Справа № 466/5051/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законних представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0001533 про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загір`я Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, працездатного, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 2 ст. 187 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кайтанівка Деражнянського району Хмельницької області , громадянина України, з середньою освітою, працездатного, тимчасово не працюючого , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_3 ,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в :

17.04.16 р. , близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_4 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, що є небезпечне для життя чи здоров`я особи, діючи з корисливих мотивів здійснили напад на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 . Зокрема, з метою заволодіння майном останнього мобільним телефоном марки « Флай» ОСОБА_9 дістав з кишені ніж , погрожуючи потерпілому фізичною розправою приставив його до шиї неповнолітнього ОСОБА_4 та разом з ОСОБА_10 , в руках якого теж був ніж, обвинувачені відкрито заволоділи мобільним телефоном марки « Флай» ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ІМЕІ 2) НОМЕР_2 вартістю 2000 грн.

В подальшому в цей же день, близько 17 год. 50 хв. , перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_4 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, що є небезпечне для життя чи здоров`я особи, діючи повторно з корисливих мотивів ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 здійснили напад на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 . Так, з метою заволодіння майном останнього мобільним телефоном марки « Флай» ОСОБА_9 погрожуючи потерпілому фізичною розправою із застосуванням ножа, разом з ОСОБА_10 відкрито заволоділи мобільним телефоном марки « Флай» ІМЕІ 1) НОМЕР_3 ІМЕІ 2) НОМЕР_4 вартістю 2000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочинів визнав частково та пояснив, що 17.04.16 р. його знайомий ОСОБА_11 повідомив йому, що йому погрожують хлопці, з якими у нього виник конфлікт із-за дівчини . Йому призначили зустріч у дворі біля будинку АДРЕСА_4 і у ОСОБА_11 була підозра, що його хочуть побити. Оскільки його товариш боявся сам йти на цю зустріч, ОСОБА_9 запропонував йому свій захист. Крім нього та ОСОБА_11 на місці вказаної зустрічі були також ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Очікуючи тих хлопців, які погрожували ОСОБА_11 , вони побачили як у під`їзд будинку зайшли невідомі хлопці , що залишились там стояти. Оскільки у обвинуваченого та його знайомих розрядились мобільні телефони, а їм треба було зателефонувати хлопцеві, який призначав зустріч з ОСОБА_11 , він та ОСОБА_10 підійшли до невідомих , що стояли у під`їзді і попросили позичити мобільний телефон . Потерпілий ОСОБА_4 без будь-якого примусу віддав свій телефон і вони з ОСОБА_10 відійшли, щоб порозмовляти по мобільному. Він мав намір повернути вказаний мобільний телефон, проте до них з ОСОБА_10 підійшов потерпілий ОСОБА_5 , який поводив себе агресивно, вимагав повернути мобільний телефон ОСОБА_4 . Цим він спровокував і неправомірну поведінку самого ОСОБА_9 , оскільки він не тільки вирішив залишити телефон ОСОБА_4 собі , а й схопив за горло ОСОБА_5 , забрав у нього телефон та передав його ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_10 жодних дій не вчиняв . Він лише стояв, дивився на те, що відбувається і просив ОСОБА_9 зупинитись. В подальшому вони пішли з місця події. Він мав намір продати викрадений у ОСОБА_4 мобільний телефон, оскільки у нього склались важкі матеріальні обставини. Не заперечує, що він сам неправомірно заволодів мобільними телефонами потерпілих, проте жодного насильства до останніх не застосовував. Ножа ні у нього , ні у ОСОБА_10 в цей день не було і таким вони потерпілим не погрожували. Про погрози з застосуванням ножів, на думку обвинуваченого , потерпілі розповідають лише для того, щоб виправдатись перед батьками , які могли їх покарати за втрату телефонів. Крім того, потерпілий ОСОБА_5 не хоче визнати ту обставину, що незважаючи на те, що він займається східними єдиноборствами, обвинувачений виявився сильнішим від нього. ОСОБА_9 просить суворо його не карати, оскільки шкода потерпілим повністю відшкодована, він щиро кається у скоєному, відтак просить обрати покарання , що не пов`язане з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів визнав частково та пояснив, що 17.04.16 р. до нього зателефонував ОСОБА_9 та запропонував зустрітись, оскільки допомоги потребує його знайомий. Вони зустрілись у центрі міста і разом поїхали на вул. Б. Хмельницького, де у дворі біля будинку № 48 мала відбутись зустріч з невідомими йому особами. Деякий час вони стяли та чекали хлопців, що мали підійти для з`ясування обставин з ОСОБА_11 , проте вони так і не з`явились. У під`їзді будинку АДРЕСА_4 стояли хлопці, до яких він та ОСОБА_9 підійшли щоб пересвідчитись чи це не ті особи , яких вони чекають . Підійшовши ближче, та побачивши , що це невідомі, ОСОБА_9 попросив у них мобільний телефон щоб здійснити дзвінок. Один з них, як потім виявилось, ОСОБА_4 , без жодного примусу віддав свій телефон і обвинувачені відійшли на кілька метрів, щоб здійснити дзвінок, а невідомі хлопці не могли чути змісту розмови. Через деякий час до них з криками підійшов ОСОБА_5 та в агресивній формі почав вимагати повернути ОСОБА_4 мобільний телефон. Це спровокувало агресію і з боку обвинувачених. Зокрема, він , ОСОБА_10 , схопив потерпілого ОСОБА_5 за горло лівою рукою , а правою відповідно вийняв з кишені потерпілого належний йому мобільний телефон та ключі. Проте ключі потерпілий забрав. На цьому конфлікт припинився і вони з ОСОБА_9 пішли з місця події. В подальшому викрадений у ОСОБА_5 телефон він віддав своїй сестрі. Дані події вони з ОСОБА_9 не планували, конфлікт з хлопцями виник спонтанно. Вони не погрожували потерпілим та не мали при собі ножів. Оскільки на даний час шкода потерпілим відшкодована, обвинувачені щиро розкаялись у скоєному, просив обрати йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Суд знаходить, що факт вчинення злочинних дій та винуватість підсудних у вчиненні інкримінованих їм злочинів, незважаючи на часткове визнання ними вини повністю і об`єктивно стверджується зібраними по справі доказами.

Зокрема, показаннями допитаного в судовому засіданні в присутності законного представника та психолога , в якості потерпілого неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розповів, що 17.04.16 р. він, та його товариші : ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 гуляли. Близько 17 год. вони зайшли у під`їзд будинку АДРЕСА_4 , в якому проживає ОСОБА_13 , бо йому треба було зайти додому перевдягнутись. Коли вони чекали на ОСОБА_17 , то побачили на подвір`ї , що примикає до вказаного під`їзду чотирьох невідомих йому хлопців. Двоє з них, як потім виявилось, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підійшли до них . ОСОБА_9 , звертаючись до нього, запитав чи не міг би він дати телефон, бо йому треба зателефонувати. При цьому ОСОБА_10 нічого не говорив, а стояв поруч та демонстративно крутив у руках розкладний ніж . Коли потерпілий відмовився віддати свій мобільний телефон , ОСОБА_9 теж вийняв із своєї кишені ніж . Злякавшись за своє життя, він відразу віддав нападникам свій мобільний телефон, незважаючи на те, що вони нічого більше не говорили. Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відійшли у двір, а потерпілий пішов за ними з надією, що йому повернуть мобільний телефон. Проте розвернувшись, ОСОБА_9 приставив ніж до його горла, а ОСОБА_10 в цей час обшукував його кишені з метою знайти ще якісь цінні речі. В цей час з брами вийшов ОСОБА_18 , який направився до обвинувачених та просив повернути мобільний. ОСОБА_19 крикнув ОСОБА_17 , щоб той не підходив, бо і у нього заберуть телефон. Але той не послухав, підійшов і обвинувачені , які мали в руках ножі, обшукали і ОСОБА_17 , вийняли з його кишень мобільний телефон і ключі. Проте ключі ОСОБА_18 в нападників забрав. Ще двоє хлопців, які первинно стояли з обвинуваченими, у події не втручались, а лише дивились що відбувається. На його прохання його друзі викликали працівників поліції та повідомили його матері про вказані події. Він же перебував у шоковому стані, бо дуже злякався.

Показаннями допитаного в судовому засіданні в присутності законного представника та психолога неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який повідомив, що близько 17 год. 17.04.16 р., гуляючи з друзями ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , він зайшов додому перевдягнутись, бо було жарко. В цей час хлопці залишились чекати його в під`їзді будинку , в якому він проживає. Через кілька хвилин в його квартиру прийшов товариш ОСОБА_24 і повідомив, що невідомі з ножами забрали у ОСОБА_25 телефон. Оскільки потерпілий п`ять років займається у спортивній секції з кунг фу, то відразу вирішив піти на допомогу другу. Коли він вибіг на вулицю, то побачив як ОСОБА_19 стоїть коло невідомих йому двох осіб. Толік, який був дуже переляканий крикнув, щоб він не підходив, бо у нього теж заберуть телефон. Незважаючи на це він підійшов і ОСОБА_9 відразу запитав що він має в кишенях. Побачивши у руках ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розкладні ножі, якими останні фактично погрожували як йому, так і його другу, він дуже налякався. Нападники поставили його до стіни, до шиї приставили ніж та обшукували його кишені . Від них було чути запах алкоголю, вони вели себе зухвало, ображали його . З його кишень обвинувачені вийняли мобільний телефон і ключі, проте ключі він забрав. Застосувати будь-які навики кунг фу він не зміг тому, що ножами нападники погрожували і ОСОБА_25 , який не міг би себе захистити, а у разі його дій обвинувачені могли б реально застосувати ножі. Так, внаслідок притиснення ножа до його горла ОСОБА_9 , ще кілька днів після вказаних подій була помітна невелика подряпина, проте його ніхто не скеровував на експертизу. Забравши телефон, обвинувачені пішли з місця події, а друзі зателефонували у поліцію та повідомили їх батьків.

Показаннями допитаної в судовому засіданні в якості законного представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_6 , яка повідомила, що 17.04.16 р. до неї зателефонував друг її сина ,який просив терміново приїхати до будинку, де проживає ОСОБА_26 , оскільки її сина та ОСОБА_17 порізали та забрали телефони. По прибуттю на АДРЕСА_4 , вона дізналась від сусідки ОСОБА_17 про те, що діти живі, на них напали невідомі з ножами, проте не поранили але забрали мобільні телефони . Також сусідка повідомила, що працівники поліції запропонували їм проїхати по району з метою впізнання нападників. Коли діти приїхали з поліцейськими, вони були бліді, перелякані. В подальшому, вона з чоловіком та мати ОСОБА_17 поїхали у відділ поліції, де написали заяви про напад на їх дітей. Дізнавшись від дітей та їх друзів, що були з ними про те, що нападники погрожували ножами, вона ще хвалила дітей, що вони віддали мобільні телефони, бо якщо б вони не виконали цієї вимоги, то наслідки могли б бути трагічними. Вона повністю вірить своїй дитині, оскільки бачила в якому стані він та його друзі були після вказаної події. Крім того, на його шиї був невеликий знак від натиску ножа, проте їх ніхто не скерував для проведення експертизи. На наступний день з дітьми працював психолог , в присутності якого в подальшому опитувались потерпілі. Представник не заперечила, що їй відшкодована матеріальна шкода. Покарання для обвинувачених просила обрати у відповідності до вимог КК України.

Показаннями допитаної в судовому засіданні представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_7 , яка повідомила, що 17.04.16 р. близько 17 год. перебувала у с. Муроване, коли отримала дзвінок з невідомого телефону і син повідомив їй, що йому приставили до горла ніж і забрали його мобільний телефон. Вона відразу приїхала додому, де біля будинку вже були працівники поліції та батьки ОСОБА_27 . Син розповів їй, що якби йому не приставили до шиї ніж, він міг би захистити свого друга ОСОБА_25 . Але нападників було двоє, у них були ножі і він боявся за життя друга, тому не застосував навиків, які набув займаючись професійно кунг фу. Представник зазначила, що її син займається бойовими мистецтвами, приймав неодноразово участь у різних змаганнях, де займав призові місця. Тому у неї немає жодного сумніву, що він зміг би дати відсіч двом обвинуваченим, зважаючи на їх тілобудову, якщо б у них не було ножів і вони б не загрожували життю ОСОБА_27 . Крім того, зі слів представника потерпілого, на шиї її сина після вказаних подій був не поріз, але подряпина від ножа. Шкода їй відшкодована. Просить призначити обвинуваченим покарання у відповідності до чинного законодавства.

Показаннями допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_28 , яка пояснила , що проживає у будинку АДРЕСА_4 , тривалий час знає потерпілого ОСОБА_29 , його маму та його друзів. 17.04.16 р. близько 17 год. 30 хв. вона розвішувала випрану білизну на балконі другого поверху вказаного будинку і бачила, як ОСОБА_18 з друзями зайшли в під`їзд, як він піднявся в квартиру, а друзі чекали його у під`їзді. Згодом вона побачила зі спини двох невідомих їй хлопців , які підійшли до товаришів ОСОБА_17 . Один з них мав в руках розкладний ніж-«метелик», яким ніби граючись перекидав з руки в руку. Один з них сказав ОСОБА_25 дати мобільний телефон. Він віддав і хлопці повільно пішли в двір. Згодом у неї в квартирі заплакала дитина і вона змушена була йти. Але вона лише почула , що ОСОБА_25 просив хлопців викликати поліцію. В подальшому, коли вона вийшла на вулицю, то вже приїхали працівники поліції , була мама ОСОБА_30 , її сусідка, яка їй розповіла, що невідомі приставили сину до шиї ніж та забрали у ОСОБА_17 та його друга ОСОБА_25 мобільні телефони. Свідок зазначила, що особисто не бачила як до шиї потерпілих приставляли ножі, проте бачила, що один з хлопців, які підходили до друзів ОСОБА_17 демонстративно крутив в руках ніж.

Показаннями допитаного в судовому засіданні в присутності психолога та матері свідка ОСОБА_31 , з яких вбачається, що 17.04.16 р. він гуляв з ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_21 , ОСОБА_22 . Близько 17 год. 30 хв. вони зайшли в під`їзд будинку АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_18 , який зайшов додому, а вони залишились чекати в під`їзді. Толіку зателефонувала мама і він розмовляв по телефону. В цей час до них зі сторони двору підійшло троє невідомий хлопців . Двоє стало по боках, щоб унеможливити комусь відійти, а ще один запитав чи є у них телефон. Оскільки в той час у ОСОБА_25 в руках був телефон, то він його віддав. В цей час невідомі тримали руки в кишенях і свідок не бачив, чи мали вони в руках якісь предмети. Невідомі хлопці пішли в сторону двору, а ОСОБА_25 пішов за ними і просив віддати телефон. Свідок же побіг в квартиру ОСОБА_17 та повідомив, що невідомі забрали у ОСОБА_34 телефон. Оскільки ОСОБА_18 спортсмен, займається бойовими мистецтвами, він відразу вибіг з квартири з метою допомогти другу. Розмови, яка відбувалась між невідомими, ОСОБА_25 і ОСОБА_17 за межами під`їзду свідок не чув, проте коли його друзі повернулись , то повідомили , що і у ОСОБА_17 забрали мобільний телефон і треба викликати поліцію. Свідок сильно налякався , оскільки він вперше опинявся в такій ситуації. Також свідок повідомив, що у присутніх в судовому залі обвинувачених він не впізнає тих осіб, які забрали телефони у ОСОБА_17 та ОСОБА_25 .

Показаннями допитаного в судовому засіданні в присутності психолога та матері свідка ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з яких вбачається, що він 17.04.16 р. близько 17 год. 30 хв. в період прогулянки разом з ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_21 та ОСОБА_38 зайшли в під`їзд будинку АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_18 , оскільки останній пішов в квартиру перевдягнутись. Інші залишились чекати. В цей час до них підійшло троє невідомих хлопців, яких свідок не може впізнати та які попросили мобільний телефон подзвонити. Свій мобільний телефон їм дав ОСОБА_25 . При цьому свідок зазначив, що їм ніхто не погрожував, у хлопців, що підійшли, в руках не було жодних предметів. Між тим з показань свідка вбачається, що він сильно злякався, оскільки зрозумів, що у них вкрадуть телефони. Толік пішов за невідомими хлопцями у двір та просив їх повернути мобільний, а ОСОБА_23 пішов кликати на допомогу ОСОБА_39 , який займається бойовими мистецтвами. ОСОБА_18 відразу вибіг за тими хлопцями на допомогу ОСОБА_25 . Свідок не бачив як відбувалась розмова ОСОБА_17 та ОСОБА_25 з тими хлопцями, проте після повернення друзі повідомили , що ті хлопці мали ножі, що вони забрали мобільний телефон і у ОСОБА_17 ,тому треба телефонувати у поліцію. ОСОБА_24 зі свого телефонував у поліцію, потім повідомили і батьків про цю подію.

Показаннями допитаного в судовому засіданні в присутності психолога та батька свідка ОСОБА_40 , який пояснив, що 17.04.16 р. близько 17 год. 30 хв. він з потерпілими, ОСОБА_38 та ОСОБА_41 гуляли та зайшли в під`їзд будинку АДРЕСА_4 , оскільки ОСОБА_18 , який там проживає, зайшов у свою квартиру перевдягнутись. Коли вони чекали на друга , до них зі сторони двору підійшло троє невідомих хлопців . Двоє з них стали так, щоб унеможливити відхід з під`їзду, а третій запитав чи можуть вони дати телефон щоб зателефонувати. Свідок відразу зрозумів, що у них щось будуть красти. ОСОБА_25 ОСОБА_42 віддав свій телефон і хлопці відійшли у двір, а ОСОБА_24 піднявся у квартиру ОСОБА_17 , щоб покликати його на допомогу, бо він займається спортом. Потім ОСОБА_26 вийшов з під`їзду на розмову з тими хлопцями, коло яких вже стояв ОСОБА_25 . Яка саме розмова між ними відбувалась свідок не знає, оскільки з іншими хлопцями до них не підходили. Повернувшись ОСОБА_18 повідомив, що йому погрожували і теж забрали телефон але поставили умову, що можуть повернути ці телефони лише тоді, коли їм дадуть кращі. Після цього за проханням ОСОБА_17 він зі свого телефону викликав працівників поліції.

Зважаючи, що неповнолітні свідки ОСОБА_43 , ОСОБА_44 та ОСОБА_45 пережили сильні душевні хвилювання і як очевидці злочину, і як учасники судового розгляду, суд критично оцінює їх показання щодо відсутності ножів у обвинувачених та щодо того, що вони не впізнають в обвинувачених осіб, які вчинили злочин щодо потерпілих, оскільки такі суперечать дійсним обставинам справи, встановленим в ході розгляду даного кримінального провадження.

З показань допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 , вбачається , що 17.04.16 р. він гуляв з обвинуваченими та дівчиною на ім`я ОСОБА_46 біля торгового центру « Ашан», що на вул. Стрийській у м. Львові , коли їм зателефонував їх знайомий ОСОБА_47 . Останній повідомив, що йому погрожують якісь хлопці, що призначили зустріч на вул. Б. Хмельницького біля гуртожитку. ОСОБА_48 просив йому допомогти та за нього заступитися, тому вони втрьох поїхали за вказаною адресою. Вони деякий час чекали , потім ОСОБА_48 телефонував тому хлопцю, що призначив йому зустріч. Зі слів ОСОБА_49 йому відомо, що той хлопець проживав у гуртожитку на АДРЕСА_4 . Згодом в під`їзді будинку АДРЕСА_4 вони побачили невідомих хлопців, які стояли і когось чекали. Щоб вияснити чи це саме ті особи, які призначили зустріч, ОСОБА_48 , ОСОБА_50 та ОСОБА_51 підійшли ближче , а свідок з дівчиною на ім`я ОСОБА_46 залишились стояти на подвір`ї тому, не чули яка саме розмова відбувалась між обвинуваченими та потерпілими. Через кілька хвилин обвинувачені та ОСОБА_48 повернулись , а за ними йшов ОСОБА_52 , який просив у ОСОБА_53 віддати мобільний телефон. Потім підійшов ще один хлопець, який теж просив віддати телефон, але ОСОБА_54 взяв його рукою за горло і витягнув з його кишені мобільний телефон та ключі. Але той хлопець вихопив ключі з рук ОСОБА_53 і вони двоє пішли. Свідок запитав у ОСОБА_53 навіщо він це зробив, а той сказав, що це жарт, а телефон він забрав, щоб вони не зателефонували у поліцію. Після вказаних подій вони пішли з подвір`я , ножів у обвинувачених в цей день він не бачив.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_12 щодо відсутності ножів у обвинувачених в процесі вчинення ними кримінальних правопорушень, оскільки вказаний свідок є товаришем ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

З показань допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_55 , рідної сестри обвинуваченого ОСОБА_10 вбачається наступне. Свідок пояснила, що точної дати вона не пам`ятає, проте до неї підійшов брат та попросив дати телефон , оскільки його розрядився ,а йому треба кудись їхати. Натомість він залишив чорний сенсорний телефон, сказавши що це його. Вона тоді вперше побачила цей телефон. На наступний день зранку на телефон, який залишив брат, поступив дзвінок з її номеру телефону та брат повідомив, що його затримали і попросив привезти у відділок поліції той телефон, який залишав їй, що вона і зробила. Як згодом вияснилось, її телефон, що був у брата на момент його затримання , був вилучений працівниками поліції та досі їй не повернутий. Телефон, який вона передала працівникам міліції належав одному з потерпілих. У неї не виникало жодних сумнівів , що брат передає їй свій телефон, оскільки він працював і міг собі дозволити купити такий телефон.

В зв`язку з виїздом на невизначений проміжок часу ОСОБА_11 за межі України, що стверджується довідкою Держприкордонслужби України та поясненнями його матері про виїзд сина на заробітки , за клопотанням прокурора було змінено порядок дослідження доказів та за згоди інших учасників процесу розгляд справи було завершено без допиту вказаного свідка.

Рапортом про надходження повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 17.04.16 р. ( т.2 а.с. 21) ; заявами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про вчинення щодо їх неповнолітні дітей злочину ( т. 2 а.с. 22-23).

Голослівними, на думку суду, є твердження захисту про те, що рапорт про вчинення кримінального правопорушення , що міститься на а.с.21 т. 2 спростовує факт погрози із застосуванням ножів обвинуваченими. Так, вказаний рапорт є належним доказом події злочину та містить у собі інформацію, повідомлену неповнолітнім ОСОБА_56 о 17 год. 40 хв., 17.04.16 р., безпосередньо після скоєного . Відтак, суд враховує емоційний стан неповнолітньої особи, яка була очевидцем злочину та повідомляла про це фактично в присутності невідомих осіб-нападників, що зафіксовано у рапорті.

Факт вчинення кримінальних правопорушень стверджується протоколом огляду місця події від 17.04.16 р. ( т. 2 а.с. 24-25) ; протоколом обшуку від 25.04.16 р., проведеним за місцем проживання ОСОБА_9 ( т. 2 а.с. 15-18).

Суд вважає безпідставним клопотання захисника про визнання протоколу обшуку від 25.04.16 р. недопустимим доказом з тих підстав. що такий було проведено в порушення вимог ч. 4 ст. 223 КПК України після 22 год. , зокрема у період з 22 год. 45 хв. до 23 год. 25 хв. Так, ст. 223 ЦПК України врегульовано, слідчі дії є діями, спрямованими на отримання доказів у кримінальному провадженні Проведення слідчий дій у нічний час ( після 22 год. до 06 год. ) допускається у разі невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного. Як вбачається із змісту ухвали колегії суддів Судової палати в кримінальних справах Апеляційного Суду Львівської області від 19.05.16 р., ОСОБА_9 був затриманий працівниками поліції саме 25.04.16 р. Відтак, у разі відтермінування вказаної слідчої дії на наступний день , могли бути втрачені речові докази у даному кримінальному провадженні. Відтак, дії працівників органу досудового розслідування суд вважає виправданими.

Факт скоєння обвинуваченими кримінальних правопорушень стверджується також протоколами пред`явлення особи для впізнання від 25.04.16 р. ( т. 1 а.с. 221-240), в яких зафіксовано , що в ході зазначеної слідчої дії потерпілі ОСОБА_57 та ОСОБА_4 впізнали серед інших ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як осіб, що вчинили щодо них злочин. Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника обвинувачених про визнання вказаних процесуальних документів недопустимими доказами з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України. Як на підставу для задоволення свого клопотання захисник посилається на те, що на момент проведення вказаних слідчих дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були незаконно затримані. Між тим, затримання вказаних осіб 25.04.16 р. відповідає вимогам ст. 208,211 КПК України. Ухвалою слідчого судді Шевченківського райсуду м. Львова від 27.04.16 р. їм було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою ж колегії суддів Апеляційного суду м. Львова від 19.05.16 р. запобіжний захід залишено без змін, проте уточнено дату закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу, а не визнано незаконним затримання обвинувачених 25.04.16 р. , як про це зазначає у клопотання захисник. Не є , на думку суду психологічним тиском на потерпілих попередження їх про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України. Зазначені у клопотанні захисника підстави для визнання протоколів впізнання осіб недопустимими доказами суд вважає надуманими та такими, що спрямовані на уникнення обвинуваченими відповідальності за скоєне.

Винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стверджується також заявою ОСОБА_55 від 26.04.16 р. про долучення до матеріалів кримінального провадження викраденого мобільного телефону ( т. 1 а.с. 217 ) , протоколом огляду предмету ( т. 1 а.с. 220 ) , постановою про визнання предмету речовим доказом ( т. 1 а.с. 218-219 ) ; протоколами слідчих експериментів від 05.05.16 р. ( т. 2 а.с. 9-12 ) ; від 27.04.16 р. ( т. 1 а.с. 1-8) ; заявами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 26.04.16 р. про відмову від участі у слідчих експериментах ( т. 2 а.с. 13-14 ).

Суд не вбачає підстав для визнання згаданих вище протоколів слідчих експериментів недопустимими доказами заклопотанням сторони захисту , оскільки вказані слідчі дії та документи відповідають вимогам ст.ст. 99,104,105 КПК України.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість обвинувачених у вчиненні злочинів , передбачених ч. 2 ст. 187 КК України доведена повністю, часткове визнання вини обвинуваченими суд до уваги не бере та розцінює як обраний ними метод захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Суд вважає, що злочинні дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи , вчинений за попередньою змовою групою осіб та напад з метою заволодіння чужим майном , поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій та за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи міру покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, роль кожного з них у скоєнні цих злочинів, дані про їх особи. Зокрема те, що ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності , є молодою людиною, частково визнав винуватість. Призначаючи міру покарання ОСОБА_10 суд враховує ту обставину, що він раніше не судимий , частково визнав свою вину, є молодою людиною . Крім того, обвинуваченими повністю відшкодовано шкоду потерпілим .

Враховуючи вищенаведене суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому їм слід призначити покарання в межах санкцій статті , по якою кваліфіковано злочини, у виді позбавлення волі .

Строк відбування покарання слід рахувати з дати затримання - 25.04.16 р. , що встановлено ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 19.05.16 р. (т. 1 а.с. 27-34).

Речові докази по справі , а саме : мобільний телефон марки « Флай» ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ІМЕІ 2) НОМЕР_2 повернути законному представнику потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки « Флай» ІМЕІ 1) НОМЕР_3 ІМЕІ 2) НОМЕР_4 повернути законному представнику потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_9 визнати винуватим у предявленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання - сім років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - утримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з моменту його фактичного затримання - 25 квітня 2016 року.

На підставі ч. 1 п. 1 ст. 72 КК України, Закону України « Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»», зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 25.04.16 р. по 07.04 17 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі .

ОСОБА_10 визнати винуватим у предявленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання - сім років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишити попередній утримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 рахувати з моменту його фактичного затримання 25 квітня 2016 року.

На підставі ч. 1 п. 1 ст. 72 КК України, Закону України « Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»», зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 з 25.04.16 р. по 07.04 17 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі .

Речові докази по справі , а саме : мобільний телефон марки « Флай» ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ІМЕІ 2) НОМЕР_2 повернути законному представнику потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки « Флай» ІМЕІ 1) НОМЕР_3 ІМЕІ 2) НОМЕР_4 повернути законному представнику потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова , засудженими у той самий строк з моменту вручення його копії .

Суддя ОСОБА_1