02.12.2016 Єдиний унікальний номер 205/7536/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 07.09.2016 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000202
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:
07.09.2016 року близько 10:00 годин, ОСОБА_3 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та реалізації його за грошову винагороду, взявши з дому два мішки білого кольору, прибув на залізничну станцію «Діївка» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», яка розташована в адміністративно-територіальних межах Новокодацького району м. Дніпра, з метою набрати з вагона декілька мішків з вугіллям для використання у власних потребах.

Цього ж дня, знаходячись у зазначеному місці, ОСОБА_3 побачив, що на 12-й залізничній колії стоїть вагон №55081301 за відправкою №47794490, залізнична станція «Діївка» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» - залізнична станція «Нікополь» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», з вантажем - вугілля «коксовий горішок», що належить ПрАТ «ЄВРАЗ ДМЗ».

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 07.09.2016 року близько об 10:40 годин, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, підійшов до вищевказаного вагону №55081301 та заліз на нього. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 наповнив принесені із собою два порожні мішки вугіллям «коксовий горішок» із вказаного вагону, що належить ПрАТ «ЄВРАЗ ДМЗ», скинув по одному вказані мішки з вугіллям на землю, після чого зліз із вагону, взяв перший мішок у руки, відніс приблизно на 50 метрів від вищевказаного вагону та поклав біля бетонного блоку під автомобільним мостом, щоб в подальшому перенести даний мішок з вугіллям до свого місця мешкання. Надалі, ОСОБА_3 повернувся до вказаного вагону, взяв другий мішок у руки, та перенісши даний мішок до бетонного блоку під автомобільним мостом, був зупинений співробітником ВОХОР СК-2 станції №1 Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» під час вчинення даного кримінального правопорушення, тобто з причин, які не залежали від його волі, ОСОБА_3 не вчинив усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення з вагону №55081301 за відправкою №47794490, залізнична станція «Діївка» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» - залізнична станція «Нікополь» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», 58 кг вугілля «коксовий горішок», що належить ПрАТ «ЄВРАЗ ДМЗ», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2320 від 27.09.2016 року становить 212 гривні 97 копійок.
Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене і суду пояснив, що він повністю підтверджує обставини скоєного кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, щиро кається у тому, що намагався викрасти два мішки з вугіллям з вагону потяга на станції «Діївка» у м. Дніпрі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, що виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України кваліфіковані вірно.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.75 КК України і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши засудженому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -