Справа № 352/914/16-к
Провадження № 1-кп/352/132/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом по обвинуваченню :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городенка, Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, перебуваючого у фактичних шлюбних стосунках, утриманця однієї неповнолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, учасник бойових дій в АТО, депутатом будь-якої ради не обирався, судимого 24.11.2014 р. Городенківським райсудом за ст. 190 ч. 2 КК України до одного року шести місяців, згідно ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.04.2015 р. до покарання у виді двох років обмеження волі, 10.08.2016 р. Городенківським райсудом за ст. 190 ч. 2 КК України до двох років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и в :
підсудний ОСОБА_7 , повторно вчинив заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання дорівою..

Вказаний злочин підсудний вчинив при наступних обставинах:

21.05.2016 р., приблизно о 12.00 год., обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою повторного заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, прагнучи незаконно збагатитись приїхав на станцію технічного обслуговування, яка розташована по АДРЕСА_3 та належить потерпілому ОСОБА_8 , з яким він був раніше знайомий.

З метою приведення до виконання свого злочинного умислу на заволодіння чужим майном, увійшовши в довіру до власника майна ОСОБА_8 , запропонував придбати у нього двигун до автомобіля марки «Део». Внаслідок домовленості між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 останній в рахунок плати за двигун мав передати ОСОБА_7 автозапчастини та комплектуючі на суму 2000 грн. та кошти в сумі 2500 грн. ОСОБА_8 , будучи введений в оману, передав ОСОБА_7 автозапчастини до автомобіля марки «Део», а саме: два передні амортизатори, вартістю 350 грн. за штуку, два задні амортизатори, вартістю 250 грн. за штуку, два передні сидіння вартістю 400 грн. за штуку та грошові кошти в сумі 2500 грн. Однак ОСОБА_7 наміру привозити двигун не мав, а з корисливих мотивів заволодів автозапчастинами та грошима, після чого розпорядився ними на власний розсуд. Внаслідок неправомірних дій підсудного ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4500 гривень.

Продовжуючи свої неправомірні дії, 03.06.2016 р. ОСОБА_7 перебуваючи в с. Загвіздя, Тисменицького району, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою заволодіння грошима, ввійшов в довіру до свого знайомого потерпілого ОСОБА_5 та запропонував купити у нього дизельне паливо в кількості 200 л. по ціні 15 грн. за 1 л. В результаті чого ОСОБА_5 будучи введений в оману, заплатив ОСОБА_7 гроші в сумі 1500 грн. та останній пообіцяв на наступний день привезти дизельне паливо.

Однак ОСОБА_7 наміру привозити дизельне паливо не мав, а з корисливих мотивів заволодів грошима потерпілого ОСОБА_5 , пісял чого розпорядився ними на власний розсуд. Внаслідок неправомірних дій підсудного ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілими, дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі неправомірні діяння були вчинені внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища, як і те, що заподіяні потерпілим злочином збитки він частково відшкодував. Закладений до нього цивільний позов визнає в повному обсязі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ст. 190 ч. 2 КК України, так як він, повторно вчинив заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання дорівою..

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини судом не встановлено.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні злочином збитки відшкодував частково.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги думку потерпілих щодо несуворості призначуваного ОСОБА_7 покарання, а також враховує і те, що останній має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не працюючи веде паразитичний спосіб життя, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічних злочинів, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, являється учасником бойових дій в АТО, має на утриманні неповнолітню дитину..

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставин, дані про особу винного, суд вважає доцільним, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім того, оскільки даний злочин було скоєно підсудним до постановлення попереднього вироку Городенківським районним судом від 10.08.2016 р. щодо останнього, то на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, призначене судом покарання підсудному за даний злочин слід шляхом поглинання поглинути покаранням визначеним ОСОБА_7 вищезазначеним вироком суду.

Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 до підсудного ОСОБА_7 про відшкодування заподіяних злочином матеріальних збитків, то суд вважає, що його слід задоволити в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Долученими до матеріалів справи письмовими доказами, судом встановлено, що внаслідок неправомірної поведінки відповідача-підсудного позивачу-потерпілому було заподіяно матеріальні збитки, які він поніс внаслідок незаконного заволодіння його грошовими коштами в сумі 1500 грн. За таких обставин, оскільки підсудний-відповідач позов в зазначеній частині визнав повністю, а заподіяні позивачці матеріальні збитки перебувають у причинному зв`язку з неправомірною поведінкою відповідача, то суд вважає, що з ОСОБА_7 в користь позивача ОСОБА_5 слід стягнути заподіяні останньому злочином матеріальні збитки в сумі 1500 грн

Крім цього, в судовому засіданні потерпілий-позивач ОСОБА_5 від позову в частині відшкодування заподіяних йому відповідачем-підсудним моральних збитків відмовився.

Відмова від позову - право позивача. Прийняття відмови від позову в частині відшкодування заподіяних злочином моральних збитків прав третіх осіб і закону не порушує, а тому суд, роз`яснивши наслідки закриття провадження за позовом в зазначеній частині, вважає необхідним відмову від позову прийняти, провадження за позовом в цій частині закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 342 -376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України та призначити йому покарання : один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання даного менш суворого покарання визначеного обвинуваченому за цим вироком суду, більш суворим покаранням визначеним обвинуваченому попереднім вироком Городенківського районного суду від 10.08.2016 р., остаточно визначити ОСОБА_7 покарання два роки позбавлення волі.

Оскільки запобіжний захід в даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався та на момент постановлення цього вироку ОСОБА_7 реально відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Городенківського райсуду від 10.08.2016 р., який набрав законної сили, то строк відбуття покарання за даним вироком обчислювати з 14 год. 30 хв. 09.06.2016 р., а саме з дня винесення ухвали Городенківським райсудом про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зарахувавши в строк відбуття покарання частково відбуте обвнуваченим покарання за попережнім вироком Городенківського райсуду від 10.08.2016 р.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування спричиненої злочином матеріальної шкоди задоволити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 заподіяних злочином 1500 грн. матеріальних збитків.

Відмову від позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 в частині відшкодування заподіяних йому злочином моральних збитків прийняти, провадження за позовом в даній частині закрити.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, потерпілому та обвинуваченому негайно після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1