Справа № 357/1635/17
1-кп/357/398/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.03.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому провадженні в залі суду № 2 міста Біла Церква, Київської області обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0000082 від 06.01.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільна Тарасівка, Білоцерківського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , раніше судимого:

-27.10.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч1,2 ст.185 , ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, а саме:

Маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів, обвинувачений ОСОБА_4 05.01.2017 року близько 20 години з метою вчинення крадіжки шляхом відгинання металопластикового вікна проник в середину житлового будинку АДРЕСА_2 , звідки діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку бувшої у використанні шуби із хутра єнота вартістю 3000 гривень, та бувшої у використанні праски парової марки «Ровус» вартістю 1500 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди загальну суму 4940 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав повністю та показав, що він дійсно був засуджений Білоцерківським міськрайонним судом 27.10.2016 року за вчинення крадіжок до умовного терміну, але знову скоїв злочин. Так, 05.01.2017 року він вирішив вчинити крадіжку з будинку, який розташований навпроти його місця проживання в с. Вільна Тарасівка, Білоцерківського району, Київської області. Йому було достовірно відомо, що будинок використовується як дача, і що на час вчинення ним крадіжки в будинку ніхто не перебував. Раніше йому доводилося бувати в цьому будинку, так як потерпіла запрошувала його виконувати певні роботи. Близько 20 години він прийшов до будинку, викруткою відкрив металопластикове вікно, проник в середину будинку, відшукав там шубу , та парову праску, викрав їх з будинку, і заховав неподалік від будинку в лісопосадці. В послідуючому він зробив спробу спалити викрадену шубу, так як боявся бути викритим у вчинені крадіжки, а праску здав на металолом, витративши отримані гроші на власні потреби.

Визнаючи себе винним повністю в скоєнні вище вказаного злочину обвинувачений ОСОБА_4 просить суд суворо його не карати та не досліджувати докази стосовно тих обставин, які ні ким не оспорюються в силу ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки вказаної відмови обвинуваченому роз`яснені. Учасники судового провадження не заперечують проти цього.

Враховуючи вище вказані обставини, думку учасників судового розгляду, суд вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ні ким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують злочин.

Обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному злочинові, активно сприяв розкриттю злочину - ці обставини суд враховує як пом`якшуючі.

Крім цього, суд враховує характеристику на обвинуваченого по місцю його проживання.

Обтяжуючою обставиною суд по справі вважає рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь суспільної небезпеки, а саме те, що обвинувачений був судимий за аналогічні злочини, судимість за які не знята та не погашена, злочин вчинив перебуваючи під іспитовим строком. При цьому суд враховує п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до якого, згідно п.1 ч.1 ст.65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України,що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину тощо.

Враховуючи вище наведені підстави суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, оскільки він не бажає ставати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений 27.10.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1,2 ст.185 , ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки. Таким чином на час постановлення вироку невідбута частина покарання за попереднім вироком становить два роки. Суд вважає за необхідне до обраного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 990 грн. 45 коп. процесуальних витрат щодо залучення експерта у кримінальному провадженні.

Речовий доказ по справі обвуглений залишок хутра слід знищити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в силу суд вважає за необхідне змінити із домашнього арешту на тримання під вартою в Державній установі « Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Керуючись ст.ст. 369 - 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3( трьох) років позбавлення волі;

На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 27.10.2016 року за ст. 185 ч.1,2 КК України та остаточно призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити із домашнього арешту на тримання під вартою в Державній установі « Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу затримання тобто з 31.03.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 990 грн. 45 коп. процесуальних витрат.

Речовий доказ по справі - обвуглений залишок хутра - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1 ,