Справа № 441/1579/16-к 1-кп/441/21/2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2017р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженця м. Комарно Городоцького району Львівської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого : 02.04.2014 р. Городоцьким районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на один рік
за ч. 3 ст. 185 КК України, суд
ОСОБА_5 27.02.2015 р. у період часу з 8.00 год. по 15 год. перебуваючи по вул. Річкова в м. Комарно Городоцького району Львівської області, з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, увійшов на територію господарства свинарника по АДРЕСА_2 , яке перебуває на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 28.03.2013 р. у розпорядженні потерпілого ОСОБА_6 , де шляхом відкриття дверей, які не були зачинені на замок, проник в приміщення свинарника та дерев`яною колодою вибив із стіни вказаної будівлі металевий кутник з метою його подальшого викрадення.
У цей час у вказане приміщення проникли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стосовно яких провадження розглянуто та постановлено вирок, які також маючи умисел на викрадення чужого майна, а саме вказаних кутників, та домовившись про спільне викрадення даних кутників, діючи в групі з вказаними особами, ОСОБА_5 таємно викрав з даного приміщення два металеві кутники, загальною довжиною 13.7 м вартістю 554 грн.15 коп., завдавши потерпілому ОСОБА_6 збитків на вказану суму. Викраденим розпорядились на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині в суді заперечив та показав, що у вказаний день та час, на пропозицію іншої особи погодився піти в будівлю свинарника для перемовин з ОСОБА_9 на прохання останнього, наперед про крадіжку ніхто не домовлявся, умисел щодо вчинення правопорушення виник, коли увійшли в приміщення. Крім іншого, будівля не огорожена та двері через які проникли в середину свинарника зачиненими на замок не були, а підперті дерев`яною палицею. Ствердив, що взяв з собою належну йому пилу для різки металу про що його попросив знайомий.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченого, його винуватість доведена об`єктивно з`ясованими обставинами, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Показами в суді потерпілого ОСОБА_6 про те, що будівля частково огорожена, пояснив, що двері могли бути зачиненими не на замок, а в інший спосіб, в кінці лютого 2015 р. йому в телефонному режимі повідомили, що в приміщення свинарника, яким він користується вчинено проникнення, приїхавши виявив крадіжку металевих кутників, які тримали підвісну стелю, пізніше довідався, що кутники порізані та здані в металобрухт. Просить обвинуваченого суворо не карати. Претензій майнового характеру не має.
Показами в суді ОСОБА_8 допитаного в якості свідка, який пояснив, що в кінці лютого 2015 р. він разом з ОСОБА_7 на пропозицію останнього прийшли до будівлі свинарника в АДРЕСА_2 , заходили з неогородженої сторони, зайшовши в приміщення побачив в середині ОСОБА_5 з іншим чоловіком, які стояли біля відігнутого металевого кутника, саме ОСОБА_10 своєю пилою розрізав кутники, після чого домовились нести кутники всі разом до автомобіля знайомого ОСОБА_9 , який приймає металобрухт.
Протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього з участю підозрюваного ОСОБА_7 в ході якого останній свідомо вказував господарство АДРЕСА_2 , показав як та з ким вони проникли у приміщення будівлі та як разом з ОСОБА_5 і іншими несли викрадені металеві кутники (а.с.56-68)
Протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього з участю ОСОБА_5 з яких видно, як останній добровільно, без будь-якого примусу свідомо вказує напрямок свого руху до місця знаходження господарства АДРЕСА_2 , звідки він, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та інша особа стосовно якої матеріали виділено в окреме провадження, викрали металеві кутники (а.с.69-81)
З протоколу проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього з участю підозрюваного ОСОБА_8 вбачається, що з приміщення господарства розташованого по АДРЕСА_2 крадіжку металевих кутників разом з ним, ОСОБА_9 також вчиняв ОСОБА_5 який знав, що свинарник їм не належить, ОСОБА_10 приніс з собою пилу якою різали металеві кутники, всі домовились, що викрадають разом і гроші між собою поділять (а.с.82-94)
Протоколом огляду речей, з яких видно, що об`єктом огляду були викрадені металеві кутники (а.с.106-110)
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена в повному об`ємі, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника в суді про те, що попередньої змови на крадіжку чужого майна з іншими особами у ОСОБА_12 не було, що умисел на крадіжку виник уже в самому приміщенні, не заслуговують на увагу, оскільки як встановлено в суді свідченнями свідка ОСОБА_11 та підтвердив сам обвинувачений ОСОБА_10 , що він особисто взявши свою пилу по різанню металу, достовірно знаючи, що будівля в яку він ішов з іншою особою їм
не належить, разом з ОСОБА_9 брав участь в розрізанні металевих кутників, які в подальшому всі разом виносили з приміщення для здачі в металобрухт.
Крадіжка визнається закінченою з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитись чи користуватись ним.
Суб`єктивна сторона крадіжки характеризується прямим умислом і корисливою метою. Суб`єкт злочину усвідомлює, що майно, яким він протиправно заволодіває, є для нього чужим і він не має на нього права, та його вилучення здійснюється проти волі власника такого майна.
Так, з показів в суді потерпілого, самого обвинуваченого видно, що обвинувачений протиправно проник в приміщення будівлі свинарника, де разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та іншою особою, вчинили крадіжку металевих кутників.
Суд надає віри дослідженим в суді протоколам проведення слідчих експериментів та показам допитаного ОСОБА_11 , оскільки вони є послідовними та покази в них узгоджуються між собою.
Захисник обвинуваченого просить перекваліфікувати правопорушення вчинене його підзахисним ОСОБА_5 з ч.3 ст. 185 КК України на частину першу з тих підстав, що умисел на крадіжку в його підзахисного виник виключно в приміщенні свинарника, а йшов Гірний туди з метою перемовин .
Суд приймає таке до уваги, проте відноситься критично до таких пояснень, оскільки в Гірного є мотив, щоб уникнути від відповідальності бо злочин вчинив в період іспитового строку, його вина доведена його ж показами з яких видно, що зайшовши в приміщення будівлі з іншою особою, вони зачинили за собою двері, взяв з собою пилу для порізки металу, кутники вибивали та разом виносили.
Покликання обвинуваченого на те, що ОСОБА_9 хотів йому помститися з огляду на вищенаведене суд оцінює також критично та до уваги не бере, оскільки ОСОБА_10 не покинув приміщення свинарника, а добровільно взяв участь у крадіжці.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, який в період іспитового строку вчинив новий злочин, стан здоров`я, характеризується нейтрально, його ставлення до вчиненого, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи всі обставини справи, та те, що ОСОБА_5 вперто не бажає стати на шлях виправлення суд призначає йому покарання пов`язане з позбавленням волі.
Таке покарання є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.
Цивільного позову не заявлено.
Долю речових доказів та судових витрат вирішено в іншому кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 100, 323, 324 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання на три роки позбавлення волі.
На підставі ч.3 ст. 78, та ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Городоцького районного суду Львівської області від 02.04.2014 р. і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки сім місяців.
До набрання вироком законної сили, ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду.
Долю речових доказів та судових витрат вирішено в іншому кримінальному провадженні.
На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1