Справа №473/1210/17 01.06.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 квітня 2017 року, якою відносно
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Алчиг Оба, м. Хачмаз, республіка Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, засудженого вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2014 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі,
- зараховано строк попереднього ув`язнення з 22.05.2013 року по 27.10.2014 року у строк відбування основного покарання у співвідношенні та з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, -
секретаря ОСОБА_5
засудженого - ОСОБА_4
Провадження №11-кп/784/460/16 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_7
Категорія: ч. 5 ст.72 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить ухвалу суду першої інстанції змінити та зарахувати йому строк тримання під вартою з 24 квітня 2016 року по 10 лютого 2017 року у строк відбуття покарання за вироком суду із розрахунку - один день тримання в слідчому ізоляторі до двох днів позбавлення волі, посилаючись на те, що він утримувався в СІЗО у зв`язку з переглядом вироку суду за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 квітня 2017 року засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 22 травня 2013 року по 27 жовтня 2014 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що складає один рік п`ять місяців п`ять днів.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається на те, що судом, в порушення вимог закону, не взято до уваги його клопотання про зарахування йому строку перебування з 26 квітня 2016 року по 10 лютого 2017 року у державній установі «Кіровоградське СІЗО» під час перегляду вироку за нововияленими обставинами.
3. Встановлені судом першої інстанції обставини.
Як зазначено в ухвалі суду, вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2014 року ОСОБА_4 був визнаний винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та його засуджено до 10 років позбавлення волі. На даний час він відбуває строк основного покарання в державній установі «Вознесенська ВК №72».
Строк відбуття основного покарання засудженому ОСОБА_4 за вироком суду обчислюється з 22 травня 2013 року. З цього часу і до набрання вироком законної сили, засуджений ОСОБА_4 знаходився під вартою в установах попереднього ув`язнення.
Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2014 року відносно засудженого ОСОБА_4 набрав законної сили 27 жовтня 2014 року.

На теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває призначене судом основне покарання в виді позбавлення волі в державній установі «Вознесенська ВК №72».

Таким чином, строк з моменту затримання засудженого ОСОБА_4 - з 22 травня 2013 року до набрання вирокм законної сили - 27 жовтня 2014 року, є строком попереднього ув`язнення.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, цей строк судом зараховано засудженому ОСОБА_4 в строк відбуття основного покарання у співвідношенні та з розрахунку, що одинь день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

4. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали та положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді; пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній; думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін; вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, з наданих матеріалів слідує, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 було затримано 22.05.2013 року. Ухвалою Вознесенського міськрайсуду Миколаївської області від 26.04.2017 року ОСОБА_4 було зараховано строк попереднього ув`язнення з дня затримання - 22 травня 2013 року по дату набрання вироком законної сили -27 жовтня 2014 року, в строк відбуття основного покарання у співвідношенні та з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Даний висновок суду щодо періоду, який підлягає зарахуванню у відповідності з вимогами ст. 72 КК України, апеляційний суд вважає вірним.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України № 838-VIII від 26.11.2015р. «Про внесення змін до КК України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)», зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Оскільки вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2014 року набрав законної сили 27.10.2014 року, то строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження становить період з 22.05.2013 року по 27.10.2014 року (включно).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що підлягає зарахуванню у строк покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України також термін його утримання під вартою в ході судового розгляду даного кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

Однак, наведені доводи апелянта є необґрунтованими, оскільки в касаційному порядку вирок не переглядався, а перегляд вироку суду від 14 липня 2014 року за нововиявленими обставинами відбувся після набрання даним вироком законної сили. Проте, попереднє ув`язнення у розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. Тому, оскільки вирок суду набрав законної сили 27.10.2014 року, судом першої інстанції було обґрунтовано зараховано у строк покарання ОСОБА_4 період з дати затримання до дати набрання вироком законної сили.

Підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, немає.

Керуючись ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 р. № 838-УШ), ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 квітня 2017 року відносно ОСОБА_4 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3