Справа №№ 148/2164/16-к
В И Р О К
Іменем України

23 грудня 2016 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не працює, не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України

В С Т А Н О В И В:
21.07.2016, близько 13:00, ОСОБА_4 , перебуваючи на території вул. Леонтовича, м. Тульчина, Вінницької області, зустрівся із неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та під час бесіди з яким, побачив в руках останнього банківську картку «Ощадбанк», яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого пішли з ним до банкомату.

ОСОБА_4 побачивши на екрані банкомату залишок коштів в сумі 1000 грн., які знаходяться на рахунку ОСОБА_5 вирішив незаконно ними заволодіти.

Після чого, ОСОБА_4 реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману неповнолітнього ОСОБА_6 , повідомляючи йому неправдиві відомості, викликавши своєю поведінкою помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій, під приводом купівлі останньому мобільного телефону, умисно, протиправно, з корисливих спонукань, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 незаконно заволодів грошовими коштами у сумі 1000 грн., які належать ОСОБА_5 та в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди на загальну суму 1000 грн.

Під час судового розгляду представлено угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим від 20.12.2016.

Відповідно до вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю, про що підтвердив своїми показами в судовому засіданні. При цьому вказав, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, наслідки укладання угоди йому повністю зрозумілі і він погоджується із визначеною мірою покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 висловила свою позицію щодо затвердження судом угоди про примирення.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що є всі законні підстави для затвердження угоди.

Суд, вивчивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), в судовому засіданні доведена в повному обсязі, а тому його дії слід кваліфікувати за ст. 190 ч. 1 КК України.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині, відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючих вину обвинуваченого обставин судом не встановлено.

Таким чином, дослідивши матеріали кримінального провадження, угоду про примирення, заслухавши позицію учасників судового розгляду, суд вважає, що угода про примирення відповідає, вимогам передбаченими статтями 468-475 цього Кодексу, укладена сторонами добровільно. Міра покарання узгоджена сторонами відповідає вимогам КК України та санкції статті 190 ч.1 КК України.

За таких обставин підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення в судовому засіданні не встановлено.

Підстави для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого відсутні.

Керуючись ст. 190 КК України, ст. ст. 468-475 КПК України,суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 20.12.2016 укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді сплати штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850 грн.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга відповідно до вимог ст. 394 ч.3 КПК України до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: