АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/504/2017 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження № 0000212 щодо обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілих матеріальну шкоду.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 08.01.2016 близько 04 год. 40 хв., знаходячись на 12 поверсі буд. АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, проник до приміщення комори, звідки таємно викрав велосипед, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 5998 грн.

Крім того, ОСОБА_6 10.01.2016 близько 06 год. 30 хв., знаходячись на 6 поверсі буд. АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, проник до загального коридору, звідки таємно викрав два велосипеди, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 8124 грн.

В подальшому ОСОБА_6 , в період часу з 23.01.2016 по 01.05.2016 вчинив ряд аналогічних кримінальних правопорушень, а всього 21 епізод крадіжок на території Дарницького району м. Києва, завдавши потерпілим: ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 8092 грн, ОСОБА_12 48 972 грн., ОСОБА_13 9996 грн., ОСОБА_14 21 100 грн. 35 коп., ОСОБА_15 14 398 грн., ОСОБА_16 7995 грн., ОСОБА_17 14 448 грн., ОСОБА_18 5550 грн., ОСОБА_19 1985 грн., ОСОБА_20 25 973 грн., Летуновській 13 446 грн., ОСОБА_21 13 860 грн., ОСОБА_22 3029 грн., ОСОБА_23 2757 грн., ОСОБА_24 2712 грн., ОСОБА_25 12 500 грн., ОСОБА_26 4485 грн., ОСОБА_27 15 002 грн., ОСОБА_28 4956 грн., ОСОБА_29 27 700 грн., ОСОБА_30 9954 грн., ОСОБА_31 3570 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , посилаючись на суворість призначеного покарання, просить вирок суду скасувати.

Просить врахувати, що він вину свою визнав повністю та щиро розкаявся, допомагав слідству, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та непрацюючу дружину.

Також не погоджується з вироком суду в частині відшкодування матеріальних збитків, оскільки у вироку вказані ціни за нові велосипеди, але всі вони були бувші у використанні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який проти неї заперечив, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, є правильною.

Покарання ОСОБА_6 призначено судом у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, і є правильним.

Суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, особу винного, який не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, від цивільного шлюбу має трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, про те перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11 травня 2014 року з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, кількість епізодів, значний розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочинами, яка обвинуваченим не відшкодована, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, і правильно призначив йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, з яким колегія суддів погоджується, як з необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про його визнання вини, щире каяття та наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, то дані обставини враховані судом при призначенні покарання.

Доводи апеляційної скарги в частині незгоди ОСОБА_6 із розміром матеріальної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в суді першої інстанції позовні вимоги обвинувачений визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення всіх цивільних позовів потерпілих у визначених ними розмірах.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, особи ОСОБА_6 , значної кількості епізодів кримінального правопорушення, вчинених протягом нетривалого часу, підстав для пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання, про що просить в апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

В порядку ст. 404 КПК України, на підставі п.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк тримання його під вартою з 10 жовтня 2016 року по 10 квітня 2017 року включно із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді _______________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4