Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа №1-41/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2010 року Красилівський районний суд Хмельницької

області в складі : головуючого - судді Красняка В.І., при секретарі Федченко Л.В., з участю прокурора Вжешневського В.Ф., адвокатів ОСОБА_1 і ОСОБА_2, законного представника підсудного ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Красилові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, студента ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого, допризовника, в скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч. 1, 296 ч.4 КК України,

встановив :

22 листопада 2009 року близько 01 години в м. Красилів Хмельницької області на вул. Грушевського біля працюючого магазину «Гетьман» між неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які обоє перебували в стані алкогольного спяніння, виникла сварка, під час якої вони обопільно висловлювалися на адресу один одного нецензурною лайкою, ображали один одного. На прохання сторонніх осіб вони припинили цю сварку, після чого ОСОБА_5 зі своїми друзями пішли додому. По дорозі ОСОБА_5 відійшов від своїх друзів до приміщення магазину «Багіра», щоб справити природні потреби. Побачивши це, ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих після вказаної сварки неприязних стосунків, з метою помсти, пішов слідом за ОСОБА_5 до магазину «Багіра». Там, підійшовши до ОСОБА_5, він запитав останнього, про що той йому раніше говорив, після чого одразу ж лезом ножа, який мав при собі, наніс йому удар по обличчю, чим спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді ушитої різаної рани обличчя, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Коли від сильного болю ОСОБА_5 схопився руками за лице, ОСОБА_4 з ножем в руці втік з місця події на вул. Чапаева,3 в м.Красилів, де був затриманий працівником міліції, який вилучив в нього вказаного ножа.

В судовому засіданні підсудний частково визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.І КК України, пояснив, що раніше ОСОБА_5 не знав. 22.11.2009 року близько 01 години біля магазину «Гетьман» в м. Красилів, де він знаходився в нетверезому стані, до нього підійшов ОСОБА_5 і почав вимагати дати йому грошей. Коли він відмовився дати ОСОБА_5 гроші, останній запропонував йому відійти з ним поговорити, на що він погодився. Вони відійшли до магазину «Багіра», де ОСОБА_5 знову почав вимагати в нього гроші і вдарив головою в перенісся. У відповідь він вдарив ОСОБА_5 кулаком руки по обличчю, від чого останній зігнувся. В цей час

він побачив біля лівої ноги ОСОБА_5 ножа, якого підняв і став тримати в правій руці. Підіймаючи голову після його удару, ОСОБА_5, наштовхнувшись на ніж, порізав собі обличчя. Після цього, він залишив ОСОБА_5 біля вказаного магазину, а сам з ножем пішов додому. На вулиці Чапаева його затримав працівник міліції, який вилучив в нього ножа. Після цього його доставили в лікарню, а потім в міліцію. Він щиросердечно розкаявся в своїх діях, вибачився перед потерпілим, частково відшкодував завдану останньому шкоду. Позовні вимоги визнає частково. В останньому слові ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.І КК України, щиро розкаявся в своїх діях.

За ст. 296 ч. 4 КК України підсудний винним себе не визнав, показав, що хуліганських дій не вчиняв.

Висновок про доведеність вини підсудного в вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.І КК України, крім визнання ним своєї вини, ґрунтується на зібраних по справі доказах.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив в судовому засіданні, що 21.11.2009 року близько 1 години ночі після святкування його дня народження, він разом з друзями ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до магазину «Гетьман» в м. Красилові, де купили по пляшці пива. В цей час між ним та ОСОБА_4, якого він раніше не знав, розпочалася сварка через те, що останній почав висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою. У відповідь він також висловлювався на адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою. Допивши пиво, він з вказаними друзями пішли додому. Дійшовши до входу, що веде до магазину «Багіра», він відійшов від друзів в напрямку до вказаного магазину, щоб справити свої природні потреби. Коли він повернувся, щоб йти до друзів, побачив перед собою ОСОБА_4. Останній запитав його: «Що ти говорив до мене?», після чого відразу ж наніс йому удар в обличчя гострим предметом, схожим на ніж. Від сильного болю в щоці та на носі він руками затулив обличчя і впав. Потім піднявся і пішов до своїх друзів. Рідний брат ОСОБА_9 на таксі відвіз його в лікарню, де йому надали медичну допомогу. Нанесеним ударом ОСОБА_4 заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді ушитої різаної рани обличчя, з приводу якого він стаціонарно лікувався в Красилівській ЦРЛ. На даний час на місці різаної рани обличчя сформувався щільний рубець, для усунення якого необхідне відповідне косметологічне оперативне втручання. Крім того, зазначив, що злочинними діями ОСОБА_4 йому заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 639,02 гривень, із яких 253,05 гривень становлять витрати на придбані за власні кошти ліки і 385,97 гривень витрати на придбання бензину для поїздки до медичного закладу в м. Луцюк для обстеження з метою подальшого проведення пластичної операції, та моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 50000 гривень, і яка полягає в тому, що підсудний своїми насильницькими діями спотворив йому обличчя, чим спричинив душевну травму на все життя, він зазнав страху, на даний час соромиться з шрамом на обличчі відвідувати громадські місця, спілкуватися з друзями та знайомими. Він змушений відстоювати свої права в правоохоронних органах та суді, де йому приходиться знову відтворювати в памяті обставини злочину. На даний час ОСОБА_4 цобровільно в рахунок відшкодування заподіяної шкоди сплатив йому 7974,3 гривень, а тому від відшкодування матеріальної шкоди він відмовляється, а

з

моральну шкоду просить стягнути з підсудного в сумі 42664,72 гривні. Також він просить не позбавляти ОСОБА_4 волі.

Свідок ОСОБА_7 підтвердив в судовому засіданні покази потерпілого про те, що близько 01 години ночі біля магазину «Гетьман» в м. Красилів, він, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пили пиво. Біля магазину також знаходився ОСОБА_4, який перебував в пяному стані. ОСОБА_4 обзивав присутніх біля магазину осіб нецензурними словами, а потім почав ображати ОСОБА_5. Останній відповів ОСОБА_4 тим же, через що між ними виникла сварка. На прохання невідомого йому хлопця ОСОБА_4 припинив ображати ОСОБА_5. Через 15 хвилин після цього він разом з ОСОБА_5 та іншими вказаними хлопцями відійшли від магазину «Гетьман» на інший бік вул. Грушевськрго до площадки, де стоять таксі. ОСОБА_5 відійшов від них в туалет до магазину «Багіра». Через декілька хвилин туди ж пішов ОСОБА_4. Після цього він разом з ОСОБА_10 пішли до магазину «Люксор», де приблизно через ЗО хвилин був очевидцем затримання працівниками міліції ОСОБА_4, на одязі якого були сліди крові, та вилучення в нього з рукава балонової куртки розкладного ножа з коричневою ручкою.

Допитаний у справі як свідок ОСОБА_6, показав, що близько 01 години ночі, коли він вийшов з магазину «Гетьман» на вул.Грушевського в м. Красилів, побачив, що ОСОБА_5 і ОСОБА_4 сварилися між собою, нецензурно лаялися один з одним. На прохання якогось хлопця ОСОБА_4 припинив сварку. Після цього він разом з ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7 пішли додому. Біля магазину «Багіра» ОСОБА_5 пішов в туалет. Через хвилин 5 від магазину «Багіра» вибіг ОСОБА_4, в правій руці якого був ніж. За ним, тримаючись руками за лице, якого йшла кров, вийшов ОСОБА_5. ОСОБА_4, погрожуючи їм ножем та викриками, що поріже, побіг в сторону бару «Случ». Про поранення ОСОБА_5 він по телефону повідомив його брата ОСОБА_9.

Із показів свідка ОСОБА_9 слідує, що 22.11.2009 року близько 1 години 15 хвилин йому на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_6 і повідомив, що його рідному брату ОСОБА_9 біля магазину «Багіра» хтось наніс ножове поранення обличчя. Прибігши на місце події, він побачив брата, з обличчя якого йшла кров. Він відвіз брата в Красилівську ЦРЛ до приймального відділення, де йому надали медичну допомогу. Після лікарні він поїхав Красилівський райвідділ міліції, де вже був ОСОБА_4. Останній спочатку заперечував свою вину в тому, що порізав його брата, а потім зізнався в цьому.

Свідок ОСОБА_11 показав, що 22.11.2009 року близько 1 години, коли він знаходився біля магазину «Гетьман» в м. Красилів, ОСОБА_12 повідомив його, що біля магазину «Багіра» хтось порізав ОСОБА_5. В цей час він побачив, як ОСОБА_5 йшов до магазину «Люкс» і з його обличчя бігла кров. На запитання, що сталося, ОСОБА_5 показав йому в напрямку магазину «Багіра». Підійшовши до магазину «Багіра», він побачив ОСОБА_4, який знаходився в пяному стані і тримав в руці ніж.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2883 від 29.12.2009 року у ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження у вигляді ушитої різаної рани обличчя, що могла утворитись від одноразового, ріжучого пошкоджую чого впливу на шкіру обличчя гострого краю якогось твердого, плоского травмуючого

4

предмету, по типу ріжучої кромки леза клинка ножа, та за своїм характером згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

У ОСОБА_5 станом на 14.12.2009 року на місці різаної рани обличчя сформувався щільний рубець, який сам по собі з часом не розсмокчеться та не зникне, а може стати більш еластичним. Тому для усунення вище вказаного рубця необхідне відповідне косметологічне оперативне втручання.

Із висновку судової експертизи холодної зброї №75 від 24.12.2009 року вбачається, що вилучений у ОСОБА_4 складаний ніж не являється холодною зброєю, відноситься до категорії ножів мисливських спеціального призначення, та є різновидом ножів господарсько-побутового призначення.

Крім цього, винність підсудного підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі при провадженні досудового та судового слідства, які досліджені судом, зокрема: протоколом прийняття 22.11.2009 року заяви ОСОБА_5 про вчинений щодо нього злочин о 01 годині 22.11.2009 року в м. Красилові біля магазину «Багіра»; протоколом огляду місця події - огородженої території біля магазину «Багіра» в м. Красилові, яким підтверджується, що на доріжці з плитки та асфальтовому покриті тротуару виявлені плями від речовини темно-бурого кольору, схожі на кров; протоколом огляду верхнього одягу ОСОБА_4, яким підтверджується, що 22.11.2009 року в м. Красилів на вул. Чапаева,3 працівник міліції ОСОБА_13 в присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при огляді чорної балонової куртки, в яку був одягнений підсудний, в її лівому рукаві виявив складаний ніж з коричневою ручкою, який вилучив в звязку з посадкою ОСОБА_4 до службового автомобіля; протоколом №437 медичного обстеження для встановлення стану спяніння, в якому зазначено, що 22.11.2009 року ОСОБА_4 знаходився в стані алкогольного спяніння; довідкою Красилівської ЦРЛ від 22.11.2009 року, яка підтверджує, що на час огляду на тілі ОСОБА_4 зовнішніх пошкоджень не виявлено; протоколом очної ставку між підсудним та потерпілим, на якій ОСОБА_5 і ОСОБА_4 показали, що до 22.11.2009 року були незнайомі. ОСОБА_5 підтвердив, що 22.11.2009 року близько 1 години в м. Красилів біля магазину «Багіра» ОСОБА_4 раптово напав на нього і зі словами : «Що ти там говорив» чимось гострим вдарив його по обличчю; протоколом відтворення обстановки і обставин місця події з фототаблицею до нього, в якому детально відображені обставини нанесення ОСОБА_4 тілесного ушкодження ОСОБА_5, і з якого вбачається, що суперечностей між показаннями потерпілого під час досудового слідства і в судовому засіданні немає; розпискою ОСОБА_5 від 12.03.2010 року, згідно якої він отримав від ОСОБА_4 в рахунок часткового відшкодування спричиненої йому шкоди 1000 (одну тисячу) доларів СІЛА, що відповідно до довідки управління Національного банку України в Хмельницькій області станом на 12.03.2010 року складає 7974,3 гривні.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, а вину підсудного ОСОБА_4 доведеною повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ст. 121 ч.І КК України, як умисне тяжке тілесне

ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило

непоправне знівечення обличчя.

Суд, оцінюючи докази в справі, критично ставиться до пояснень підсудного про те, що потерпілий сам заподіяв собі тілесні ушкодження внаслідок того, що, піднімаючи голову після його удару, наштовхнувся на ніж, який він перед цим підняв з землі і тримав перед собою, визнає їх неправдивими, спрямованими на ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки вони спростовуються викладеними доказами: показаннями потерпілого, свідків, протоколами слідчих дій, показаннями свідків про поведінку підсудного до і після вчинення злочину, висновком судово-медичної експертизи, що не викликають у суду сумнівів у своїй об'єктивності.

Покази ж підсудного в цій частині є суперечливими і таким, що не відповідають зібраним у справі доказам, а тому в суду не має підстав вірити їм.

Разом з тим, суд вважає, що обвинувачення органами досудового слідства ОСОБА_4 за ст. 296 ч.4 КК України є безпідставним, оскільки воно не ґрунтується на матеріалах справи і не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Вищенаведені докази свідчать про те, що ОСОБА_4 заподіяв потерпілому тілесні ушкодження не з хуліганських мотивів, а на ґрунті неприязних відносин, що раптово виникли внаслідок нанесення ОСОБА_5 підсудному образ в нецензурній формі 22.11.2009 року. Конфлікт тривав незначний час, громадський порядок порушено не було.

З наведених підстав суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України.

При призначенні підсудному міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, обставини справи, що обтяжують і помякшують його покарання.

Вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного спяніння, суд визнає як обставину, що обтяжує покарання підсудного.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин неповнолітнім, в скоєному щиро розкаявся, частково відшкодував заподіяну шкоду, по місцю навчання і проживання характеризується позитивно, потерпілий просить його суворо не карати, що визнається судом як обставини, які помякшують відповідальність підсудного.

Суд також приймає до уваги, що вчиненню злочину сприяла неправомірна поведінка потерпілого , який, перебуваючи в нетверезому стані, вступив у сварку з пяним підсудним, нецензурно лаявся з ним та ображав, а тому визнає цю обставину як таку, що зменшує суспільну небезпечність злочину і помякшує покарання ОСОБА_4.

При таких конкретних обставинах, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням особи ОСОБА_4, суд вважає можливим застосувати до підсудного ст. 69 КК України, призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 121 ч.І КК України .

Враховуючи наведене, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного можливо без ізоляції його від суспільства, призначає йому покарання у виді позбавлення волі і визнає необхідним відповідно до ст.ст.75 і 104 КК України ухвалити про звільнення його від відбуття призначеного покарання, якщо

6

він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст.76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обовязок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи та не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

В судовому засіданні ОСОБА_5, посилаючись на часткове відшкодування підсудним йому завданої шкоди, відмовився від позову до ОСОБА_4 в частині позовних вимог про відшкодування йому матеріальної шкоди та зменшив розмір позовних вимог про відшкодування моральної шкоди до 42664,72 гривень. З наслідками закриття провадження у справі в вказаній частині позивач ознайомлений.

Оскільки відмова позивача від позову у вказаній частині не суперечить вимогам закону і не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, є підстави для її прийняття судом і закриття провадження у справі в цій частині.

Вирішуючи питання про заявлений потерпілим цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4Б і ОСОБА_14 задоволенню не підлягають, оскільки їх син ОСОБА_4 на даний час є повнолітнім.

Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданні у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, заподіяних протиправною поведінкою щодо самої особи, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної особи.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка завдала цю шкоду за наявності її вини.

Суд встановив, що підсудний ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_5 тілесне ушкодження, що спричинило непоправне знівечення його обличчя, з приводу чого останній відчував фізичний біль та душевні страждання, знаходився на лікуванні. В зв'язку із зазначеними діями винного потерпілий зазнав моральні страждання, почувався приниженим, що відбилося на його самопочутті, впливало на його стосунки в сім'ї, створювало нервозність, змушувало докладати додаткових зусиль до нормалізації свого життя, змушує по даний час лікуватися.

Заподіяння моральної шкоди підтверджується поясненнями потерпілого, свідків, висновком судово-медичної експертизи, медичними довідками та дослідженими судом матеріалами справи.

Доводи підсудного про те, що він ніяких протиправних дій по відношенню до потерпілого не вчинив, судом не приймаються до уваги, оскільки спростовуються вищенаведеними доказами, перевіреними в судовому засіданні.

Тому суд вважає, що підсудний зобов'язаний відшкодувати потерпілому заподіяну моральну шкоду. Розмір моральної шкоди з урахуванням обставин справи, тяжкості наслідків, що настали, часткового добровільного відшкодування шкоди, суд вважає за необхідне визначити в сумі 35000 гривень.

З підсудного підлягають стягненню судові витрати за

проведення експертизи холодної зброї в сумі 164,22 гривні.

Речовий доказ - мисливський ніж, який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Красилівського РВ УМВС України в Хмельницькій області, враховуючи вимоги ст. 81 КПК України та прохання підсудного, підлягає знищенню.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

засудив :

ОСОБА_4 за ст. 296 ч.4 КК України виправдати за відсутністю в його діях складу цього злочину.

ОСОБА_4 за ст. 121 ч.І КК України з застосуванням ст.69 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обовязок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання і роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи та не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити попередню - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Прийняти відмову ОСОБА_5 від позову до ОСОБА_4 в частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, а справу провадженням в цій частині закрити.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 35 000 (тридцять пять тисяч)гривень.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області ( розрахунковий рахунок 0040, МФО 815013 банк Управління Державного казначейства в Хмельницькій області, код 25575309, призначення платежу: „за дослідження №6) судові витрати за проведення судової експертизи холодної зброї в сумі 164 (сто шістдесят чотири) гривні 72 копійки.

Речовий доказ - мисливський ніж, який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Красилівського РВ УМВС України в Хмельницькій області, знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд протягом 15 діб з часу його проголошення.

Суддя