АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/1958/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/651/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Диверсія

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 1 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 ,-
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, Харківської області, одружений, з професійно-технічною освітою, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ст.113 КК України та призначено покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишений без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27.
Строк покарання відрахований з 06.06.2016 року по 01.09.2016 року згідно ч.5 ст.72 КК України із розрахунку 1 день перебування в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27 за 2 дні позбавлення волі.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно вироку 04 квітня 2016 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , заклав два вибухових пристрої на колії № 21 та № 23 залізничної станції «Ізюм» регіональної філії «Південна залізниця» з метою вчинення вибуху та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, з метою унеможливлення проведення вивантаження військової техніки, яка прибуває на вказану залізничну станцію на залізничному транспорті та в наступному слідує до зони проведення антитерористичної операції. Ініціювання вибуху повинно було здійснюватися дистанційно за допомогою мобільного телефону.
ОСОБА_7 мав злочинній намір, спрямований на вчинення диверсії шляхом здійснення підриву залізничної колій поблизу станції «Ізюм» (Харківська область) та їх пошкодження, а також з метою подальшого унеможливлення прибуття та розвантаження на вказаних коліях військової техніки збройних сил України, яка прямує до зони проведення антитерористичної операції здійснив загальний комплекс дій, спрямованих на досягнення зазначеного злочинного наміру.
Натомість, його злочинні дії не були доведені до кінця, через обставини які не залежали від його волі, а саме у зв`язку з тим, що співробітники Управління СБ України в Харківській області припинили його злочинну протиправну діяльність.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Зазначає, що судом не взято до уваги, що він не мав умислу на вчинення кримінального правопорушення, оскільки заздалегідь знав, що закладає муляж вибухового пристрою.
Вважає, що закладав муляж вибухового пристрою, виконуючи роль у репетиції до телевізійного сюжету.
Судом також не враховано, що він вчиняв зазначені дії у стані алкогольного сп`яніння, а відтак не міг серйозно усвідомлювати які саме дії він вчиняє.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції безпосередньо в судовому засіданні, з достатньою повнотою досліджені всі об`єктивні дані щодо обставин скоєння інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, та спростована його версія .
Також, досліджені в судовому засіданні письмові та речові докази обґрунтовано визнані судом належними та допустимими і такими, що не спростовані стороною захисту.
Зокрема, в судовому засіданні допитано свідка з легендованими даними в порядку ч.9 ст.352 КПК України ОСОБА_9 , який пояснив, що займається приватним ізвозом тобто таксує. Йому на мобільний телефон поступив дзвінок з замовленням, ОСОБА_9 потрібно було під`їхати по вул. Соборна в м. Ізюм Харківської області, до магазину після чого клієнт повідомив, що вони будуть їхати до Ж/д ринку. Під`їхавши до місця виклику, зачекавши деякий час до нього вийшов літній на вигляд чоловік і повідомив, що йому потрібно до Ж/Д ринку на роботу під час руху вказаний літній чоловік завів розмову про погану політичну обстановку в державі та висказував свою антиукраїнську позицію щодо стану в країні, а також повідомив про свій зв`язок з кураторами тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей. Під час розмови повідомив що його звати ОСОБА_10 , ОСОБА_9 вирішив йому підіграти та погодився з ним. Після чого ОСОБА_9 доставив вказаного клієнта на зупинку «П`ятачок», що в районі Ж/Д ринку, ОСОБА_10 після прибуття до Ж/Д ринку повідомив, що він хотів би скористатись послугами ОСОБА_9 , як таксиста в майбутньому на, що ОСОБА_9 відповів згодою. Другий раз коли ОСОБА_9 підвозив ОСОБА_10 , це було приблизно в березні, він запропонував ОСОБА_9 взяти участь в деяких справах а саме в підриві моста через який перевозилась військова техніка на Донбас але ОСОБА_9 прийняв це за жарт. Під час третьої зустрічі ОСОБА_10 попросив зв`язатися з так званими чорними копачами які мають справу з вибухівкою на що ОСОБА_9 відповів згодою, але сам звернувся до Харківського відділення СБУ. Співробітники СБУ в Харківській області відразу відреагували на заяву ОСОБА_9 та повідомили, що знайдуть вибухівку для вказаного вище ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 поїхали до району Ж/Д ринка, а саме до платформ де розвантажувалася військова техніка та почали підшукувати місце де буде найліпше підірвати вибухівку. Коли ОСОБА_9 зустрівся ще через деякий час з вказаним чоловіком він йому повідомив, що його куратори з «ЛНР» та «ДНР» чекають від нього результатів та потрібно робити все як найшвидше після чого ОСОБА_11 зустрівся з співробітниками СБУ які вручили йому вибухівку. ОСОБА_9 погрузивши вибухівку до свого автомобіля поїхав на зустріч до ОСОБА_10 , показавши йому вибухівку ОСОБА_10 відповів, що все дуже добре та потрібно дочекатись коли стемніє щоб закласти вибухівку та підірвати міст, дочекавшись темноти ОСОБА_10 вказав, ОСОБА_9 , що ціль підриву необхідно змінити та закласти вибухівку на залізничних коліях. Далі ОСОБА_10 самостійно показав колії на які необхідно закласти вибухівку та сказав відійти на безпечну відстань. Весь цей час ОСОБА_10 був абсолютно впевнений, що закладає не муляж, а справжні вибухові пристрої. Потім закладки вибухівки ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 сіли до автомобіля та намагались уїхати але їх було затримано співробітниками СБУ.
Зазначені свідчення ОСОБА_9 узгоджуються із формулюванням обвинувачекння, визнаного судом доведеного, а також зі змістом досліджених під час судового засідання:
-протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 08 квітня 2016 року; згідно якого НСРД була проведена на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області (вих. № 1487т від 12.03.2016року). НСРД розпочато об 17 год. 22 хв. та закінчено об 17 год. 52 хв. 21 березня 2016 року;
-протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю особи від 08 квітня 2016 року згідно якого НСРД була проведена на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області (вих. № 1487т від 12.03.2016 року). НСРД розпочато об 17 год. 57 хв. та закінчено об 20 год. 27 хв. 04 квітня 2016 року;
-протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії: контроль за вчиненням злочину - спеціальний слідчий експеримент з використанням несправжніх (імітаційних) засобів від 06 квітня 2016 року;
-протоколу виготовлення, огляду, помітки та вручення несправжніх (імітаційних) засобів - вибухових пристроїв від 04 квітня 2016 року, згідно якого метою дії було виготовлення, огляд, помітка та вручення несправжніх (імітаційних) засобів - вибухових пристроїв, необхідних для проведення заходів по отриманню фактичних даних щодо протиправних дій громадянина ОСОБА_7 , пов`язаних з вчиненням диверсії;
-висновку експерта від 10.05.2016 року №14 та ілюстрована таблицею до нього;
- безпосередньо дослідженими та відтвореними в судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України аудіо записами, які знаходяться на розсекречених DVD-R дисках №8212 та 8406, згідно яких обвинуваченим ОСОБА_7 повідомляється, що необхідно здійснити підрив двох колій, вибуховий пристрій необхідно становити поміж колій, від вибуху повинні статися відчутні пошкодження залізних колій, необхідно встановити два заряди по півкілограму тротилу, повідомляє про основну мету злочину, а саме унеможливлення прибуття та розвантаження на вказаних коліях військової техніки збройних сил України, яка прямує до зони проведення антитерористичної операції.
- висновку експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного інституту ім. Бокаріуса від 21.06.2016 року.
Таким чином, сукупність наведених вище доказів, зокрема зміст матеріалів НСРД вказують на те що обвинувачений розумів, що вчиняє серйозний злочин, "ставить на кон своє життя та сім`ю", постійно переживав, щоб не було в момент вибуху на коліях людей та пасажирських поїздів.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про спростування версії обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно якої він заздалегідь знав, що, вибухові пристрої які він закладав були не справжніми, а муляжами.
Таким чином суд першої інстанції, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_12 в кримінальному правопорушенні передбаченому ч.2 ст.15 ст.113 КК України.
Крім того, ст. 415 КПК України визначено підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Висловлюючи в апеляційній скарзі вимогу про скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 на жодну з таких підстав не вказує.
Під час апеляційного розгляду істотних порушень вимог кримінально- процесуального закону не встановлено.
Посилання ОСОБА_7 на незрозумілість обвинувачення, є необґрунтованим, оскільки на протязі всього досудового розслідування та судового розгляду він був забезпечений захисником.
Твердження ОСОБА_7 про скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого він не розумів серйозність вчинених ним дій, є необґрунтованим, оскільки відповідно до ст. 21 КК України особа, яка вчинила злочин у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин, підлягає кримінальній відповідальності.
Що стосується покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , то воно призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України та з дотриманням принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення і запобігання скоєнню нових злочинів, особу підсудного, його ставлення до скоєного злочину.
За таких обставин вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування чи зміни відсутні.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 1 вересня 2016 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 1 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 1 вересня 2016 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді