Справа № 686/2782/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 686/2782/17 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с Івонинці Летичівського району, Хмельницької області та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України , із середньою спеціальною освітою, не працюючої, не одруженої , на утриманні неповнолітніх дітей немає, не судимої,
ч.ч. 1, 2 ст. 303, ч.1 ст. 302 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 , працюючи без оформлення трудових відносин охоронцем автомобільної стоянки «TIR PARKING», що по вул. Олімпійського Вогню, 66 с. Прибузьке Хмельницького району Хмельницької області, яке належить ТзОВ «Мрія», враховуючи неодноразові бажання клієнтів отримати сексуальні послуги за кошти, з метою отримання додаткового заробітку, діючи всупереч врегульованих законом суспільних відносин, щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, вирішила зайнятися сутенерством.
З цією метою, ОСОБА_5 в квітні 2016 року, знаючи матеріальний стан та схильність ОСОБА_6 до легкої поведінки, запропонувала останній займатися проституцією, на що вона погодилась, при цьому повідомивши останній про те, що вона, для забезпечення умов її сексуальної експлуатації, буде підшуковувати осіб, що бажають отримати сексуальні послуги за кошти та отримувати від них замовлення, щодо надання таких послуг, обумовлювати з клієнтами вартість надання сексуальних послуг, їх тривалість, а також надавати місце для надання таких послуг. Крім того, згідно домовленості ОСОБА_6 повинна була передавати ОСОБА_5 частину коштів, отриманих нею за надання сексуальних послуг від клієнтів, яких підшуковувала ОСОБА_5 , у сумі 50 гривень за кожного клієнта.
Так, 07.06.2016 року, близько 22 години, ОСОБА_5 , працюючи охоронцем автомобільної стоянки, що по АДРЕСА_2 , отримала від особи під вигаданим прізвищем ОСОБА_7 замовлення про бажання отримати сексуальні послуги за грошові кошти.
Після цього, ОСОБА_5 , зі свого мобільного телефону одразу ж зателефонувала на номер мобільного телефону № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , яка в цей час перебувала на території вказаної вище стоянки, та повідомила їй про те, що вона знайшла особу, яка бажає отримати сексуальні послуги.
Після вказаної вище розмови з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_7 про домовленість із особою жіночої статі про надання послуг сексуальних характеру. Після цього, ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 100 гривень за надані послуги сутенерства та запитав, де саме можна отримати послуги сексуального характеру, на що остання повідомила, про можливість їх отримання в кімнаті будинку розташованого на території вказаної вище стоянки, АДРЕСА_2 .
В подальшому, цього ж дня, близько 22 години 20 хвилин, після зустрічі, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 попрямували до однієї з кімнат будинку, який розташований на території вказаної вище автостоянки, що по АДРЕСА_2 , де протягом 20 хвилин ОСОБА_6 надавала ОСОБА_7 послуги сексуального характеру, за що отримала від нього грошові кошти в розмірі 250 гривень, з яких 50 гривень передала ОСОБА_5 як плату за забезпечення зайняття проституцією.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, щодо зайняття сутенерством, 17.11.2016 року, близько 21 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , працюючи охоронцем автомобільної стоянки «TIR PARKING», що по АДРЕСА_2 отримала від особи під вигаданим прізвищем ОСОБА_7 замовлення про бажання отримати сексуальні послуги за грошові кошти, після чого зателефонувала на номер мобільного телефону № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , яка в цей час перебувала на території вказаної вище стоянки, та повідомила їй про те, що вона знайшла особу, яка бажає отримати сексуальні послуги.
В подальшому, ОСОБА_5 , цього ж дня, близько 21 години 15 хвилин, з метою забезпечення зайняття ОСОБА_6 проституцією, відвела її разом з ОСОБА_7 до будинку, що розташований на території вказаної вище автостоянки, розташованої по АДРЕСА_2 . По прибуттю до вказаного місця, ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 100 гривень за надані послуги сутенерства.
Після розрахунку з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 направилась в приміщення будинку, розташованого на автомобільній стоянці, що по АДРЕСА_2 , де протягом тридцяти хвилин надавала останньому послуги сексуального характеру за що отримала від нього грошові кошти в розмірі 250 гривень, з яких 50 гривень передала ОСОБА_5 , як плату за забезпечення зайняття проституцією.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, щодо зайняття сутенерством, 29.11.2016 року, близько 21 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , працюючи охоронцем автомобільної стоянки «TIR PARKING», що по АДРЕСА_2 , отримала від особи під вигаданим прізвищем ОСОБА_7 замовлення про бажання отримати сексуальні послуги за грошові кошти.
Діючи умисно, повторно, протиправно, з метою власного збагачення, ОСОБА_5 зателефонувала на номер мобільного телефону № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , яка в цей час перебувала на території вказаної вище стоянки, та повідомила їй про те, що вона знайшла особу, яка бажає отримати сексуальні послуги.
Надалі ОСОБА_5 , цього ж дня, близько 21 години 25 хвилин, з метою забезпечення зайняття ОСОБА_6 проституцією, відвела її разом з ОСОБА_7 до приміщення охорони, що розташоване на території вказаної вище автостоянки, розташованої по АДРЕСА_2 , таким чином надавши ОСОБА_7 приміщення для розпусти. По прибуттю до вказаного місця, ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 100 гривень за надані послуги сутенерства та грошові кошти у сумі 50 гривень за перебування в приміщенні охорони.
Після розрахунку з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 направилась в приміщення охорони, розташованого на автомобільній стоянці, що по АДРЕСА_2 , де протягом двадцяти хвилин надавала останньому послуги сексуального характеру, за що отримала від нього грошові кошти в розмірі 250 гривень.
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 303, ч.2 ст.303, ч.1 ст.302 КК України, а саме забезпечення зайняття проституцією іншою особою (сутенерство), вчинене повторно та в утриманні місця розпусти.
27 січня 2017 року між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень на таких умовах:
- ОСОБА_5 в повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 303, ч.1 ст. 302 КК України в обсязі згідно повідомленої їй підозри від 30 листопада 2016 року;
- сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 303 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.303 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч.1 ст.302 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покарання менш суворого остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, строком на 2 роки.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 303, ч.1 ст. 302 КК України, один з яких відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є тяжким кримінальним правопорушенням. Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Прокурор просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч.1, ч.2 ст. 303, ч.1 ст. 302 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують її покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 є особою не судимою, повністю визнала свою вину, щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, що пом`якшує їй покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, яка згідно довідки-характеристики за місцем проживання зарекомендувала себе з позивної сторони, На обліку у лікарів нарколога та психіатра, не перебуває, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останній узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі і з застосуванням ст. 75 КК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 27 січня 2017 року між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 303, ч.1 ст. 302 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 303, ч.1 ст. 302КК України, та призначити їй покарання:
за ч.1 ст. 303 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
за ч.2 ст. 303 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
за ч.1 ст. 302 КК України у виді 1 року обмеження волі;
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покарання менш суворого остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі,
Згідно ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, строком на 2 роки.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1