Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________копія:
У Х В А Л А
Іменем України
20 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Костопільського РВ УМВС України в Рівненській області від 31 серпня 2012 року ОСОБА_5 (далі-слідчий) про закриття кримінальної справи №12-223-11 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України;

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 30 березня 2017 року;

За участі:
секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ;

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 30 березня 2017 року відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні його скарги на постанову слідчого про закриття кримінальної справи №12-223-11.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_4 , який по даній кримінальній справі визнаний потерпілим, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що даних, які можна було би покласти в основу обвинувачення водія ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 KK України, проведеним досудовим слідство не було встановлено, у зв`язку з чим, постановою слідчого від 31 серпня 2012 року досудове слідство в даній кримінальній справі було закрито на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутності в діях водія ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 KK України. Крім того, слідчий суддя, в ході перевірки матеріалів кримінальної справи №12-223-11 будь-яких порушень вимог кримінально-процесуального законодавства при проведенні досудового слідства зі сторони слідчого не встановив та зазначив, що матеріалами кримінальної справи підтверджується, що органами досудового слідства вживалися всі необхідні заходи для відшукування очевидців дорожньо-транспортної пригоди та були призначені необхідні експертизи, всупереч доводам скарги потерпілого ОСОБА_4 ..

У поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою, що винесена з порушенням норм чинного кримінального процесуального закону, суперечить Конституції України, практиці Конституційного Суду України, що є підставою для її скасування судом апеляційної інстанції. Зокрема вказує, що повністю не погоджується з рішенням слідчого, за наведених у ньому мотивів, що надали останньому зробити висновок про закриття кримінальної справи, провадження по якій, було розпочато за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України, внаслідок чого, загинула мати ОСОБА_4 ОСОБА_9 .. Також вказує, що з постанови не вбачається належної процедури проведення слідчих дій, які б стверджувати про відсутність складу злочину в діях ОСОБА_8 .. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та вирішити питання щодо розгляду по суті, поданої ним скарги та скасувати постанову слідчого від 31 серпня 2012 року про закриття кримінальної справи №12-223-11.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 та залишити ухвалу слідчого судді без змін; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінальної справи; дослідивши ухвалу слідчого судді та обговоривши, наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів прийшла до таких висновків.
Вивченням матеріалів судового провадження за скаргою ОСОБА_4 встановлено, що 19 грудня 2010 року приблизно біля 06-ї год. 50 хв., гр. ОСОБА_8 , керуючи власним автомобілем марки «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 50 км/год. в умовах темної пори доби з увімкненим ближнім світлом фар, рухався по вул.Степанська у м.Костопіль в напрямку с.Корчів`я, Костопільського р-ну. Рівненської обл.. Під час руху, після зустрічного роз`їзду з легковим автомобілем, що рухався також з увімкненим ближнім світлом фар, ОСОБА_8 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка здійснюючи маневр переходу вулиці зліва направо, в межах дії дорожнього знаку «Пішохідний перехід» вийшла на проїзну частину вул.Степанська в м.Костопіль. В результаті наїзду, пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, які за критерієм небезпеки для життя на момент спричинення, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень після яких, потерпіла ОСОБА_4 померла.

Постановою слідчого від 31 серпня 2012 року досудове слідство в даній кримінальній справі було закрито на підставі п.2 ст.6 Кримінально-процесуального Кодексу України в ред.1960 року, за відсутності в діях водія ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 KK України.

Скаржник ОСОБА_4 , як підтверджується копіями матеріалів кримінальної справи №12-223-11, має статус потерпілого по цій справі, внаслідок дій ОСОБА_8 , на думку скаржника, загинула матір ОСОБА_4 , а рішення слідчого про закриття кримінальної справи та про відсутність у діях ОСОБА_8 складу злочину за ч.2 ст.286 КК України, на його думку, є передчасним.

Матеріалами судового провадження підтверджується, що ухвалами колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області, ухвали слідчих суддів Костопільського районного суду, за наслідками розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого скасовувалися та розглядались з урахуванням КПК України 2012 року, зокрема Розділу XІ «Перехідні положення», що, в свою чергу, призвело до постановлення рішень, які порушують процесуальні права ОСОБА_4 та порушення його права на своєчасне оскарження постанови слідчого.

А тому, саме нормами КПК України 1960 року (далі КПК України), колегія суддів вважає керуватися при розгляді скарги ОСОБА_4 під час розгляду даного судового провадження, в ході перегляду ухвали слідчого судді Костопільського районного суду від 30 березня 2017 року.

Як зазначено в ст.2 КПК України, завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Згідно ст.236-6 КПК України, скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи розглядається суддею, який має право залишити скаргу без задоволення або скасовати постанову про закриття справи і направити справу прокурору для відновлення слідства або дізнання. Скасовуючи постанову про закриття справи і направляючи справу прокурору для відновлення досудового слідства або дізнання, суддя вказує, які обставини належить з`ясувати при проведенні досудового розслідування.

В ході дослідження матеріалів справи за скаргою, колегія суддів вважає, що рішення, передбачене п.2 ч.4 вищезазначеної норми кримінально-процесуального закону, слід прийняти за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 ..

У відповідності до вимог ч.7 ст.374 КПК України, вказівки суду, який розглянув справу в апеляційному порядку, є обов`язковими для органів дізнання і досудового слідства при додатковому розслідуванні і суду першої інстанції при повторному розгляді справи.

Однак, вказаних вимог КПК, при новому розгляді скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінальної справи № 12-223-11, слідчим суддею при розгляді скарги дотримано не було та вказівок суду апеляційної інстанції, зазначених в ухвалі Апеляційного суду Рівненської області від 09 березня 2017 року не враховано.
Слідчий суддя, розглянувши скаргу ОСОБА_4 по суті та приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 в ухвалі зазначив, що по даній кримінальній справі було проведено судову медичну експертизу та судову авто-технічну експертизу, однак даних, які можна покласти в основу обвинувачення водія ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 KK України, проведеним досудовим слідство не було встановлено, а будь-яких порушень вимог законодавства при проведенні досудового слідства слідчим, слідчий суддя не встановив.

Також, як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя витербовував матеріали кримінальної справи №12-223-11 та, в ході їх дослідження, прийшов до висновку, що органом досудового слідства було проведено всі заходи, з метою встановлення можливих очевидців події ДТП, що мала місце 19 грудня 2010 року а тому, й не знайшов підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 ..

В ст.65 КПК України зазначено, що доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: показаннями свідка, показаннями потерпілого, показаннями підозрюваного, показаннями обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами.

Згідно ст.64 КПК України, при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: 1) подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); 2) винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; 3) обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання; 4) характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

Порядок проведення дізнання регулюється главою 10 КПК України. Саме по собі дізнання є діями, які покладаються законом на органи дізнання, що спрямовані на вжиття оперативно-розшукових заходів з метою виявлення ознак злочину та осіб, що його вчинили.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий закриває справу мотивованою постановою, в якій, крім даних, передбачених у статті 130 цього Кодексу, зазначає: відомості про особу обвинуваченого, суть справи, підстави для закриття справи, рішення про скасування запобіжного заходу і заходів по забезпеченню цивільного позову та можливої конфіскації майна, а також рішення в питанні про речові докази відповідно до статті 81 цього Кодексу.

Зазначена норма кримінально-процесуального закону, як підтверджується постановою, слідчим не була врахована.

Як убачається з копії постанови слідчого про закриття кримінальної справи від 31 серпня 2012 року (а.с.20-21), слідчий виклав в ній хронологію подій. Разом з тим, зі змісту вказаної постанови не видно, на підставі яких доказів слідчий зробив такі висновки, оскільки в рамках кримінальної справи, органом досудового слідства було проведено лише дві судово-медичні експертизи та одну судову авто-технічну експертизу. Більше ніяких слідчих дій по справі проведено не було. Не допитані ні свідки (якщо такі були), ні сам потерпілий. Тому висновок слідчого про відсутність в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, є передчасним.

Колегія суддів уважає, що в даному випадку стверджувати про наяваність чи відсутність у діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, лише на підставі проведених експертиз неможливо і, як зазначалось вище без проведення додаткового розслідування по даній кримінальній справі, перевірити доводи скарги ОСОБА_4 щодо незаконності постанови слідчого іншим чином не представиться можливим.

Слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_4 на вказані недоліки постанови слідчого про закриття кримінальної справи увагу не звернув та прийняв передчасне рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4 ..

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого по кримінальній справі - ОСОБА_4 є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Костопільського районного суду від 30 березня 2017 року, а також постанова слідчого про закриття кримінальної справи від 31 серпня 2012 року підлягають скасуванню.

Оскільки, матеріалами судового провадження за скаргою ОСОБА_4 також підтверджується, що останній на протязі декількох років, починаючи з дня винесення постанови слідчим, а саме з 31 серпня 2012 року до моменту отримання ним копії цієї постанови, за результатами численних звернень, а саме до листопада 2016 року не був повідомлений про результати ходу розгляду кримінальної справи по факту загибелі його матері ОСОБА_9 , що, на думку колегії суддів, також є порушенням процесуальних прав ОСОБА_4 з боку слідчого.

За таких обставин, колегія суддів уважає за необхідне, з урахуванням загальних положень щодо кримінального провадження по КПК України 2012 року та враховуючи те, що можливість направлення кримінальної справи на досудове розслідування судами першої та апеляційної інстанції не передбачено цим законом, то колегія суддів в ході скасування ухвали слідчого судді, як зазначалось вище, вважає направити кримінальну справу до Костопільського ВП ГУНП України в Рівненській області для відновлення слідства, в порядку КПК України 2012 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 407, 419, 422, п.10 Розділу ХІ «Перехідні Положення» КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 30 березня 2017 року, якою відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінальної справи №12-223-11 скасувати.

Постанову старшого слідчого СВ Костопільського РВ УМВС України в Рівненській області від 31 серпня 2012 року ОСОБА_5 про закриття кримінальної справи №12-223-11 скасувати.

Кримінальну справу №12-223-11 порушену 10 листопада 2011 року відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України направити начальнику Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя-доповідач - ОСОБА_1