Справа № 148/82/17
Провадження №1-кп/148/76/17
24 березня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
за участю потерпілого ОСОБА_6 ,
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину повністю визнала за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснила, що дійсно 15.11.2016 року на прохання своєї подруги ОСОБА_7 вона приглядала за донькою останньої в квартирі, в якій останні проживають із потерпілим ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 . Скориставшись відсутністю господарів квартири вона викрала належні ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 300 євро та 6000 грн. Цивільний позов ОСОБА_6 визнала в частині матеріальної шкоди та не визнала в частині моральної шкоди. Пояснила свій вчинок тим, що вона сама утримує доньку, розлучилася з чоловіком, на момент вчинення вказаних дій ніде працювала, має заборгованість по кредиту. Зазначила, що матеріальну шкоду буде відшкодовуватися потерпілому, моральну шкоду вважає необгрунтованою. Коштів, якими вона заволоділа, в неї немає, можливо вона їх загубила, а можливо їх забрав її колишній чоловік. Розкаялася у вчиненому та просила суворо її не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_4 знає понад два роки, вона є знайомою його цивільної дружини ОСОБА_7 . Обвинувачена неодноразово бувала у них вдома та на прохання дружини 15.11.2016 року залишалася з їх донькою, коли дружині потрібно було вирішити свої справи. Сам він працює водієм ТОВ "Миронівський хлібопродукт", ним відкладалися певні кошти з метою придбання власного житла. 25.11.2016 року, повершувшись з роботи, він виявив у сумці від ноутбука, де зберігав кошти, що вони складені в іншому порядку, а також виявив відсутність 300 євро. та 6000 грн. З`ясував у дружини, що вона коштів не брала, став з`ясовувати, хто міг їх викрасти. Під час розмови із ОСОБА_4 з`ясувалося, що саме вона 15.11.2016 року, перебуваючи в квартирі, яку він винаймає, заволоділа належними йому грошовими коштами. Також зазначив, що цивільний позов підтримує у повному обсязі, оскільки матеріальна шкода йому не відшкодована, він зазнав моральних страждань, так як не міг розпоряджатися належними йому коштами, змушений відлучатися з роботи для явки до суду у звязку з розглядом даного провадження, моральну шкоду оцінює в 10 000 грн., матеріальну в 14 325 грн. 63 коп. Просив позов задовольнити у повному обсязі, у призначенні обвинуваченій покарання покладається на думку суду.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч.3 ст.349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена і зібраних доказів достатньо для визнання її винуватою.
Покази обвинуваченої ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_6 суд розцінює як належний, допустимий та достатній доказ вини обвинуваченої, оскільки вони є добровільними, такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме: умисні дії ОСОБА_4 , таємний спосіб викрадення, корисливий мотив та мету.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). При обранні виду та міри покарання обвинуваченій суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 , вчинила злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, офіційно працює, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню доньку, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судима.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає повне визнання вини, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу.
Цивільний позов ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Приймаючи до уваги, що визнання позову обвинуваченою в частині матеріальної шкоди не суперечить чинному законодаству, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також, що саме її діями спричинена дана шкода потерпілому, суд вважає, що з обвинуваченої на користь потерпілого слід стягнути 14 325,63 грн. у відшкодування матеріальної шкоди. Моральша шкода на користь потерпілого підлягає частковому стягненню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 зазнав моральних страждань, викликаних неправомірними діями щодо нього з боку ОСОБА_4 , внаслідок якого було порушено його звичний спосіб життя, він змушений був витрачати свій час на явку до слідчого у звязку з проведенням досудового розслідкування, до суду під час розгляду кримінального провадження. Разом з тим, заявлений ним розмір моральної шкоди значно завищений та необгрунтований. У відшкодування моральної шкоди суд вважає можливим стягнути з обвинуваченої на користь потерпілого 2000 грн. та вважає, що саме такий розмірє в даному випадку буде справедливою сатисфакцією його моральних страждань. Також на користь потерпілого з обвинуваченої підлягає стягненню 640 грн. судового збору.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя ОСОБА_1