233 Справа № 233/1042/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000114 від 14 грудня 2016 року) стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого 15 серпня 2012 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 1000 грн. (штраф не сплачений),

за вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.129 КК України,-

в с т а н о в и в:

18 листопада 2016 року приблизно о 16 годині 15 хвилин (більш точного часу слідством встановлено не було), ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов додому своєї матері ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , та онукою ОСОБА_10 . Під час розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на побутовому ґрунті виникла сварка, під час якої останній почав нецензурною лайкою ображати ОСОБА_4 . У ході сварки ОСОБА_9 став відчувати неприязнь по відношенню до ОСОБА_4 .

Цього ж дня, приблизно о 16 годині 25 хвилин, (більш точного часу слідством встановлено не було), ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_4 , знаходячись на подвір`ї вищевказаного будинку, біля стіни літньої кухні взяв металевий лом та наніс один удар в праву частину голови своїй матері ОСОБА_4 .

Своїми діями, безпосередньо спрямованими на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичного експерта № 9 від 01.02.2017 р. рану лобної області справа, відкриту черепно-мозкову травму: перелом тім`яної та скроневої кісток справа, забій головного мозку, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Крім того, він 18.11.2016 року приблизно о 16 годині 25 хвилин, (більш точного часу слідством встановлено не було), ОСОБА_9 після спричинення тяжкого тілесного ушкодження своїй матері ОСОБА_4 знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 . У цей час його вітчим ОСОБА_5 , який також знаходився на подвір`ї вказаного будинку, словесно намагався припинити його протиправні дії відносно ОСОБА_4 . ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_5 , розмахуючи ломом побіг у бік останнього. При цьому для підкріплення своїх погроз став висловлювати погрози вбивством ОСОБА_4 , останній усвідомлюючи те, що ОСОБА_9 щойно ломом наніс удар в область голови його дружині ОСОБА_4 , сприйняв слова та дії ОСОБА_9 , як реальну загрозу скоїти його вбивство.

З метою уникнення неправомірних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_5 почав тікати від нього по двору, після чого вибіг за територію домоволодіння та втік від ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 . ОСОБА_9 , не наздогнавши ОСОБА_5 , повернувся до вищевказаного будинку.

Прокурор у судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Законний представник та захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Потерпіла ОСОБА_4 повідомила у судовому засіданні, що це її син, який 18 листопада 2016 року прийшов до неї за місцем проживання, знаходився у стані алкогольного сп`яніння , хотів забрати дочку, однак вона її не віддала. Знає, що він може вести себе неадекватно. З приводу цього почав сварку. Поряд стояв лом у дворі, він взяв лом, хотів вбити вітчима. Він схопився за лом, вона хотіла його дії попередити, схопилась за лом, однак не втримала, він його вирвав та вдарив ним їй по голові. Після чого погрожував вбити вітчима, однак той втік. Після чого викликали швидку допомогу та поліцію. Він бігав по двору та вів себе неадекватно. Просила клопотання задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 повідомив у судовому засідання, що це його пасинок, який 18 листопада 2016 року приїхав за їх місцем проживання у стані алкогольного сп`яніння. Між ним та матір`ю почалась сварка. Він був у гаражі у цей час. Коли він вийшов із гаражу, то ОСОБА_11 вже спричинив матері тілесні пошкодження та за ним побіг, погрожував вбити, говорив,ю що йому нічого не буде. Загрозу життю сприймав реально. Просив клопотання задовольнити.

Наведені вище пояснення потерпілих є послідовними, узгоджуються між собою і підтверджуються іншими дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 25 січня 2017 року, в ході якого було оглянуто подвір`я будинку по АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , де була зафіксована обстановка на місті скоєння суспільно - небезпечного діяння відносно ОСОБА_4 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 січня 2017 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_4 на місці події розповіла та показала обставини вчинення ОСОБА_9 суспільно-небезпечного діяння відносно неї;

- постановою про визнання речовими доказами металевого лому, яким ОСОБА_9 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 січня 2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 на місці події розповів та показав обставини вчинення ОСОБА_9 суспільно-небезпечного діяння відносно ОСОБА_4 та погрози вбивства стосовно нього;

- висновком судово-медичної експертизи по медичних документах №9 від 01.02.2017 року, згідно з яким ОСОБА_4 заподіяно наступні тілесні ушкодження: рану лобної області справа, відкриту черепно-мозкову травму: перелом тім`яної та скроневої кісток справа, забій головного мозку (ступінь не вказана), утворилися від дії тупого предмета можливо у строк та за обставин , вказаних у постанові, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Характер тілесних пошкоджень виключає їх можливість отримання внаслідок падіння;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи по медичних документах №9/10 від 01.02.2017 року, згідно з яким характер та локалізація тілесних ушкоджень свідчать про те, що виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли утворитися від однократної дії тупого предмету; згідно наданої історії хвороби та даних комп`ютерної томографії голови, потерпіла могла здійснювати самостійні дії; з урахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень не виключена можливість їх утворення при ударі металевим ломом в область голови; характер тілесних ушкоджень дозволяє виключити можливість їх утворення при падінні з висоти власного росту; з урахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень не виключена можливість їх утворення при обставинах, вказаних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в протоколах проведення слідчих експериментів від 25 січня 2017 року;

Суд, дослідивши наведені докази по справі, вважає що в діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 129 КК України.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 139 від 15 лютого 2017 року ОСОБА_9 в момент вчинення правопорушення страждав органічним розладом особистості внаслідок вродженої аномалії розвитку головного мозку та перенесеної у минулому черепно-мозкової травми з наростаючим інтелектуально-мнестичним зниженням та епіприпадками з рідкими великими генералізованими судорожними приступами з дисфоріями. У момент вчинення правопорушення не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. У період вчинення правопорушення не знаходився у тимчасово-хворобливому стані. Розглядати питання щодо фізіологічного афекту, інших станах емоційної напруги не представляється можливим, оскільки згадані стани аналізується тільки у суб`єкта, який не страждає психічним захворюванням. Індивідуально-психологічні особливості випробуваного, які так чи інакше істотним чином впливали або впливають на його поведінку, так само пов`язані з вищевказаним основним психічним захворюванням. В даний час у зв`язку з наявністю в статусі емоційно-вольових порушень, інтелектуально - мнестичних порушень, а також рідкісних епіприпадків з втратою свідомості потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом.

ОСОБА_9 на обліку у лікаря нарколога, психіатра, на обліку у протитуберкульозному диспансері не перебуває,раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно.

Згідно ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ч.5 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, враховуючи характер і тяжкість захворювання ОСОБА_9 , ступінь тяжкості вчинених ним суспільно - небезпечних діянь, приходить до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, -

у х в а л и в :

Застосувати до ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Речовий доказ в кримінальному провадженні: металевий лом довжиною 140 см, який зберігається у камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (номер книги обліку 32, порядковий номер 262), - знищити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом семи діб з моменту оголошення в суді. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя