печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника ТОВ «СТАР КОРД» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000525,-

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання представника ТОВ «СТАР КОРД» ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000525.
В обґрунтування даного клопотання заявник вказує на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2017 за клопотанням органу досудового розслідування в порядку забезпечення заходів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000525 від 18.02.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, накладено арешт із забороною відчуження на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери які знаходяться на рахунку ТОВ «СТАР КОРД» () № НОМЕР_1 , який відкрито у ПАТ "КБ "ГЛОБУС" (МФО 380526, адреса: м. Київ пров. Куренівський, б.19/5) за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів).
Проте, як зазначено в клопотанні представником товариства, висновки слідчого судді про наявність підстав для арешту рахунку ТОВ «СТАР КОРД» не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на положеннях КПК України та усталеній практиці Європейського суду з прав людини. Згідно ухвали слідчого судді арешт накладено з метою забезпечення зберігання речових доказів в кримінальному провадженні та забезпечення можливої конфіскації майна, однак при застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що санкціями ст.ст. 205, 365 КК України не передбачено додаткового покарання у виді конфіскації майна. Сам по собі факт визнання тих чи інших предметів, речей, документів (тощо), речовими доказами в кримінальному провадженні не може тягнути за собою їх арешт,за відсутності інших підстав, імперативно визначених ст. 170 КПК України. Водночас, органом досудового розслідування не доведена можливість використання як доказів арештованих грошових коштів та не вказано, які саме сліди кримінального правопорушення містять на собі безпосередньо грошові кошти на рахунку ТОВ «СТАР КОРД», жодній посадовій особі товариства про підозру у вчиненні злочину не оголошено. Застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є явно неспівмірним з обмеженням ТОВ «СТАР КОРД» права користування та розпорядження майном, негативно впливає на репутацію, платоспроможність і виконання ТОВ «СТАР КОРД» взятих на себе договірних зобов`язань. Зазначене у своїй сукупності беззаперечно свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.
В судовому засіданні представник ТОВ «СТАР КОРД» - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити .
Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав, свободі законних інтересів засобами, передбаченим цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань , скарг,а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зазначені положення закону, а також те, що прокурор в судове засідання не з' явився, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.
Заслухавши думку представника ТОВ «СТАР КОРД», дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали, представлені захисником в судовому засіданні слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000525 від 18.02.2016, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2017 за клопотанням прокурора ОСОБА_4 в порядку забезпечення заходів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000525 від 18.02.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, накладено арешт з забороною відчуження на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери які знаходяться на рахунку ТОВ «СТАР КОРД» () № НОМЕР_1 , який відкрито у ПАТ "КБ "ГЛОБУС" (МФО 380526, адреса: м. Київ пров. Куренівський, б.19/5) за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів).
Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 ( далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2017 вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери, які знаходяться на рахунку ТОВ «СТАР КОРД» () № НОМЕР_1 , в ПАТ "КБ "ГЛОБУС" з метою забезпечення зберігання речових доказів в кримінальному провадженні та забезпечення можливої конфіскації майна
Будь-яких інших правових підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження в вищевказаній ухвалі не наведено.
Водночас, згідно вищевказаної ухвали слідчого судді, підставою для такого висновку слугував аналіз податкового кредиту ТОВ «СТАР КОРД» та бази даних Єдиний реєстр податкових накладних «Архів електронної звітності», у відповідності до яких у ТОВ «СТАР КОРД» протягом періоду діяльності відсутня затратна частина на оренду офісних та складських приміщень, оплата комунальних послуг, оплата послуг телефонного зв`язку, оплата послуг за користування мережі інтернет, виплата заробітної плати, у тому числі директору підприємства, прибирання та відсутні інші витрати, необхідні для ведення фінансово-господарської діяльності підприємства, характерні для реального сектору економіки. Також за результатом огляду податкових накладних ТОВ «СТАР КОРД» встановлено обрив ланцюга постачання та відмінність назви товару (послуг) в номенклатурі придбаної та реалізованої продукції, тобто пересорт товару, послуг.
Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Отже, аналітична довідка не є засобом доказування в розумінні положень ч. 2 ст. 84 КПК України, носить виключно інформаційний характер, викладені в ній висновки підлягають перевірці шляхом проведення в кримінальному провадженні слідчих та процесуальних дій, в тому числі шляхом призначення та отримання висновків податкових перевірок, ревізій та відповідних експертиз.
Незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000525 триває з 18.02.2016, слідчому судді не представлено належних та допустимих в розумінні положень ст. 86 КПК України доказів на підтвердження доводів клопотання про фіктивний характер діяльності ТОВ «СТАР КОРД».
Представником ТОВ «СТАР КОРД» при розгляді даного клопотання надано документи в противагу вказаної версії органу досудового розслідування, а саме довідку та звітність про нарахування заробітної плати працівникам ТОВ «СТАР КОРД», копію квитанції до прибутного касового ордеру, копію договору суборенди нежитлового приміщення від 12.01.2016, копію податкової декларації з податку на додану вартість.
Окрім того, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя погоджується з доводами клопотання представника ТОВ «СТАР КОРД», що грошові кошти у безготівковій формі на банківському рахунку (без найменування номіналів купюр, їх серійних номерів та інших родових та індивідуальних ознак, властивих для готівкових коштів), не підпадають під визначення речових доказів в кримінальному провадженні, оскільки не є матеріальними об`єктами, які можуть зберегти сліди злочинів. Належними та допустимими речовими доказами в даному випадку могли б бути документи про рух коштів, отримані в установленому законом порядку ( ст.ст. 160, 162 КПК України).
Отже, в умовах реалізації сторонами конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння юридичної особи майном та обумовлювали арешт її майна, оскільки ТОВ «СТАР КОРД» не є юридичною особою, стосовно якої здійснюється досудове розслідування, співробітники товариства не є підозрюваними в кримінальному провадженні, що виключає можливість накладення арешту на рахунки товариства з підстав визначених ч. ч. 4, 5, 6 ст. 170 КПК України, а безготівкові грошові кошти у будь-якому випадку не можуть містити на собі сліди вчинення ймовірного злочину.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання представника ТОВ «СТАР КОРД» () ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт , накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2017 у кримінальному провадженні №0000525 з забороною відчуження на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери які знаходяться на рахунку ТОВ «СТАР КОРД» () № НОМЕР_1 , який відкрито у ПАТ "КБ "ГЛОБУС" (МФО 380526, адреса: м. Київ пров. Куренівський, б.19/5) .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1