У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.02.2017 Справа №607/5755/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

представника закладу ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за заявою лікаряпсихіатра ОСОБА_7 про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в :
10 лютого 2017 року до Тернопільського міськрайонного суду надійшла заява лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_7 про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Під час судового засідання представник медичного закладу підтримала письмову заяву про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 та просила її задовольнити. Представник закладу пояснила, що за час перебування на амбулаторній психіатричній допомозі ОСОБА_6 щомісяця спостерігався дільничним лікарем-психіатром та отримував специфічне амбулаторне лікування у вигляді прийому нейролептиків з роз`ясненням правил дотримання психогігієни та раціонального режиму. При огляді комісією лікарів-психіатрів амбулаторно-поліклінічного відділення виявлено у пацієнта знижений настрій, апатичність, звуження кола інтересів, обмеження здатності до спілкування з однолітками, що свідчить про те, що в ОСОБА_6 утримується клініка розладів психіки, характерна для тяжкого психічного розладу шизоафективного розладу. Крім того, представник зазначила, що у разі ненадання хворому ОСОБА_6 продовження заходів амбулаторної психіатричної допомоги у нього може погіршитися психічний стан, внаслідок чого він може завдати значної шкоди своєму здоров`ю або виявляти небезпечні дії чи наміри щодо себе та оточуючих.

Прокурор погодився із заявою представника медичного закладу та зазначив про наявність правових підстав для її задоволення та продовження ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Захисник не заперечував проти задоволення заяви медичного закладу про продовження примусових заходів медичного характеру.

Законний представник заяву підтримав та вважав за доцільне продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 строком до шести місяців.

ОСОБА_6 не заперечив щодо задоволення заяви медичного закладу про продовження примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши письмову заяву та долучені до неї матеріали, суд дійшов до висновку, що заява про продовження примусових заходів медичного характеру підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2016 року до ОСОБА_6 за вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні в складі: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 від 09 лютого 2017 року встановлено, що ОСОБА_6 з 2004 року спостерігається на диспансерному обліку в дільничного лікаря-психіатра з діагнозом енурез неврозоподібний. ОСОБА_6 лікувався та обстежувався в 9-му підлітковому відділенні ТОККПНЛ в 2011 році з діагнозом: енурез неврозоподібний, часті прояви. Страждаючи на хронічне психічне захворювання шизоафективний розлад, депресивний тип, для хворого характерні маячні ускладнення симтомів, що супроводжуються тривогою, афективною напругою, страхами, галюцинаторними та маячними розладами, що входять до складу параноїчного синдрому, що можуть бути спонукальними мотивами для здійснення правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Згідно ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного заходу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни чи припинення застосування примусових заходів.

Згідно ч. 2 ст. 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою для вирішення питання про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає таку медичну допомогу, повинен направити до суду за місцезнаходженням психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

За таких обставин, враховуючи збереження суспільно-небезпечних тенденцій, відмову від добровільного нагляду та лікування, суд приходить до висновку про обгрунтованість заяви та необхідність продовження застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , амбулаторної примусової психіатричної допомоги строком до шести місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
заяву лікаряпсихіатра ОСОБА_7 про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком до шести місяців.
На ухвалу протягом семи днів з дня оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .