Справа № 352/1960/16-к
Провадження № 11-сс/779/89/2017
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 березня 2017 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП ОСОБА_4 від 12 грудня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000517 від 27 листопада 2016 року.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою скасувати постанову слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП ОСОБА_4 від 12 грудня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000517 від 27 листопада 2016 року.

Вважаю, що вказана ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, а тому необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора та повернути її апелянту, з таких підстав.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про право на оскарження рішень слідчих суддів, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію, бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Частинами 1 і 2 статті 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до вказаної вище статті, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання (ст. 190 КПК);

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні (ст. 183 КПК);

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні (ст. 197 КПК);

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні (ст. 181 КПК);

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні (ст. 181 КПК);

6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні (ст. 499 КПК);

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні (ст. 499 КПК);

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні (ст. 509 КПК);

9) арешт майна або відмову у ньому (глава 17 КПК);

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа-підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність (глава 15 КПК);

11) відсторонення від посади або відмову у ньому (глава 14 КПК);

12) відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження (ст. ст. 284, 303 КПК);

13) повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора (ст. 304 КПК);

14) відмову у відкритті провадження по скарзі на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора (ст. 304 КПК).

Зазначений перелік є вичерпний та розширеному тлумаченню не підлягає, а тому відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, заперечення проти інших ухвал слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Виходячи із системного тлумачення низки положень КПК України, що стосуються постановлення слідчим суддею ухвал, ухвали за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, окрім ухвал про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, до вказаного переліку не входять, та в апеляційному порядку оскарженню не підлягають.

Отже, змістом ст. ст. 307, 309 КПК України, на підставі яких слідчим суддею постановлено ухвалу про відмову у задоволенні скарги на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, не передбачено можливість її апеляційного оскарження.

За наведених вище обставин, оскаржуване рішення слідчого судді не може бути предметом апеляційного перегляду.

Слідчий суддя помилково вказав в резолютивній частині ухвали про те, що вона підлягає оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК України.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на рішення слідчого судді, яке, відповідно до наведених вище норм кримінального процесуального закону не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у відкритті апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись ст. 307, 309, 399, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на постанову слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП ОСОБА_4 від 12 грудня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000517 від 27 листопада 2016 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та додатками до неї.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня її проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя ОСОБА_2

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_2