Справа № 357/3432/16-к
1-кп/357/339/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду №2 в м. Біла Церква матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000051 від 25.03.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Карпилівка, Ківерцівського району,Волинської області, освіта-неповна вища, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, призваного на військову службу під час мобілізації 24 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку проходив у розпорядженні командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдат запасу, звільненого з військової служби 2 квітня 2015 року , учасника АТО, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не судимого, , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , обвинуваченого у вчиненні

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад 10 діб,але не більше одного місяця.

Злочини було вчинено за таких обставин:

24 березня 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 25.03.2014 року № 62 призначений на посаду номера обслуги мінометної батареї 3 механізованого батальйону та зарахований до списків особового складу частини, а наказом від 29.08.2014 року № 137 виведений в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 .

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 90 від 02.04.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 був звільнений з військової служби.

12.01.2015 року близько 8 години обвинувачений ОСОБА_4 умисно, самовільно залишив військову частину та вибув до місця свого постійного проживання в с. Карпилівку, Ківерцівського району,Волинської області , де безпідставно перебував у період з 12.01.2015 року по 09.02.2015 року, проводив час на власний розсуд та ухилявся від обов`язкової військової служби. 09.02.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 самостійно з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що він дійсно будучи мобілізованим Ківерцівським ОМВК, Волинської області 24.03.2014 року проходив службу в військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 . 12 січня 2015 року він самовільно залишив військову частину та поїхав по місцю проживання в с. Карпилівка, Ківерцівського району,Волинської області, так як захворіла його дружина. По місцю свого проживання він перебував до 09.02.2015 року, а 09.02.2015 року він добровільно повернувся до військової частини, де проходив службу до звільнення в запас.

Визнаючи себе винним повністю в скоєнні злочину обвинувачений ОСОБА_4 просить суд суворо його не карати та не досліджувати докази стосовно тих обставин, які ні ким не оспорюються в силу ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки вказаної відмови обвинуваченому роз`яснені. Учасники судового провадження не заперечують проти цього.

Враховуючи вище вказані обставини, думку учасників судового розгляду, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 407 КК України, оскільки він будучи військовослужбовцем вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад 10 діб., але не більше одного місяця.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу кожного із підсудних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує як пом`якшуючі обставини те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та є учасником бойових дій, позитивно характеризується по місцю проживання.

Обтяжуючих обставин по справі суд не встановив.

При наявності цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який не являє собою великої суспільної небезпеки, його ролі при скоєнні злочину, суд вважає за можливе призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 1700 гривень.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в силу суд вважає за можливе не обирати.

Керуючись ст. 369 ,373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.407 КК України.

Призначити ОСОБА_4 міру покарання за ч. 2 ст.407КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 1700 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1 ,