02.02.2017 Єдиний унікальний № 371/1390/16-к
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп/371/ 9 /17
У Х В А Л А
02 лютого 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке 29 жовтня 2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Миронівського районного суду Київської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Після оголошення прокурором обвинувального акту, встановлення особи обвинуваченого, роз`яснення йому суті обвинувачення, Миронівським районним судом Київської області визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню та встановлено наступний порядок їх дослідження: допит обвинуваченого, потерпілої, свідків та дослідження письмових і речових доказів.

Під час судового засідання були допитані обвинувачений та потерпіла, допитати свідка ОСОБА_8 суд можливості не має, так як останній на судове засідання не викликався. Під час підготовчого судового засідання учасники кримінального провадження клопотання про необхідність його виклику та допиту не заявляли, тому існує необхідність у оголошенні в судовому засіданні перерви для виклику на допит у якості свідка ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 01 листопада 2016 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обираючи ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив із того, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховування від органу досудового розслідування.

До такого висновку слідчий суддя дійшов виходячи з того, що ОСОБА_4 засуджувався за вчинення тяжких корисливих злочинів, відбував покарання у виді позбавлення волі, звільнився з місця відбування покарання 08 лютого 2016 року, ймовірно повторно вчинив корисливий злочин. Під час обрання запобіжного заходу він не зміг логічно пояснити підстави свого перебування на території Миронівського району Київської області, при тому, що він зареєстрований у населеному пункті іншої області, офіційно не працевлаштований.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 13 грудня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії обраного під час досудового слідства запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 07 лютого 2017 рок.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Оскільки 07 лютого 2017 рок спливає строк дії обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то суд повинен розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор висловив думку щодо необхідності продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений щодо необхідності продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою своєї думки не висловив.

Захисник обвинуваченого проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого заперечив. Просив обрати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпіла щодо необхідності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою своєї чіткої думки не висловила.

Представник потерпілої щодо необхідності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою своєї думки не висловив, поклавши вирішення цього питання на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового засідання, суд приходить до висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні дані, які вказують про зменшення ризиків переховування обвинуваченого від суду, можливості вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 110, 177, 331, 369 - 372, 392 КПК України, -

У Х В А Л И В:
1.В судовому засіданні по кримінальному провадженню № 0000645, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, оголосити перерву до 14 години 00 хвилин 27 лютого 2017 року.
2.Викликати на судове засідання 27 лютого 2017 року для дачі показів у якості свідка ОСОБА_8 .

3.Продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 31 березня 2017 року.

4.Відмовити у задоволенні клопотання захисника про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

5.Копію даної ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику, потерпілій та її представнику.

6.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1