналістка ОСОБА_11 та оператор ОСОБА_28 вбачається, що їм пропонувалося відзняти матеріал для перевірки фактів можливих корупційних дій та незаконного вивезення сміття, порушень ліцензійних умов ТОВ «Тандем транс сервіс», що були допущені та вчиняються Марганецькою міською радою під керівництвом голови ОСОБА_27 , однак завдань на відео зйомку приватних магазинів (майстерень), у тому числі, яка належить ОСОБА_3 , у них не було.

Стороною обвинувачення не надано жодного доказу витяг з реєстру підприємств, установ, організацій чи інформації від державного реєстратора Виконавчого комітету Марганецької міської ради, на підтвердження того, що ТОВ «Тандем транс сервіс» зареєстровано в приміщенні, власником якого є ОСОБА_3 .

Крім того, жодного питання про ТОВ «Тандем Транс сервіс» та Марганецьку міську раду у ОСОБА_6 не було, питання зводилися до встановлення місця знаходження квартири АДРЕСА_4 .

Із показань обвинуваченого слідує, що він не був проінформований про професійну належність потерпілої ОСОБА_6 .

Із показань потерпілої ОСОБА_6 та показів свідків встановлено, що зовнішніх ознак того, що вона є журналістом, у неї та оператора не було.

Наявність мікрофону та відеокамери у особи не свідчить про належність цієї особи до категорії журналістів.

Потерпіла ОСОБА_6 як журналіст та оператор не були зовнішньо забезпечені документами, знаковими, сигнальними та іншими засобами позначення особи представника преси, як то передбачено Законом України від 23.09.97 р., «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», крім того, потерпіла посвідчення не надавала, не повідомляла , що вона є журналістом, а тому у ОСОБА_3 , не було ніяких підстав вважати, що потерпіла являється журналістом.

До пояснень прокурора в частині того, що ОСОБА_3 повинен був прочитати на мікрофоні та знати, що перед ним журналіст та він міг почути, коли потерпіла ОСОБА_6 говорила свідку ОСОБА_29 про те, що вона з «5 каналу», суд відноситься критично, оскільки це є тільки припущенням та відповідно до ст..25 Закону України «Про інформацію», ст.. 26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» журналіст зобов`язаний представлятися та пред`являти редакційне посвідчення чи інший документ, що підтверджує його професійну належність або повноваження.

Таким чином, з урахуванням зазначених доказів жодним чином не слідує, що ОСОБА_3 , за тієї обстановки, усвідомлював, що своїми діями перешкоджає законній професійній діяльності журналіста, та передбачав суспільно небезпечні наслідки таких дій та бажав їх настання.

Оператор ОСОБА_30 в ході досудового слідства не був допитаний в якості свідка, не визнаний потерпілим, незважаючи на те, що входив до складу знімальної групи.

В обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_3 наніс один удар в об`єктив відеокамери, внаслідок чого пошкодив її та обмежив одержання інформації оператором ОСОБА_8 , проте стороною обвинувачення не вказано та не надано жодного доказу того, що обвинувачений пошкодив відеокамеру та обмежив одержання інформації. Як вбачається з відеозапису оператор продовжував знімати відеокамерою матеріал після інциденту 24 травня 2016 року, на питання потерпілої ОСОБА_6 повідомив, що з камерою все гаразд, все пишеться один файлом, а огляд камери спеціалістом проводився тільки 9 червня 2016 року, тобто через 16 днів. Стороною обвинувачення не надано достовірних та допустимих доказів наявності причинного зв`язку між дією ОСОБА_3 , та наслідком ремонтом відеокамери.

Покази потерпілої ОСОБА_6 , в частині того, що ОСОБА_3 наніс два удари по об`єктиву камери, спростовуються відеозаписом. Також неспроможні свідчення потерпілої в частині того, що всі двері на першому поверсі під`їзду будинку АДРЕСА_2 , в тому числі квартири АДРЕСА_4 замуровані, оскільки на відеозапису та фотографіях, наданих стороною захисту, видно двері квартири АДРЕСА_4 .

Потерпіла та свідки не повідомили суду відомостей, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню під час даного кримінального провадження.

Покази свідків сторони обвинувачення повністю узгоджуються із показами обвинуваченого ОСОБА_3 та не містять відомостей, які б вказували на наявність в його діях ознак злочину, який йому інкримінують, а навпаки, підтверджують покази останнього, щодо відсутності в його діях ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.171 КК України.

Частина 2 ст.17 КПК України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Частиною 1 ст.373 КПК України визначено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Крім того ч. 3 ст.373 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення Європейського Суду з прав людини від 20 вересня 2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

У справі «Барбера, Meссeгу и Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обовязки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Тому, за наведених обставин, за умов ненадання стороною обвинувачення доказів, які б підтверджували наявність складу злочину, передбаченого ч.1 ст.171 КК України, суд вважає ОСОБА_3 , невинним на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в його діяннях складу кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати невинним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.171 КК України та виправдати за відсутністю в його діях складу вказаного кримінального правопорушення.

Речові докази: 2 DVD-R диски, на яких знаходиться відеозапис знятий на місці події - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано не було, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1