СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/549/17
Провадження № 1-кп/306/74/17
Рядок статзвіту 5
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2017 року м.Свалява
Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярехівка Диканського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, розлученого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
21 лютого 2017 року біля 20.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись в кухонній кімнаті житлового будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність на настання суспільно-небезпечних наслідків, під час сварки з потерпілим ОСОБА_5 , схопив останнього за руки та почав їх викручувати, при цьому сильно стискаючи кисті, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого поперечного перелому 5-ої п`ястної кістки зі зміщенням на правій кисті, які згідно висновку експерта № 29 від 28.02.2017 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 є ст. 122 ч. 1 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненому визнав повністю, щиро покаявся та показав, що в лютому місяці цього року він пішов до своєї колишньої жінки в гості. Оскільки двері йому ніхто не відчинив, то він вибив фанеру на вікні та проліз у будинок. Там до нього підійшов син його колишньої жінки ОСОБА_6 і не пускав його пройти далі. Між ними сталася суперечка та штовханина, під час якої він викрутив останньому руку. Згодом приїхала поліція та забрала його. Просить суворо не карати.
Відповідно до ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження у судовому засіданні доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.
З врахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у пред"явленому обвинуваченні за ст. 122 ч. 1 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.
Як особа ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується добре.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставин обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не знаходить.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, дані про його особу, його матеріальний стан (є непрацюючим) та стан здоров`я, та приходить до висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи вищезазначені обставини суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, а тому ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового слідства та судового провадження не застосовувалися.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, с у д , -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 , з випробуванням строком на 1 (один) рік.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання або роботи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1