У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою відносно,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля, Донецької області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, офіційно не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, по кримінальному провадженню № 0000305

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9
підозрюваний ОСОБА_7
захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційних скаргах захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просять ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України у кримінальному провадженні № 0000305.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 квітня 2017 року, задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 20 квітня 2017 року включно, з правом внесення застави в розмірі 5 00 000грн. (п`ять мільйонів) гривень.
У разі звільнення ОСОБА_7 під заставу, покладено на нього обов`язки:
-прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду;
-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи,

-утримуватися від спілкування з питань, пов`язаних з розслідуванням даного кримінального провадження, з наступними особами: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування апеляційних скарг захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виклавши аналогічні доводи та вимоги в своїх апеляційних скаргах вважають, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки, оскаржувана ухвала, на думку апелянтів, всупереч ч.2 ст.177 КПК України, постановлена без наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та за відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вказують, що слідчим та прокурором не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 . Зазначають, що в матеріалах кримінального провадження та доданих до клопотання, немає жодних підтверджень повноважень ОСОБА_11 та його статусу, як особи, яка займає відповідальне становище у відповідності до вимог діючого законодавства України, проте слідчим суддею цей факт повністю проігноровано, що на думку захисту свідчить про неповноту судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу та, відповідно, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Зауважують, що стороною обвинувачення не представлено постанови про призначення ОСОБА_11 прокурором (включення до групи прокурорів) у кримінальному провадженні №0000070. Вважають, що цей факт є свідченням неправильного застосування слідчим суддею закону України про кримінальну відповідальність та, відповідно, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Зазначають, що у клопотанні не зазначено, а матеріалами кримінального провадження не підтверджено, що пропозиція чи обіцянка у наданні неправомірної вигоди була надана саме за попередньою змовою групою осіб.

Звертають увагу, що ОСОБА_7 більше року з моменту внесення відомостей до ЄРДР та на момент подання відповідного клопотання, не мав жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000070.

Вказують на недопустимість доказів наявних у кримінальному провадженні в рамках якого внесено клопотання про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Зауважують, що прокурор в судовому засіданні не довів жодного ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України.

На думку сторін захисту, тяжкість обвинувачення не може сама по собі виправдовувати тримання під вартою.
Крім того, вказують, що слідчим суддею взагалі не було враховано наявності у їх підзахисного соціальних зв`язків, позитивну характеристику, стан здоров`я підозрюваного, який згідно з відомостей медичної картки хворого №12884 Міської клінічної лікарні №10 м. Одеси, має тяжкі захворювання і потребує лікування та повинен дотримуватись дієти. Також, слідчим суддею не враховано, що у ОСОБА_7 на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей.

Апелянти зауважують, що ОСОБА_7 є одним із засновників фонду «Святість материнства» за його участі фондом було організовано дві благодійні їдальні у м. Одесі, начальником відділу центру спеціальних операцій «А» в Управлінні СБ України в Одеській області було нагороджено ОСОБА_7 грамотою за вагомий внесок в забезпечення оперативно-службової діяльності підрозділу.
Вказують, що слідчий суддя при визначені розміру застави не врахував майновий стан підозрюваного, розмір застави, ні їх думку, є завідомо непомірним для ОСОБА_7 .
Захисник ОСОБА_6 зауважує, що протягом проведення судового засідання 22.12.2016 року слідчим суддею було допущено безліч порушень вимог кримінального процесуального закону, які мають бути віднесені до категорії істотних і є підставою для скасування рішення суду, а саме: на його думку в судовому засіданні не встановлено особу підозрюваного, порушено його право на захист, а саме не створено умов для побачення захисників з підзахисним без конвою, залишено без розгляду заяву захисника про відвід слідчого судді, не було задоволено клопотання захисника про допит свідка ОСОБА_11 , необґрунтовано призначено захисника з числа адвокатів центра надання безоплатної вторинної допомоги. Приймаючи рішення про відмову в задоволені клопотань захисника, які той заявляв в судовому засіданні, головуюча не мотивувала свого рішення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, 15.12.2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000305 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 369 КК України, за фактом пропонування невстановленими особами працівнику правоохоронного органу Миколаївської області неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням службового становища.

19.12.2016 року о 17 год. 43 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.12.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 369 КК України.

Згідно вказаного повідомлення, з 26.02.2016 року прокуратурою Миколаївської області здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000070 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, за фактом зайняття гральним бізнесом.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження на підставі ухвал слідчого судді проведено ряд обшуків у м. Одеса, м. Миколаїв та м. Херсон, в процесі яких вилучено майно, у тому числі комп`ютерна техніка та автотранспортні засоби. В подальшому, відповідно до вимог КПК України, на вищевказане майно Заводським районним судом, м. Миколаєва накладено арешт.

При цьому, органами досудового розслідування було встановлено, що вилучена комп`ютерна техніка та автотранспортні засоби належать, у тому числі, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому, у ОСОБА_7 та ОСОБА_12 виник злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди процесуальному керівнику, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000070, з метою забезпечення повернення вилученого майна та уникнення кримінальної відповідальності.

15.12.2016 року ОСОБА_7 спільно зі ОСОБА_12 прибули до процесуального керівника ОСОБА_11 та розповіли про деталі своєї злочинної діяльності, прибутки від неї і, достовірно знаючи про те, що той є службовою особою, яка займає відповідальне становище, запропонували останньому отримати від них неправомірну вигоду у розмірі 30000 доларів США за те, що останній з використанням свого службового становища посприяє поверненню вилученого в ході обшуків майна, а саме комп`ютерної техніки та автотранспортних засобів, не вживатиме з використанням його службового становища дій по припиненню злочинної діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_12 та у подальшому не буде притягувати останніх до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_11 відмовився від пропозиції отримати неправомірну вигоду у розмірі 30000 доларів США, однак ОСОБА_7 та ОСОБА_12 запропонували поміркувати над їх пропозицією та зустрітись 19.12.2016 року.

19.12.2016 року ОСОБА_7 та ОСОБА_12 знову прибули до процесуального керівника ОСОБА_11 та у службовому кабінеті № 23 прокуратури Миколаївської області знову розповіли про деякі деталі своєї злочинної діяльності, прибутки від неї і повторно запропонували останньому отримати від них неправомірну вигоду у розмірі 30 000 доларів США за те, що ОСОБА_11 з використанням свого службового становища посприяє поверненню вилученого в ході обшуків майна, не вживатиме з використанням його службового становища дій по припиненню злочинної діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_12 та у подальшому не буде притягувати останніх до кримінальної відповідальності. При цьому ОСОБА_7 повідомив, що наразі ОСОБА_11 надається неправомірна вигода у розмірі 10 000 доларів США, а решта суми - 20 000 доларів США, буде надана пізніше.

21.12.2016 року слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва із погодженим з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 30 000 000 гривень.

В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, лише обрання відносно нього найбільш суворого запобіжного заходу зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а також запобігти спробам підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої. При цьому, при вчиненні даного корупційного злочину щодо підозрюваного не можуть бути застосовані положення ст. ст. 69 КК України а також розділу IX КК України.
Слідчий суддя також в ухвалі вказав, що є значна ймовірність щодо переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, при цьому, про наявність вказаного ризику свідчить також те, що підозрюваний зареєстрований в Одеській області і не має стійких соціальних зв`язків саме за місцем проведення досудового розслідування в м. Миколаєві.

Вважав, що на наявність вказаного ризику свідчить також те, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 знаходилось в провадженні слідчого судці Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_13 з 21 грудня 2016 року, тобто більше трьох місяців, неодноразово судове засідання відкладалося у зв`язку з неявкою підозрюваного, а постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 від 24.02.2017р., було оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 .

Крім того, слідчий суддя зазначив, що існує ризик, що підозрюваний вчинить інше кримінальне правопорушення, що підтверджується, зокрема, тим, що надання працівникові правоохоронного органу неправомірної вигоди ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 пов`язане з незаконною діяльністю мережі гральних закладів на території, як мінімум, трьох областей України та отримання внаслідок цього значних коштів.

Слідчий суддя вважав, що з урахуванням ризиків, які існують на теперішній час застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не є достатнім для запобігання зазначеним в ухвалі ризикам.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисників на підтримку вимог апеляційних скарг, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді обґрунтованою та законною, просив залишити її без зміни, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із наданих матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Дана підозра на стадії досудового слідства обґрунтована та підтверджується рапортом ОСОБА_11 про надання йому ОСОБА_7 та ОСОБА_12 неправомірної вигоди; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 19.12.2016 року, відповідно до якого в службовому кабінеті № 23 прокуратури Миколаївської області, який закріплений за заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Миколаївської області ОСОБА_11 виявлені та вилучені грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, надані ОСОБА_7 та ОСОБА_12 - ОСОБА_11 в якості неправомірної вигоди.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 . Незгода ОСОБА_7 з пред`явленою йому підозрою не спростовує висновку судді про обґрунтованість підозри.

Апеляційний суд, погоджуючись з таким висновком слідчого судді, зауважує, що оцінка на стадії досудового розслідування достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Крім цього, відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в оскаржуваній ухвалі висновки, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду цього або іншого кримінального провадження.

За такого є безпідставними твердження апелянтів про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 з посиланням на відсутність належних доказів його причетності до вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

Твердження апелянтів про недопустимість доказів, наданих прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_7 не є предметом розгляду у даному провадженні, та підлягають перевірці при розгляді справи судом 1-ї інстанції по суті обвинувачення.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність щодо переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, оскільки, про наявність вказаного ризику свідчить те, що підозрюваний зареєстрований в Одеській області , тривалий час не з`являвся до слідчого судді для розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 знаходилось в провадженні слідчого судці Центрального районного суду м. Миколаєва з 21 грудня 2016 року, тобто більше трьох місяців. Судове засідання з розгляду вказаного клопотання було призначено на 22 грудня 2016 року та підозрюваний ОСОБА_7 був доставлений конвоєм для участі у його розгляді. В зв`язку з тим, що запобіжний захід в передбачені законом 72 години йому обрати не вдалося, судове засідання було відкладено на 23 грудня 2016 року, про дату і час судового засідання ОСОБА_7 був повідомлений належним чином, однак до суду не з`явився в зв`язку з хворобою.

В подальшому судові засідання призначалися на 26.12.2016 року, 30.12.2016 року, 03.01.2017 року, 06.01.2017 року, 25.01.2017 року, 06.02.2017 року, 09.02.2017 року, 17.02.2017 року, 24.02.2017 року, 09.03.2017 року. Підозрюваний ОСОБА_7 у вказані судові засідання не з`являвся, а його захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мотивували це або перебуванням останнього на лікуванні, або неотриманням повістки про виклик.

В судовому засіданні 27.03.2017 року прокурором було заявлено клопотання про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_7 у судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді від 27.03.2017 року було задоволено клопотання прокурора, слідчий суддя зобов`язав УЗЕ в Миколаївській області ДЗЕ НП України здійснити привід підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до слідчого судці Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_13 за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/12 на 10 год. 00 хв. 05 квітня 2017 року для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Працівниками УЗЕ в Миколаївській області ДЗЕ НП України на виконання вказаної ухвали було здійснено виїзд за місцем мешкання ОСОБА_7 , останній вдома не знаходився, проте у судове засідання 05 квітня 2017 року з`явився добровільно.

Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду, що така неналежна процесуальна поведінка ОСОБА_7 свідчить про реальну можливість його ухилення від органу досудового розслідування, слідчого судді та суду у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Посилання захисників в судовому засідання апеляційного суду, щодо порушення строків розгляду клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу є неприйнятними. Оскільки, клопотання слідчого було спрямовано до суду та призначено судом до розгляду на протязі семи десяти двох годин з моменту затримання підозрюваного, відповідно до вимог ст. 186 КПК України. Проте, розглянути клопотання в визначений законом строк слідчий суддя не мав можливості, так як захисником було заявлено відвід слідчому судді, тому ОСОБА_7 за рішенням слідчого судді був звільнений з під варти. Проте, незважаючи, що слідчим суддею численна кількість разів призначався розгляд клопотання слідчого, провести судове засідання не було можливості в зв`язку з неявкою ОСОБА_7 до суду. Таким чином, тривалий розгляд клопотання стався саме через неналежну процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, слідчий суддя вірно зазначив, що існує ризик, вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема, тим, що надання працівникові правоохоронного органу неправомірної вигоди ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 пов`язане з незаконною діяльністю мережі гральних закладів на території, як мінімум, трьох областей України та отримання внаслідок цього значних коштів, в зв`язку з чим на даний час проводиться досудове слідство.
Надані слідчим докази обставин, які містяться в матеріалах подання і кримінального провадження, та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що у даний час існують щонайменше два ризики, передбачені ст.177 КПК України. Тому більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та запобігти ризикам , зазначеним в.п.п.1, 5 ст. 177 КПК України.

Наявність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання підозрюваного, позитивної характеристики, заняття благодійністю, на які посилаються апелянти, не є тією обставиною, яка стримає підозрюваного від здійснення дій зазначених в ч.1 ст. 177 КПК України.

За такого є безпідставними твердження апелянта про те, що слідчий суддя обґрунтував оскаржуване рішення лише тяжкістю злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також тяжкістю покарання, що йому загрожує у випадку визнання винуватим.

Щодо визначення розміру застави, то відповідно до ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як вбачається із наданих матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Крім того, сума неправомірної вигоди є значною та становить 30 000 доларів США.
Слідчий суддя вірно дійшов висновку, про необхідність застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з вимогами ч.5 ст. 185 КПК України та призначив більше за 80 мінімальних заробітних плат. Проте слідчий суддя не мотивував свого рішення щодо визначення розміру застави саме в сумі 5 000 000 грн.
Тому твердження апелянтів про те, що ухвала слідчого судді, щодо визначення розміру застави необґрунтована - є прийнятними.
Враховуючи сімейний стан підозрюваного, а саме те, що в нього на утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, його стан здоров`я - наявність у нього цілого ряду тяжких захворювань, те, що він потребує тривалого лікування, що підтверджено документами медичних закладів, а також враховуючи розмір неправомірної вигоди, яку намагався надати службовій особі підозрюваний, апеляційний суд приходить до висновку, що розмір застави повинен становити 1 000 000 (один мільйон)грн. Саме такий розмір застави достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Є неприйнятними доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про істотні порушення вимог закону, допущенні, на його думку, слідчим суддею при розгляді клопотання.
Так, із матеріалів судового провадження вбачається, що під час розгляду даного клопотання, захисником ОСОБА_5 був заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_13 .. Вказана заява була розглянута суддею ОСОБА_14 22.12.2016 р. відповідно до вимог ст.ст.80,81 КПК України, в її задоволенні було відмовлено, оскільки захисник не навів підстав для відводу судді, передбачених ст.ст. 75,76 КПК України.
05.04.2016 р. захисником ОСОБА_6 було заявлено відвід слідчому судді без наведення підстави такого відводу. Невмотивованість такої заяви свідчить про зловживання правом на відвід з метою затягування судового розгляду, тому слідчий суддя обґрунтовано залишив її без розгляду, відповідно до положень ч.4 ст. 81 КПК України.
Також є неприйнятними посилання апелянта на порушення права на захист підозрюваного. Так, із матеріалів судового провадження, технічного запису фіксації судового засідання та журналу судового засідання, вбачається, що при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному в судовому засіданні приймали участь його захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі договорів про надання правової допомоги підозрюваному ОСОБА_7 , що забезпечило право підозрюваного на захист.
Посилання захисника на те, що слідчий суддя не допитав свідка ОСОБА_11 не впливає на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри та не зменшує ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді, а тому не впливає і на правильність прийнятого рішення. Крім того, вказана особа була допитана органом досудового слідства і протоколи допиту свідка містяться в матеріалах кримінального та судового провадження.
Доводи апелянта щодо не встановлення судом особи підозрюваного є неприйнятними. Оскільки, в суд було направлено клопотання про застосування запобіжного заходу саме ОСОБА_7 в якому були зазначені анкетні дані підозрюваного відповідно до вимог кримінального процесуального закону. До клопотання прокурором були долучені копія свідоцтва про одруження підозрюваного та копія свідоцтва про народження його доньки та сина. В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 підтвердив достовірність викладених в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді даних про його особу. Крім того, апелянти надавали слідчому судді документи, що характеризують особу, та документи щодо стану здоров`я саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,тому будь яких сумніві в тому, що запобіжний захід застосовано саме до ОСОБА_7 , і розгляд клопотання слідчого проведено за участі особи стосовно якої застосовано запобіжний захід у суду немає.
Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.
Невручення підозрюваному повного тексу ухвали слідчого судді про обрання йому запобіжного заходу, дійсно є порушенням вимог кримінального процесуального закону, проте не впливає на суть прийнятого слідчим суддею рішення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України.
З огляду на наведене, апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 182, 194, 405 ,407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Задовольнити клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 20 квітня 2017 року включно, з правом внесення застави в розмірі 1 000 000 грн. (один мільйон) гривень.
У разі внесення застави та звільнення ОСОБА_7 з під варти, покласти на нього обов`язки, визначені в ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду;
-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з питань, пов`язаних з розслідуванням даного кримінального провадження, зі свідками та іншим підозрюваним в даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді