Єдиний унікальний номер справи 185/3502/17
Провадження № 1-кп/185/298/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001779 від 07 липня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною вищою, не одруженого, працюючого водієм на станції технічного обслуговування «Мустанг» ФОП ОСОБА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
07 липня 2016 року приблизно о 01.30 годині, в темну пору доби, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Богдан 211010» чорного кольору номерний знак НОМЕР_1 рухався по лівій смузі вул. Дніпровської м. Павлограда зі сторони вул. Центральної в напрямку вул. Західно-Донбаської, на відстані 6.4 метри від правого краю проїжджої частини зі швидкістю не менше ніж 77,6 км/год. В районі будинку № 400А по вул. Дніпровській водій ОСОБА_5 побачив пішохода ОСОБА_4 , який переходив проїжджу частину вул. Дніпровської попереду його автомобіля, на полосі його руху.
Водій ОСОБА_5 , керуючи вказаним автомобілем, мав об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, але не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не маючи будь-яких перешкод, технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, в процесі подальшого руху, допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_4 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження.
Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 12/10.1-33 від 21 квітня 2017 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Богдан 211010» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 та 12. 4 Правил дорожнього руху України, в яких вказано:
п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється не більше 60 км/год.».
В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_4 своєчасно застосувавши екстрене гальмування з зниженням швидкості автомобіля «Богдан 211010» номерний знак НОМЕР_2 до швидкості руху пішохода.
При заданому механізмі події, дії водія автомобіля Богдан 211010» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 191/32 від 04 серпня 2016 року в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому верхньої та середньої третини лівої гомілки зі зміщенням уламків, гематом, саден обох передпліч та правої гомілки, множинних саден в області правого ліктьового суглобу, множинних саден м`яких тканин голови, забійної рани м`яких тканин голови. Вищезазначені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день).
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що 07 липня 2016 року в нічний час він в стані алкогольного сп`яніння переходив вул. Дніпровську м. Павлограда і на нього був скоєний наїзд автомобіля.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_5 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінуються за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.
Згідно з п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставину, що кримінальне правопорушення, скоєно з необережності, особу обвинуваченого: раніше не судимий, має позитивну характеристику з місця роботи, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття та часткове відшкодування шкоди потерпілому, обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено.
Разом з тим, суд бере до уваги, як характеризуючу ОСОБА_5 обставину, скоєння ним 09 квітня 2017 року ДТП, за яку постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, що свідчить про нехтування дотримання ПДР ОСОБА_5 і після скоєння ним даного кримінального правопорушення.
Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобом.
Суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 додаткове покарання у вигляді позбавлення права на керування транспортними засобами, зважаючи на наслідки, які настали внаслідок порушення обвинуваченим вимог ПДР України, та з метою недопущення вчинення ним у майбутньому подібних правопорушень. Застосування цього покарання, на думку суду, не матиме негативного впливу на можливість отримувати обвинуваченим засоби для існування.
Враховуючи, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.
Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-автотехнічної експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на один рік.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання, якщо протягом іспитового строку один рік він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної чинності не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на проведення експертизи у сумі 703 грн. 68 коп.

Речовий доказ: автомобіль марки «Богдан 211010» чорного кольору д.н. НОМЕР_1 з механічними ушкодженнями кришки капоту та лобового скла залишити за належністю.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1