ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має вищу освіту, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого в силу ст. 89 КК України,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
В ході досудового розслідування встановлено, що на початку липня 2013 року, працюючи на «Критому ринку», який розташований по вул. 40 років Радянської України в м. Запоріжжі, ОСОБА_5 взяв з метою здійснення ремонту у ОСОБА_7 мобільний телефон фірми «LG», вартістю 1700 гривень та мобільний телефон «Айфон», вартістю 400 гривень. Після цього, на початку серпня 2013 року ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою потерпілого, заволодів вищевказаними телефонами, здійснивши при цьому їх ремонт. Попрямував до ринку «Анголенко» у м. Запоріжжі, де біля одного з кіосків продав мобільний телефон фірми «LG» за 250 гривень ОСОБА_8 та мобільний телефон «Айфон» за 250 гривень невстановленій особі, задавши таким чином матеріальної шкоди ОСОБА_7 на загальну суму 2100 гривень.
07.11.2013 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків, беручи до уваги, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просить його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні, пояснив, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 23.04.2017 року.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, вважають недоведеними ризики, про які зазначено у клопотанні слідчим.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
17.03.2017 року о 20 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні даного клопотання, суд бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Виходячи з того, що з часу вручення повідомлення про підозру, у вчиненні вказаного злочину, ОСОБА_5 переховувся від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчим суддею було надано дозвіл на його затримання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявність інших ризиків не підтверджується матеріалами клопотання, а також з урахуванням часу, який минув з моменту вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність ризику впливу на свідків.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує особу підозрюваного ОСОБА_5 , який є особою раніше не засудженою в силу ст. 89 КК України.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; громадських робіт на строк до двохсот сорока годин; виправних робіт на строк до двох років; або обмеження волі на строк до трьох років, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризику переховування, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не доведено, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаному ризику, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Вирішуючи питання про запобіжний захід, який слід застосувати до підозрюваного, слідчий суддя, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, враховує тяжкість покарання, що передбачено за вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваного, його вік, міцність соціальних зв`язків, наявність на утриманні малолітньої дитини та постійного місця проживання.
За викладених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням наступних обов`язків: прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора, та суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з м. Харкова; повідомляти про зміну місця проживання слідчого, прокурора, або суд. Покладення інших обов`язків слідчий суддя вважає недоцільним, оскільки, на переконання слідчого судді виконання перелічених обов`язків забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та виконання процесуальних рішень.
У відповідності до ч. 1 ст. 202 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії обов`язків, покладених судом на підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, до 23.04.2017 року.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України строком до 23.04.2017 року, а саме:
1). Прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора, та суду, залежно від стадії кримінального провадження;
2). Не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з м. Харькова;
3). Повідомляти про зміну місця проживання слідчого, прокурора, або суд.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до якої, у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1