н/п 1-кс/490/6210/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2016 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на нерухоме майно в рамках кримінального провадження № 0000011 від 05.02.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене із заступником начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , в якому слідчий просив накласти арешт на нерухоме майно 1/2 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог клопотання слідчий посилався на те, що вказана 1/2 частка квартири належала ОСОБА_5 , яка, однак, 30.03.2016 року подарувала нерухоме майно ОСОБА_6 з метою уникнення конфіскації майна.

При цьому, слідчий зазначає, що арешт необхідний для збереження майна з метою подальшого відшкодування за його рахунок шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим управління ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2016 року, за фактом безпідставного нарахування та виплати заробітної плати службовими особами Центру поштового зв`язку № 2 Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (далі - ЦПЗ № 2 МД УДППЗ «Укрпошта»), шляхом підроблення наказів про працевлаштування працівників ЦПЗ № 2 МД УДППЗ «Укрпошта» та внесення неправдивих відомостей до касових документів.

В ході проведення досудового розслідування встановлено причетність до вчинених правопорушень ОСОБА_5 , яка перебувала на посаді інженера з кадрів ЦПЗ № 2 МД УДППЗ «Укрпошта».

Слідчим встановлено, що до 30 березня 2016 року ОСОБА_5 належало на праві власності 1/2 частка квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В той же час, ОСОБА_5 30.03.2016 року належну їй частку подарувала доньці ОСОБА_6 , та 01.04.2016 року перетнула Державний кордон України та до теперішнього часу не повернулась.

За такого, на думку слідчого, ОСОБА_5 вчинила дії, спрямовані на уникнення можливої конфіскації майна та відшкодування шкоди, у зв`язку з чим, з метою збереження майна для подальшого відшкодування за його рахунок шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на її думку, слід накласти арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт накладається, зокрема, для забезпечення конфіскації майна як виду покарання (пункт 3), а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (пункт 4).

Частинами 5, 6 вказаної статті закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

В той же час, із матеріалів клопотання та кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування ОСОБА_5 про підозру не повідомлялося, а саме майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, належить не належить жодному із підозрюваних.

Крім того, в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження цивільний позов на теперішній час не заявлявся, а статті Кримінального кодексу України, за ознаками яких проводиться досудове розслідування, не передбачають конфіскації майна як виду покарання.

За такого, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти діб.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7