печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в особливо важливих справах третього відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 розглянувши матеріали кримінального провадження №00000364 від 07.05.2014, за погодженням прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 під час його розгляду та обґрунтовано наступним. Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000364 від 07.05.2014 за підозрою колишнього Голови Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч3 ст.209 , ч4 ст.368 КК України та його дружини ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч5 ст.27,ч3ст.209, ч4 ст.368 КК України.

23.05.2016 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди в особливо великому розмірі, вчиненого службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, шляхом вимагання, а також у легалізації (відмиванні) коштів в особливо великих розмірах здобутих злочинним шляхом, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 209 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, є наявність наступних достатніх доказів, а саме: показами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,що підтверджені представником ОСОБА_16 , поясненнями представника ОСОБА_17 , роздруківками про рух коштів по розрахунковим рахункам іноземних компаній,

30.05.2016 підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у розшук.

З 29.12.2016 підозрюваний ОСОБА_8 перебуває у міжнародному розшуку.

Положення ч. 6 ст. 193 КПК України передбачають порядок обрання слідчим суддею, судом особі, що перебуває в міжнародному розшуку, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначене питання слідчий суддя або суд розглядають за відсутності підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом виключно при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слід зазначити, що законом не передбачено строку дії ухвали слідчого судді під час заочного обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а порядок виконання ухвали визначений ч. 6 ст. 193 КПК України відповідно до якого, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Обставинами, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_8 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, є наступне.

Встановлено, що ОСОБА_8 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті проведених заходів у ході виконання доручень слідчого факт проживання за вказаною адресою підозрюваної не встановлено.

Окрім цього, у ході виконання доручень встановлено декілька місць можливого проживання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_2 , який на праві власності належав ОСОБА_8 та АДРЕСА_3 , які на праві власності належали ОСОБА_9 .

Однак, у ході проведення обшуків за указаними адресами в жодному із зазначених об`єктів нерухомості місце знаходження підозрюваної не встановлено.

Також, під час проведення досудового розслідування ОСОБА_8 неодноразово викликався до слідчого, шляхом відправлення письмових повідомлень поштою за останнім місцем його реєстрації та можливими місцями проживання, але на виклики не з`являвся.

У зв`язку з не встановленням місця перебування ОСОБА_8 , що позбавило орган досудового розслідування можливості особисто вручити йому повідомлення про підозру від 23.05.2016 у день його складання, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. 111, ст. 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме шляхом відправлення повідомлення про підозру поштою. Крім цього, інформація щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою колишнього Голови державного агентства лісових ресурсів України публікувалась в засобах масової інформації та на офіційному сайті Генеральної прокуратури України.

Інтереси ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні захищають захисники, а саме - адвокати адвокатського об`єднання «Фомін та партнери» ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_18 , яких підозрюваний залучив шляхом укладання відповідного договору, що свідчить про його обізнаність щодо повідомлення йому про підозру та з приводу здійснення досудового розслідування стосовно нього у вказаному кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 12.07.2016 вручено одному із його захисників ОСОБА_5 про що ним зроблено відповідну відмітку.

Отже, проведеними слідчими та розшуковими заходами встановлено, що за місцем реєстрації та за місцями можливого проживання ОСОБА_8 не проживає, будь-які дані про його місце перебування в Україні відсутні, що свідчить про її умисне переховування від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

28.11.2016 ухвалою Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, у органа досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 умисно ухиляється від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, проявив безвідповідальне ставлення до виконання своїх процесуальних обов`язків, зарекомендував себе як особа, схильна до їх порушення.

Внаслідок чого є підстави вважати, що ОСОБА_8 не буде належним чином виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

ОСОБА_8 підозрюється у вчинені злочинів, санкції яких передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тому відповідно до вимог ст. 183 КПК України щодо неї може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у разі, якщо прокурором буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню.

Більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, не забезпечать виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків підозрюваного та не нададуть можливості запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.

Зокрема, не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання чи особиста порука, застава та домашній арешт оскільки, останній вже зарекомендував себе як особа, яка порушує процесуальні обов`язки.

У зв`язку із встановленням слідством можливості переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів- досудового розслідування та суду; можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливості, з метою переховування від слідства та суду, використовувати майновий стан, свої зв`язки; з метою запобігти спробам підозрюваної незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється та неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор просив клопотання задовольнити.

Адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення, звертаючи увагу на наступне. ОСОБА_8 не є підозрюваним відповідно вимог КПК України . Згідно ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

В матеріалі наданому суду відсутні дані про направлення, а тим більш отримання ОСОБА_8 повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000364.

В матеріалі клопотання про обрання запобіжного заходу зазначено що оскільки місцеперебування ОСОБА_8 невідоме, що позбавило орган досудового розслідування можливості особисто вручити йому повідомлення про підозру від 23.05.2016 року у день його складання, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч.1 ст. 278, ст. 111, ст.135 КПК України направлено у спосіб передбачений для вручення повідомлень, а саме поштою.

Однак в наданому суду матеріалі, зазначено як доказ копію квитанції про нібито направлення поштою ОСОБА_8 повідомлення про підозру. З копії квитанції вбачається штамп поштового відділення з датою 24.05.2016 року. Однак адресатом отримання кореспонденції надруковано не ОСОБА_8 , а Генеральну прокуратуру, цей отримувач перекреслений кулькою, стоїть незрозуміле слово та невідомо чий підпис. Також відсутній опис кореспонденції з печаткою поштового відділення з якого можливо було би зрозуміти що безпосередньо направлено цим рекомендованим листом. Зазначений факт беззаперечно доказує суду, що на поштову адресу постійного проживання ОСОБА_8 повідомлення про підозру стороною обвинувачення не відправлялось.

Також суду захистом надано документи, що свідчать як про факт постійного проживання ОСОБА_8 на території Російської Федерації, так і ті, що підтверджують факт того, що він є громадянином Російської Федерації. У випадку проживання особи закордоном повідомлення про підозру вручається їй згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за - допомогою дипломатичного (консульського) представництва (ч. 7 ст. 135 КПК України).

З запитів ГПУ до державної прикордонної служби України достовірно відомо, що ОСОБА_8 , його дружина та діти з 2014 перебувають за межами України у Російській Федерації, проте процедуру встановлену ч. 7 ст. 135 КПК України обвинуваченням не виконано.

В розумінні чинного КПК України, ОСОБА_8 не є підозрюваним. Натомість, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, подання клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно особи, якій повідомлення про підозру не вручене суперечить КПК України.

Обґрунтована підозра ОСОБА_8 відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення ЄСПЛ від 21.04.2011), Європейським судом визначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року).

На думку ГПУ ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч4 ст.368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб. Таким чином, особа має вчинити певні дії та/чи бездіяльність, визначені вказаною нормою КПК України. Серед наданих ГПУ додатків та протоколів допиту випливає, що будь-які докази вчинення ОСОБА_8 дій та/чи бездіяльності, передбачених ч4 ст.368 КК України, відсутні: ОСОБА_8 грошових кошів від представників підприємств-нерезидентів не отримував, жодних агентських договорів із зазначеними у клопотанні підприємствами-нерезидентами не укладав, вказівки на таке укладення не надавав, про отримання будь-яких грошових коштів внаслідок укладення зазначених договорів ні з ким не домовлявся.

Враховуючи викладене, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, вказаного у ч. 4 ст. 368 КК України немає, а отже підстав для вжиття до ОСОБА_8 запобіжного заходу немає.

ГПУ також вважає, що ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 209 КК України, тобто вчинення фінансової операції з коштами в особливо великому розмірі, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів. Фабула зазначеної статті визначає, що легалізовані можуть бути лише доходи, одержані незаконним шляхом, а отже особа має вчинити конкретну дію для того, щоб її дії могли бути кваліфіковані за вказаною статтею.

ОСОБА_8 ніякого суспільно-небезпечного діяння не вчиняв, жодних грошових коштів незаконним шляхом не отримував, отже дій по їх легалізації не вчиняв.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення^) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурорі) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Водночас, викладене вище свідчить про те, що підстави для застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

Вирішуючи подане клопотання слід виходити з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Надані матеріали не містять належного повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.ст. ч5 ст.27,ч3ст.209, ч4 ст.368 КК України, оскільки надані квитанції про відправлення кореспонденції не свідчать про виконання органом досудового розслідування вимог ст. 278,111,135 КПК України.

Слід врахувати зауваження адвокатів, що представляють інтереси ОСОБА_8 , про невідповідність зазначених в клопотанні доводів наданим матеріалам, оскільки квитанції про відправлення кореспонденції не свідчать про направлення (вручення) повідомлення про підозру ОСОБА_8 , а з урахуванням відомостей про те, що особа є громадянином іншої держави в якій проживає, дають підстави вважати, що особа не повідомлена у спосіб встановлений чинним КПК України.

Вручення повідомлення про підозру адвокатам особи, яку підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення не передбачено чинним КПК України, а тому посилання сторони обвинувачення в цій частині є недоречним.

Так, згідно ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В цьому випадку слідчий суддя не приймає до уваги надані органом досудового розслідування матеріали щодо надання дозволу на затримання ОСОБА_8 та оголошення цієї особи в міжнародний розшук у зв`язку з цим, оскільки доводи адвокатів ОСОБА_8 не досліджувались.

При цьому ні дата ні час повідомлення про підозру ОСОБА_8 до ЄРДР згідно витягу з кримінального провадження №№00000364 від 07.05.2014 не внесені.

Вказані обставини свідчать про передчасне звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,42,111,135,278,309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала в порядку ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1