Код суду 233 Справа № 233/3156/17
Вирок
Іменем України
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.263 КК України
ВСТАНОВИВ:
Приблизно восени 2016 року в ранковий час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 проходив по вулиці О.Островського, м.Костянтинівка Донецької області, яка знаходиться при виїзді з міста. На вищевказаному місці ОСОБА_6 виявив поліетиленовий пакет, в якому знаходився корпус гранати Ф-1 та запал (засіб підриву) до нього. В цей момент у ОСОБА_6 винник злочинний намір спрямований на придбання та носіння бойових припасів, достовірно знаючи, що знайдені граната та запал (засіб підриву) є бойовими припасами,діючи умисно, незаконно підняв вищевказаний пакет із бойовими припасами, тим самим здійснив незаконне придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу. Після чого, ОСОБА_5 , придбані при вищевказаних обставинах, бойові припаси поніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
В той же день, приблизно восени 2016 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , поклав корпус гранати Ф-1 та запал (засіб підриву) до автомобільної аптечки, яку поклав до серванту у зальній кімнаті будинку, тим самим став незаконно, умисно зберігати бойові припаси без передбаченого законом дозволу.
В той же день, в вечірній час доби, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , переніс автомобільну аптечку, в якій знаходились корпус гранати Ф-1 та запал (засіб підриву) з зальної кімнати будинку до горища будинку АДРЕСА_1 , тим самим продовжив незаконне, умисне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
06 червня 2017 року в період часу з 13 години 57 хвилин до 15 години 05 хвилин у встановленому порядку працівниками поліції було проведено обшук на території домоволодіння АДРЕСА_1 , під час якого на горищі будинку було виявлено та вилучено:
-корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 (1од), виготовлений промисловим (заводським) способом, даний корпус гранати споряджений вибуховою речовиною;
-засіб підриву (засіб детонування) уніфікований запал ручної гранати, модернізований, дистанційної дії типу УЗРГМ (1од), виготовлений промисловим (заводським) способом. Даний підривач споряджений вибуховою речовиною.
Граната Ф-1 (корпус гранати з приєднаним підривачем), до вибуху штатним способом придатна.
У своїй сукупності корпус гранати Ф-1 (1од)та підривач УЗРГМ (корпус гранати з приєднаним підривачем), являється оборонною ручною осколковою гранатою Ф-1 (1-од), яка відноситься до категорії бойових припасів, яку ОСОБА_5 умисно, незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Таким чином, дії ОСОБА_5 що виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч.1 ст. 263 КК України.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст.263 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 , в повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 .
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Крім того, пояснив, що восени 2016 року вони з дружиною йшли за горіхами по вул. Островського в м. Костянтинівці. На місті, де раніше був блокпост знайшов пакет з предметом схожим на гранату. Він розумів, що це граната, оскільки бачив по телевізору, тому вирішив сховати її від дітей. В той же день в кишені приніс її додому і сховав на горищі в аптечці. Одного разу, розповів про гранату своєму зятю. 06 червня 2017 року до нього прийшли працівники поліції і він показав їм, де зберігається на горищі граната. Щиро шкодує про вчинене.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження та вивчення матеріалів кримінального провадження, переконався що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Обставин, які б, відповідно до ст.67 КК України, обтяжували би покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, за проведення експертизи № 2/21-212 від 22 червня 2017 року підлягає стягненню з ОСОБА_5 , на користь держави 989 гривень 60 копійок.
Питання речових доказів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Керуючись ст.ст.314,373, 374, 474- 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити, узгоджене сторонами угоди, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (балансовий рахунок: 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації доходу: 24060300 «Інші надходження») судові втрати за проведення експертизи № 2/21-212 від 22 червня 2017 р. в розмірі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.
Речові докази осколки ручної гранати типу Ф-1, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП України в Донецькій області (квитанція № 653 від 27.06.2017 р.)- знищити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1