Справа № 216/2693/17
Провадження № 1-кс/216/1836/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Центрально - Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю: слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання слідчого відділу Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000999 від 03.06.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 297 ч. 3, 384 ч. 2, 383, ч.2, КК України,-

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українка, громадянка України, має вищу освіту, працює ПАТ «Кривбасзалізорудком», на посаді дільничний маркшейдер, заміжня, раніше не судима, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 -

підозрювана у скоєнні кримінальних правопорушень , передбачених ст. ст. 297 ч. 3, 384 ч. 2, 383 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2017 року до суду надійшло клопотання слідчого відділу Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 погодженого прокурором ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_5 та дітьми ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , падчеркою ОСОБА_11 , а також дітьми-вихованцями переданими їм державою на виховання ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , проживали в створеному, відповідно до рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 20.04.2016 року №140, дитячому будинку сімейного типу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 7.1 вказаного рішення призначено виплату державної соціальної допомоги на малолітніх дітей-вихованців та грошового забезпечення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у межах видатків передбачених у державному бюджеті. При цьому, відповідно до п.7.2 рішення, виплати на дітей та грошове забезпечення батькам-вихователям здійснюється щомісячно до 20 числа.

02.06.2017 року, у ранковий час ОСОБА_7 , в ліжку спальної кімнати, розташованій в приміщенні дитячого будинку сімейного типу за адресою: АДРЕСА_1 , виявила померлою свою малолітню вихованку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , смерть якої настала, за невстановлених слідством причин, про що вона по мобільному телефону повідомила свого чоловіка ОСОБА_5 , який в цей час перебував за місцем своєї роботи.

02.06.2017 року, близько о 13.00 годин ОСОБА_7 спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні дитячого будинку сімейного типу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи про необхідність повідомити про смерть малолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 правоохоронним органам, медичним працівникам, соціальним службам та близьким родичам, об`єктивно маючи при цьому таку можливість, вирішили приховати факт її смерті.

При цьому, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , розуміючи, що факт смерті малолітньої ОСОБА_12 може бути розцінено органами опіки та піклування, як невиконання батьками-вихователями обов`язків щодо належного виховання, розвитку та утримання дітей, що має бути підставою для припинення договору про створення дитячого будинку сімейного типу, та як наслідок втрату можливості отримання ними виплат за рахунок коштів державного бюджету: державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування і грошового забезпечення батькам-вихователям, діючи умисно, з корисливих мотивів, зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих, нехтуючи існуючими в суспільстві загальноприйнятими моральними принципами, традиціями та релігійними положеннями щодо поховання померлих, в порушення вимог ст.ст. 6, 26 Закону України "Про поховання та похоронну справу", порушуючи право людини на поховання її тіла і належне ставлення до тіла після смерті, зневажаючи тим самим пам`ять про померлу людину, і в подальшому, демонструючи свою байдужість, вступили поміж собою в попередню змову щодо наруги над тілом малолітньої померлої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом його спалення та подальшого приховання останків тіла від державних органів.

Так, 02.06.2017 року, близько о 17.00 годин ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , у відсутність інших дітей та очевидців, помістили тіло малолітньої померлої ОСОБА_12 у два побутові поліетиленові пакети та перенесли його з приміщення будинку в салон належного їм автомобілю «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 білого кольору, що стояв на подвір`ї дитячого будинку сімейного типу за адресою: АДРЕСА_1 .

Відразу після цього, зазначенні особи, продовжуючи свої злочинні дії направлені подальшу наругу над тілом малолітньої померлої ОСОБА_12 цим же автомобілем, під управлінням ОСОБА_5 приїхали в безлюдне місце до ділянки лісосмуги, розташованої на межі Дніпропетровської та Миколаївську область, недалеко від автомобільної траси Н11 Дніпро-Миколаїв.

Зупинивши автомобіль на узбіччі дороги, ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою зі своїм чоловіком ОСОБА_5 перенесли тіло померлої малолітньої ОСОБА_12 , обгорнуте в поліетиленові пакети з салону вказаного транспортного засобу вглиб лісосмуги, де помістили труп в заздалегідь заготовлений ними для цієї мети металевий короб, який підшукали на території дитячого будинку сімейного типу за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою наруги над тілом померлої малолітньої ОСОБА_12 та приховання трупу від органів держави, за допомогою зібраних у лісосмузі дров та заздалегідь заготовленого для цієї мети бензину, що містився в пластиковій каністрі, підпалили труп малолітньої ОСОБА_12 , уже вкладений у вищезазначений металевий короб, та в період часу приблизно з 18.30 годин до 21.00 годин 02.06.2017 року спалювали його на території лісосмуги, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині поваги до померлих.

Після обгоряння тіла малолітньої померлої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , продовжуючи діяти умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, зневажаючи суспільною пам`яттю про померлого, демонструючи своє негативне ставлення до нього, виявляючи зневагу до суспільних і релігійних принципів та традицій у цій сфері, помістили прах та дрібні останки з обгорілого трупу малолітньої ОСОБА_12 в поліпропіленовий мішок, а останки трупу в побутовий поліетиленовий пакет, поклавши його до автомобілю «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 білого кольору, та цим же автомобілем, під керуванням ОСОБА_5 поїхали в напрямку м. Кривого Рогу.

За шляхом руху, приблизно о 21.30 годин 02.06.2017 року, співучасник злочину ОСОБА_17 зупинивши автомобіль, на ділянці автомобільної траси Н11 Дніпро-Миколаїв поблизу двох водойм, розташованих на відстані 5,0 км від с. Зелена Балка Криворізького району Дніпропетровської області, продовжуючи нехтувати моральними засадами суспільства в частині поваги до померлих, діючи із корисливих мотивів, за попередньою змовою зі своєю дружиною ОСОБА_7 , висипав прах та дрібні останки трупа на березі в одну з водойм, а металевий короб, що використовувався при спалінні тіла в іншу.

Після цього приблизно о 22.10 співучасники злочин ОСОБА_5 та ОСОБА_7 цим же автомобілем повернулися за місцем свого мешкання до дитячого будинку сімейного типу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи на подвір`ї зазначеного будинку ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , виконуючи свою частину ролі у вчиненому злочині, підшукав фрагмент шлакоблоку, який за допомогою дроту примотав до поліетиленового пакету з останками трупу малолітньої померлої ОСОБА_12 , що продовжував зберігати у салоні власного автомобілю «Фольцваген Транспортер», та керуючи даним транспортним засобом, приїхав на безлюдний берег водойми, розташованої між вулиць Фруктова та Зарічна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, де приблизно о 22.30 годин 02.06.2017 затопив зазначені останки трупа малолітньої померлої ОСОБА_12 з прив`язаним до фрагменту шлакоблоку на дні даної водойми.

04.06.2017 року під час огляду працівниками поліції узбережжя водойми поблизу автомобільної траси Н11 Дніпро-Миколаїв були вилучені фрагменти кісток та м`язової тканини.

06.06.2017 року під час огляду працівниками поліції водойми та берега водойми, розташованої між вулиць Фруктова та Зарічна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, вилучені останки тіла.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №971 від 30.06.2017 року, вилучені 04.06.2017 року фрагменти кісток та м`язової тканини належать людині вік якої менше 20 років.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №985 від 30.06.2017 року останки тіла вилучені 06.06.2017 року належать трупу жіночої статі, дитячого віку, мають обгорання та обвуглення тіла, заподіяного від відкритого полум`я або високої температури, об`єктивних ознак при життєвості термічних дій не виявлено. Також виявлене фрагментування тканин голови в області склепіння черепу, яке виникло внаслідок дії якихось твердих предметів, конструктивні особливості яких встановити не можливо; морфологічних ознак прижиттєвої дії тупих твердих предметів при експертизі трупу не виявлено. З-за обвуглення, руйнації, зневоднення та гнилісних змін тканини та органів трупа визначити її причину смерті не виявилося можливим.

Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 323 від 30.06.2017 вірогідність того, що обвуглені останки, виявленні 04.06.2017 року та 06.06.2017 року у різних водоймах, належать одній дівчинці, а саме ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає не менше 99,99999922%.

Крім того, 03.06.2015 року у період з 21.00 годин по 22.00 годин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні службового кабінету №333 Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованому за адресою: вул. Леоніда Бородича, 5 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань згідно ст. 384 КК України під підпис, діючи умисно, будучи ознайомленою з положеннями ст.63 Конституції України щодо права відмовитись давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, достовірно знаючи, що повідомляє відомості, які не відповідають дійсності, свідомо надала слідчому слідчого відділення Довгинцівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_18 , завідомо неправдиві показання в якості потерпілої, які мали доказове значення при проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000999 від 03.06.2017.

Так, ОСОБА_7 , переслідуючи за мету, уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за учинення нею кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 297 КК України, та створення тим самим штучних доказів захисту, розуміючи, що факт смерті малолітньої ОСОБА_12 може бути розцінено органами опіки та піклування, як невиконання батьками-вихователями обов`язків щодо належного виховання, розвитку та утримання дітей, що має бути підставою для припинення договору про створення дитячого будинку сімейного типу, та як наслідок втрату можливості отримання ними виплат за рахунок коштів державного бюджету державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування і грошового забезпечення, діючи з корисливих мотивів, в ході допиту в якості потерпілої повідомила недостовірні відомості про факти та обставини, що входять у предмет доказування по кримінальному провадженні №0000999 від 03.06.2017 та такими показами ввела в оману слідство.

Зокрема, ОСОБА_5 , повідомив про те, що 03.06.2017 року, приблизно о 06.30 годин, він разом з дружиною ОСОБА_7 та їх вихованкою малолітньою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилися на вокзальній площі по АДРЕСА_2 , де разом з дружиною виявили відсутність малолітньої ОСОБА_12 , яка зникла при невідомих їм обставинах, про що повідомили по мобільному телефону поліції.

Зокрема, ОСОБА_7 , повідомила про те, що 03.06.2017 року, приблизно о 06.30 годин, вона разом з чоловіком ОСОБА_5 та їх вихованкою малолітньою ОСОБА_12 , знаходилися на вокзальній площі по АДРЕСА_2 , де разом з чоловіком виявили відсутність малолітньої ОСОБА_12 , яка зникла при невідомих їм обставинах, про що повідомили по мобільному телефону поліції.

За наданими потерпілою ОСОБА_7 показаннями, слідчим ОСОБА_18 складено протоколу допиту потерпілого від 03.06.2017, ознайомившись зі змістом якого, ОСОБА_7 , власноручно підтвердила дійсність та правильність наданих нею показань та поставила свій підпис.

03.06.2017 року СВ Довгинцівським РВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області за фактом безвісті зникнення малолітньої ОСОБА_12 відкрито кримінальне провадження та кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000999 за ознаками злочину передбаченого ст. 115 ч.2, п.2 КК України.

20.07.2017 року СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області в ході розслідування вищезазначеного кримінально провадження були додатково внесені відомості до ЄРДР та відкриті кримінальні провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 297 ч.3, 384 ч.2, 383 ч.2 КК України.

21.07.2017 року СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області було змінено кваліфікацію кримінального правопорушення на ст. ст. 297 ч.3, 384 ч.2, 383, ч.2 КК України, та матеріали кримінально провадження були об`єднані та присвоєно єдиний (основний) реєстраційний номер №0000999 від 03.06.2017 року.

ОСОБА_7 21.07.2017 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 297 ч. 3, 384 ч. 2, 383 ч. 2 КК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо, клопотання підтримали та просили його задоволити, зважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , а саме наруги над тілом їх малолітньої вихованки ОСОБА_12 , що свідчить про холоднокровність, зухвалість та безпринципність підозрюваної особи.

Вказує, що на даний час не встановлено причину смерті малолітньої ОСОБА_12 , а для з`ясування цих обставин необхідно проведення ряду слідчих дій, у тому числі експертиз, для проведення яких необхідно встановлення місцезнаходження речей та документів, які мають значення по справі, та їх вилучення. Крім того, ОСОБА_7 , намагаючись приховати вчинення злочину, надала неправдиві відомості щодо обставин зникнення малолітньої ОСОБА_12 , створюючи штучні докази захисту, що вказує на обґрунтованість існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню.

Вказані обставини свідчать про наявність ризиків передбачених п. п. 2, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, на даний час, будинок сімейного типу, в якому перебували під опікою малолітні діти і де підозрювана ОСОБА_7 була матір`ю вихователем ліквідований. Щодо дітей прийнято рішення про їх відібрання. Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_7 розуміючи реальність покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, яке їй загрожує, у разі визнання її винною, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину.

Вказані обставини свідчать про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Приймаючи до уваги зазначені вище ризики та вагомість наявних доказів про вчинення саме ОСОБА_7 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_19 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; відсутність на даний час міцних соціальних зв`язків та утриманців, та для забезпечення підозрюваною виконанню покладених на неї процесуальних обов`язків, застосування саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є обґрунтованим, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може запобігти наведеним ризикам.

Підозрювана ОСОБА_7 щодо поданого клопотання заперечила, вважаючи таке безпідставним та просить в його задоволенні відмовити. В зв`язку з проведенням досудового розслідування застосувати стосовно неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_6 заперечила щодо поданого клопотання, зважаючи на те, що органами досудового розслідування жодним чином не доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків необхідних для застосування запобіжного заходу. Вважає, що стаття 297 КК України, по якій вручено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , передбачає образливе ставлення, грубе знущання, демонстрацію зневаги до місця поховання чи праху покійного. Наруга характеризується, як об`єктивним моментом вчиненням щодо праху чи місця поховання певних діянь, так і суб`єктивним прагненням зневажити пам`ять про померлого, продемонструвати своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують в цій сфері, викладене також свідчить про необґрунтованість висунутої підозри. Однак зважаючи на те, що стосовно підозрюваної проводиться досудове слідство не заперечує щодо застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Крім цього звертає увагу, що підозрювана від органів досудового розслідування не переховувався на усі виклики слідчого з`являлась у визначений час. Має постійне місце роботи. В зв`язку з відібранням у неї дітей, звернулась з відповідними позовами до суду для повернення дітей. Разом з своїм чоловіком утримує його батьків похилого віку, які потребують їхнього догляду та піклування, а також повнолітню дочку яка є студенткою, позитивно характеризується. Догляд за дітьми які перебували на її утриманні та вихованні, завжди здійснювала на належному рівні, жодних зауважень до неї не було до моменту порушення кримінального провадження.

Також звертає увагу на ту обставину, що подане в суд клопотання щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , містить інший номер внесення відомостей до ЄРДР і фактично суперечить номеру кримінального провадження в якому ведеться досудове розслідування.

Слідчий ОСОБА_3 , згідно постанови про створення групи слідчих від 03 червня 2017 року, був призначений в групу слідчих у кримінальному провадженні №0001102 від 19.06.2017 року, фактично є слідчим в іншому кримінальному провадженні, тому не може приймати участь в досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню. Прокурор ОСОБА_4 , призначений в групу прокурорів у кримінальному провадженні постановою від 20 травня 2017 року, яка є непідписаною керівником відповідної прокуратури, що не дає йому законного права приймати процесуальну участь в кримінальному провадженні.

З`ясувавши думку учасників судового процесу щодо поданого клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для вирішення поданого клопотання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 , підозрюється у скоєнні злочинів передбачених ст. ст. 297 ч. 3, 384 ч. 2, 383 ч.2 КК України, санкція найважчого з вказаних злочинів класифікується як тяжкий злочин, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до семи років.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачуються у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що відносно ОСОБА_7 наявна обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 10.06.2017 року, де свідок вказує, що 02.06.2017 року бачив як в лісосмузі поблизу с. Михайлівка, невідомі йому чоловік і жінка стояли біля великого багаття і неподалік від них стояв автомобіль «Фосльцваген Транспортер» білого кольору та протоколом проведення слідчого експерименту від 15.07.2017 року. Протоколом огляду місця події від 04.06.2017 року, де ОСОБА_5 , органам досудового розслідування вказує на місця вчинення кримінального правопорушення, де було виявлено речові докази зокрема обгорілі рештки людини, які відповідно до висновком експерта №323 від 21.06.2017 року, з вірогідністю більше як 99,99% належать ОСОБА_12 . Протоколом огляду трупа від 06.06.2017 року.

Обґрунтованою є також наявність достатніх підстав вважати, про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як досудове розслідування в кримінальному провадженні триває і не всі речі та документи які можуть мати значення для справи були виявленні правоохоронними органами.

Разом з тим, суд вважає не доведеним стороною обвинувачення, ризиків визначених п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стосовно ОСОБА_7 в достатній мірі доводиться наявність обґрунтованої підозри та ризик необхідний для обрання запобіжного заходу.

А тому, у відповідності до положень ст. 194 КПК України, у суду є підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Разом з тим, у відповідності до положень ч. 4 ст. 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку суду, стороною обвинувачення не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу для запобігання визначеним ризикам. Зокрема не доведено факт відсутності міцних соціальних зв`язків.

При цьому суд враховує практику Європейського Суду з прав людини у питанні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, у справі «Смірнови проти Росії» від 24.07.2003 року, п. 60 ЄСПЛ зазначив, що «ризики переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобігання ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування». У справі «Тимошенко проти України» від 30.04.2013 року, п. 270 Європейський суд з прав людини вказав, що ймовірне перешкоджання підозрюваним встановленню істини у справі та його зневажлива поведінка не виправдовують позбавлення свободи за підпунктом «с» п. 1 ст. 5 Конвенції.

Також суд враховує і ту обставину, що під час проведення досудового розслідування стосовно підозрюваної не обирався жодний з можливих запобіжних заходів і питання про обрання запобіжного заходу не ставилось. Підозрювана, з`являлась до слідчого на всі виклики, а також з`явилась і в суд для розгляду поданого клопотання, після вручення їй 21.07.2017 року, повідомлення про підозру.

В той же час судом встановлено, що підозрювана має реєстрацію та постійне місце проживання, раніше не судима, одружена, має стійкі соціальні зв`язки, в м. Кривому Розі проживають похили батьки її чоловіка, повнолітня дочка є студенткою, має постійне місце роботи, характеризується позитивно.

Позиція сторони захисту щодо відсутності належних повноважень у слідчого ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 на проведення процесуальних дій в кримінальному провадженні також оцінено судом в зв`язку з чим суд вважає, що в постанові про створення групи слідчих від 03 червня 2017 року була допущення механічна помилка в резулятивній частині щодо номера кримінального провадження, оскільки з змісту постанови вбачається належний номер кримінального провадження. Аналогічна позиція суду щодо поданого клопотання, в якому також допущено помилку в номері кримінального провадження. Крім цього з витягу з ЄРДР вбачається, що слідчим в кримінальному провадженні визначено ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 .

Надаючи оцінку поданим по клопотанню доказам, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків передбачених ст. 177 КПК України, підозрюваній достатнього обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби.

Керуючись ст.ст.177, 181, 183, 193-196, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відділу Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби, строком на два місяці, тобто до 24.09.2017 року включно, за адресою:

АДРЕСА_1 .

Заборонити підозрюваній ОСОБА_7 , залишати житло у період часу з 20.00 год. до 05.30 год.

Покласти на підозрювану ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі міста Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання та роботи;

- за першою вимогою з`являтись до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали направити до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області,- для контролю за поведінкою ОСОБА_7

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення відповідно до вимог ст. 205 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію зазначеної ухвали мені вручено 26.07.2017 року, о «___________» год.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрювана ОСОБА_7