Справа № 738/1014/17
№ провадження 1-в/738/228/2017
УХВАЛА

іменем України
13 липня 2017 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3

захисник: ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

представника установи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засiданi клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання -

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно - дострокове звільнення його вiд відбування покарання, в якому посилається на те, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.09.2015 року, що був змінений ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22.03.2017 року засуджений за ч. 3 ст. 27, п. 6,11 ст. 115, ст. 54 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна та позбавлення звання майор міліції. Зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 20.09.2011 року по 23.09.2015 року включно, з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (згідно зі змінами внесеними ЗУ № 838 VIII від 26.11.2015 року в ч. 5 ст. 72 КК України). В даний час відбуває покарання у Менській виправній колонії № 91, відбув більше ? строку призначеного судом покарання, але адміністрація установи виконання покарань відмовляється звернутись до суду з відповідним поданням про умовно-дострокове звільнення. Засуджений ОСОБА_5 просить вирішити питання про його умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання, просить його задовольнити. Вважає, що своєю поведінкою довів своє виправлення.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання засудженого ОСОБА_5 , просила суд його задовольнити.

Представник установи виконання покарань вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає та в судовому засіданні пояснив, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Менській виправній колонії № 91 з 12.04.2017 року. Засуджений дійсно відбув більше ? частин строку призначеного покарання. Не працевлаштований, але звертався з заявою з приводу працевлаштування. За порушення режиму утримання отримав одне стягнення надане правами начальника установи, яке на даний час є діючим, потребує подальшого контролю за його поведінкою з боку представників установи.

Прокурор вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення не підлягає задоволенню, оскільки характеризуючими даними не підтверджено, що ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, захисника, представника станови виконання покарань, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, з`ясувавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.09.2015 року, що був змінений ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22.03.2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 27, п. 6,11 ст. 115, ст. 54 КК України до 15 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахується з 20.09.2011 року.

За час перебування в Харківській УВП № 27 режим утримання порушував, за що отримав три дисциплінарні стягнення, накладені правами начальника установи, які на даний час погашені за строками давності. До праці не залучався, не заохочувався.

Засуджений відбуває покарання в Менській виправній колонії № 91 з 12.04.2017 року.

За час вiдбування покарання в установі зарекомендував себе наступним чином. За порушення режиму утримання отримав одне стягнення надане правами начальника установи, яке на даний час є діючим. На профілактичних обліках не перебуває. На виробництві установи не працевлаштований, але звертався з заявою з приводу працевлаштування. До виконання робіт з благоустрою сектора максимального рівня безпеки не залучався, ініціативи не проявляв. Не заохочувався. Заходи виховного та культурного характеру, які проводяться в секторі, відвідує, участі не приймає. Засуджений ОСОБА_5 залучений до програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», дану програму розпочав реалізовувати, займається спортом під час прогулянок. Потребує подальшого контролю за його поведінкою з боку представників адміністрації.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідної частини призначеного судом строку покарання.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, беззаперечне виконання законних вказівок адміністрації, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, наявність подяк і відсутність стягнень, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Показником виправлення можна вважати і систему вчинків, що здійснюються з мотивів, прямо протилежних тим, що штовхнули особу на вчинення злочину.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа постійно бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, прагне до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за певний час.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення вiд відбування покарання є передчасним, оскільки на час розгляду клопотання ОСОБА_5 хоч і відбув ? частини строку призначеного судом покарання, проте не довів своє виправлення, оскільки за час відбування покарання мав стягнення, яке на даний час є діючим, а тому його клопотання не підлягає задоволенню.

На пiдставi викладеного i керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1