Справа № 129/3365/15-к
Провадження по справі № 1-кп/129/30/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" липня 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайсині кримінальне провадження № 0000734 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, неодруженого, раніше несудимого, - у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

Встановив:
25.09.2015 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 біля свого господарства АДРЕСА_1 побачив автомобіль «ВАЗ 2121» під керуванням ОСОБА_4 , який жестом руки зупинив, після чого підійшов до лівих передніх дверцят автомобіля, умисно на грунті неприязних відносин через відчинене вікно дверцят наніс удар розкритою долонею правої руки по обличчю в ліве око ОСОБА_4 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під кон`юктиву лівого ока, синців в ділянці верхньої та нижньої повіки лівого ока, що відповідно до висновку експерта № 197 від 29.09.2015 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Вину не визнав, суду пояснив, що з потерпілим він впродовж тривалого періоду перебуває у неприязних відносинах через інтерес ОСОБА_5 до, на його думку, незаконної діяльності працівників очолюваного ОСОБА_4 підприємства під час вилову риби у річці Південний Буг, він потай на власну відеокамеру зробив відеозапис проведення вилову риби зазначеними працівниками, подав у Ладижинську міську раду; стверджував, що він у зазначений в обвинувальному акті день і час потерпілому тілесних ушкоджень не заподіював, через свій поганий зір не міг влучити в саме око потерпілому, а зупинив його автомобіль, щоб безпечно пройти вузькою вулицею.

Не зважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_5 доведена дослідженими судом належними та допустимими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що 25.09.2015 року о 16 год. 00 хв. він проїжджав автомобілем «ВАЗ 2121» по вул.. Набережній в с.Степашки, його зупинив жестом руки ОСОБА_5 , коли він зупинився біля нього і відчинив вікно водійської дверки автомобіля, ОСОБА_5 з силою умисно вдарив його в обличчя правою долонею, двома середніми пальцями при цьому влучив в ліве око, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під кон`юктиву та синців в ділянці верхньої та нижньої повік; обвинуваченого просив покарати на розсуд суду, цивільний позов не заявляв;

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що 25.09.2015 року о 16 год. 00 хв. він перебував на задньому сидінні автомобіля «ВАЗ 2121» під керуванням ОСОБА_4 , їхали в с.Степашках по вул.Набережній, ОСОБА_5 махнув рукою, ОСОБА_4 зупинився біля нього, ОСОБА_5 зробив крок до автомобіля і відразу вдарив правою рукою водія в обличчя через відчинене вікно, після чого швидко пішов до себе в подвір`я, бачив кров на обличчі Колісніченка біля лівого ока;

- заявою ОСОБА_4 від 25.09.2015 року до органу досудового розслідування про спричинення йому 25.09.2015 року о 16-00 год. в с.Степашки по вул. Набережній ОСОБА_8 (а.с.47);

- висновком експерта № 197 від 29.09.2015 р. про те, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під кон`юктиву лівого ока, синців в ділянці верхньої та нижньої повіки лівого ока, зазначені тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого(их), твердого(их) предмета(ів) або співудару об нього(их)можливо в термін та при обставинах, на які вказує освідуваний; тілесні ушкодження у виді крововиливу та синців відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 49).

Достатній обсяг наведених доказів у сукупності й взаємозв`язку між особою та обставинами справи поза розумним сумнівом доводить винуватість ОСОБА_5 у скоєнні злочину, що ставиться йому за вину, оскільки докази ці є точними, чіткими, узгодженими, переконливими, а тому достовірними.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_5 , за відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючими його покарання обставинами суд визнає позитивні характеристики з місця проживання, відсутність у нього судимості; також суд враховує прохання потерпілого покарати обвинуваченого на розсуд суду, а також те, що відповідно до ст. 12 КК України скоєне кримінальне правопорушення (злочин) є невеликої тяжкості.

За таких обставин, суд визнає, що виправити ОСОБА_5 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо, призначивши йому покарання у виді штрафу.

Твердження ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про те, що він за зазначених в обвинувальному акті обставинах тілесних ушкоджень потерпілому не заподіював, з посиланням на поганий зір, у зв`язку з чим не міг поцілити пальцем в око, а також на наявність у потерпілого підстав помститися ОСОБА_5 через його інтерес до проведення вилову риби в річці Південний Буг працівниками очолюваного ОСОБА_4 підприємства - суд визнає правомірною позицією захисту власних інтересів, але до уваги не бере через їх спростування під час судового розгляду зазначеними вище доказами; а зазначені обвинуваченим обставини лише підтверджують наявність між обвинуваченим та потерпілим неприязних відносин між собою до дня вчинення злочину.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України, -
Присудив:

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя