Справа № 278/1942/15-к
В И Р О К
Іменем України
01 червня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із базовою середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , судимого:
27.04.2012 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
13.05.2013 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні розбою за наступних обставин.
15 квітня 2013 року близько 14 години ОСОБА_7 з іншою особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, йшли по ґрунтовій стежці поблизу с. Пряжів Житомирського району на відстані близько 200 метрів від мосту автомобільної дороги сполученням «Житомир-Бердичів» в напрямку дачного кооперативу «Дачник», де побачили ОСОБА_9 , який слухав музику на своєму мобільному телефоні. В цей час ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з іншою особою на вчинення нападу на ОСОБА_9 , поєднаного із застосування насильства, що є небезпечним для його життя та здоров`я, з метою заволодіння його майном.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 за попередньою змовою з іншою особою у вказаний час і місці наздогнали ОСОБА_9 та нанесли йому один удар в область шиї (хто саме наніс цей удар, досудовим розслідуванням не встановлено). Від нанесеного удару ОСОБА_9 втратив свідомість та отримав легке тілесне ушкодження у вигляді синця на шиї.
Продовжуючи свої дії, ОСОБА_7 з іншою особою, скориставшись тим, що ОСОБА_9 перебував без свідомості, заволоділи його мобільним телефоном «Samsung S 7500 Galaxy ACE Plus» вартістю 2333 грн., в якому знаходились сім-карта оператору мобільного зв`язку, яка для ОСОБА_9 будь-якої цінності не має, флеш-карта пам`яті на 4 Гб. вартістю 160 грн., навушниками вартістю 150 грн., та викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2643 грн.
Діяння ОСОБА_7 прокурором кваліфіковане за ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Державним обвинуваченням винуватість ОСОБА_7 обґрунтовувалась його показаннями, показаннями свідка ОСОБА_10 , протоколами слідчих дій, висновками експерта, іншими документами.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому злочині не визнав та показав, що 15 квітня 2013 року він проходив лікування в Житомирському обласному протитуберкульозному диспансері (с. Пряжів Житомирського району) разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . У зв`язку з тим, що той день був днем народження останнього, обвинувачений разом з названими особами порушили режим лікування та направились в магазин Дельфін у с. Пряжів, де купили продукти харчування та через 15 хвилин повернулись до диспансеру. Обвинувачений не пам`ятає, чи зустрічали вони з названими особами під час слідування в магазин та назад ОСОБА_14 , однак категорично заперечив напад чи крадіжку мобільного телефона у останнього. Також показав, що ніяких мобільних телефонів під час слідування в магазин і назад вони не знаходили. Седліковського обвинувачений знає, однак ніколи його не просив здати мобільний телефон у ломбард.
Свідок ОСОБА_10 показала, що знає обвинуваченого, який проживав по сусідству із нею, а в квартирі АДРЕСА_2 проживав ОСОБА_15 , до якого декілька разів приходив обвинувачений. В 2013 році до ОСОБА_15 приїжджала міліція, однак з якого приводу свідок не пам`ятала. Обвинуваченого при цьому не було.
19.04.2013 об 11 годині ОСОБА_9 повідомив про те, що 16.04.2013 близько 14 години невідомі особи, спричинивши йому тілесні ушкодження, заволоділи його мобільним телефоном Самсунг Гелексі Ейс Плас, придбаним ним 5.11.2012 у магазині Комфі за 2333 грн. (протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, а.п. 8).
У ОСОБА_9 виявлено синець на шиї, який утворився від дії тупого твердого предмету, не виключено при ударі рукою в ділянку шиї ззаду 16.04.2013 близько 13 години та відноситься до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я (висновки судово-медичної експертизи від 19.04.2013 № 828 та від 13.11.2013 № 3297, а.п. 23, 143).
22.04.2013 в службовому кабінеті Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області у ОСОБА_16 виявлено мобільний телефон «Самсунг Гелексі Плас» з IMEI, зазначеним потерпілим ОСОБА_9 в заяві про вчинення злочину (протокол огляду місця події, а.п. 38). Цей мобільний телефон переданий під розписку потерпілому ОСОБА_9 (протокол огляду предметів від 14.05.2013, а.п. 41).
Під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_9 вказав стежку у лісі за мостом через р. Гуйва у с. Пряжів, пояснивши, що саме в цьому місці він знаходився 15.04.2013, повертаючись з магазину ОСОБА_17 до кооперативу Дачник, коли йому було ззаду нанесено один удар по голові, від якого він втратив свідомість та впав на землю, і де його потім знайшов ОСОБА_18 . В подальшому потерпілий виявив зникнення свого мобільного телефону (а.п. 118-123).
Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_18 вказав на це ж саме місце, де він 15.04.2013 виявив непритомного ОСОБА_9 (а.п. 124-128).
Суд не бере до уваги посилання прокурора в судових дебатах на рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 19.04.2013 та договір № 217-13001890 від 16.04.2013, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 364 КПК України учасники судового провадження в судових дебатах мають право посилатися лише на ті докази, які були досліджені в судовому засіданні. Названі документи судом не досліджувались і клопотань про їх дослідження ані під час з`ясування обставин справи, ані під час судових дебатів прокурор не заявляв. Посилання на ч. 1 ст. 358 КПК України у цьому випадку суд вважає безпідставним, оскільки суду не був відомий зміст цих документів, а отже, й чи мають ці документи значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.
На стадії визначення обсягу доказів та порядку їх дослідження 25.01.2016 прокурор просив допитати потерпілого та свідків обвинувачення ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .
Потерпілий ОСОБА_20 в судовому засіданні відмовився давати показання.
В подальшому прокурор надав суду інформацію про те, що свідок ОСОБА_13 помер, у зв`язку з чим клопотав про оголошення його показань, даних слідчому. Однак судом було відмовлено в задоволенні клопотання, оскільки оголошення судом показань померлого свідка, які він надавав слідчому, прокурору, КПК України не передбачено.
Судом в порядку, передбаченому ст. 327 КПК України, були здійснені неодноразові виклики свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , однак названі особи до суду не з`явились. До свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_12 двічі застосовувались приводи, які виконані не були. В подальшому прокурор зобов`язувався забезпечити явку названих свідків до суду, однак в наступних судових засіданнях повідомляв, що їх місцезнаходження встановлюється. Враховуючи те, що у відповідності до ч. 3 ст. 23 КПК України саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, що прокурором зроблено не було, та враховуючи, що з моменту події злочину минуло 4 роки, суд, керуючись засадою розумного строку кримінального провадження, передбаченого ст. 28 КПК України, прийняв рішення про з`ясування обставин справи на підставі тих доказів, які надав суду прокурор, та показань свідка обвинувачення, явку якого він забезпечив.
Вищеперераховані докази (дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, висновків судово-медичної експертизи, слідчих експериментів з потерпілим та свідком), об`єктивно підтверджують подію злочину напад 15.04.2013 сторонньої особи (осіб) на ОСОБА_9 шляхом нанесення йому удару ззаду в область шиї, втрату ним від цього удару свідомості і заволодіння його мобільним телефоном. Виявлення телефону потерпілого у ОСОБА_16 та показання свідка ОСОБА_10 можуть свідчити про причетність до заволодіння телефоном потерпілого ОСОБА_16 . Однак жоден з названих доказів не вказує на вчинення злочину саме обвинуваченим ОСОБА_7 . Висновок прокурора про те, що оскільки обвинувачений, як слідує з його показань, в час, коли було здійснено напад на потерпілого, знаходився неподалік, а отже саме обвинувачений вчинив цей напад, є лише нічим не підтвердженими припущеннями прокурора, на яких в силу ч. 3 ст. 62 Конституції України не може ґрунтуватися обвинувачення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи, що прокурором не надано суду жодних доказів, які б в сукупності поза розумним сумнівом підтверджували участь обвинуваченого ОСОБА_7 в нападі 15.04.2013 на ОСОБА_9 та заволодінні його мобільним телефоном, суд вважає участь обвинуваченого у вчинені цього злочину недоведеною та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдовує його.
Цивільний позов у справі не заявлено, відомості про процесуальні витрати відсутні.
Речовий доказ підлягає залишенню в розпорядженні власника.
Враховуючи прийняте у справі рішення, а також те, що обвинувачений відбуває покарання за вироком суду, підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_7 виправдати за обвинуваченням за ч. 2 ст. 187 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведенням вчинення злочину обвинуваченим.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирати.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ мобільний телефон «Samsung S 7500 Galaxy ACE Plus», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , залишити в його розпорядженні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому. Захисник також має право отримати копію вироку в суді.
Суддя ОСОБА_1