Справа № 515/291/17
Провадження № 1-кс/515/660/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2017 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , розглянувши винесене у кримінальному провадженні №0000077, яке розпочато 28.02.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України, старшим слідчим Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_4 і погоджене прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2017 року слідчий звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, посилаючись на наступні обставини.

25 лютого 2017 року приблизно о 03год. 00хв., ОСОБА_5 , знаходячись в АДРЕСА_1 , вступив в злочинний зговір з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлений на умисне вбивство з метою заволодіння транспортним засобом HYUNDAI TUCSON державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З метою реалізації вказаного злочинного наміру, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в якості пасажирів сіли до автомобіля марки «HYUNDAI TUCSON» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 , та стали рухатись по вулицям с. Дивізія Татарбунарського району Одеської області.

Перебуваючи у салоні даного автомобіля, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 стали наносити ОСОБА_8 удари по різним частинам тіла з метою позбавити його життя та заволодіти вказаним вище транспортним засобом.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження, які призвели до набряку мозку, травматичного субарханоїдального крововиливу та настання смерті ОСОБА_8 .

Далі, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 помістили труп ОСОБА_8 до багажника автомобіля марки HYUNDAI TUCSON державний номерний знак НОМЕР_1 та проїхали з с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області до автодороги «Забари-Успенівка-Кулєвча-Дивізія», де в Саратському районі Одеської області на відстані 9 км.+500м. від автодороги «Одеса-Рені», залишили труп ОСОБА_8 , а самі на зазначеному автомобілі проїхали до с.Карабаново Захарівського району Одеської області.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене п.6, п.12 ч.2 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, та кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

09.03.2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені ним кримінальних правопорушень передбачених п.6, п.12 ч.2 ст.115 та ч.2 ст. 289 КК України, яке було вручено його брату, ОСОБА_9 , так як ОСОБА_5 за місцем мешкання відсутній та переховується від слідства.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області, громадянин України, українець, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , лікарським свідоцтвом про смерть №26 від 04.03.2017 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколами огляду місця події, протоколом огляду трупа, протоколом огляду предмету, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

13.03.2017 року старший слідчий Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до Татарбунарського районного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_16 .

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду, так як скоїв кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії особливо тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 10 до 15 років, або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна; не працює; може продовжувати вчинювати інші кримінальні правопорушення та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - підтримав, вважаючи його обґрунтованим, просив його задовольнити.

Вивчивши клопотання слідчого та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши доводи прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України, які є особливо тяжкими та за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

Порядок вирішення клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для забезпечення участі підозрюваного у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу регулюються ч.2 ст.187, ст.ст.188,189 КПК України.

Згідно ст.188 КПК України прокурор або слідчий за погодженням із прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Судом встановлено, що додані до клопотання матеріали не містять даних, що дають підстави прийти до висновку, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду. Так, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 09 березня 2017 року було вручено його брату, ОСОБА_9 (а.с.а.с.51-52). Докази того, що підозрюваний отримував повістки про виклик до слідчого за зареєстрованим місцем проживання, або докази його відмови від отримання повісток, у матеріалах справи відсутні. Крім того, до клопотання слідчий додає копію постанови про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 також від 09.03.2017 року (а.с.а.с.58 58 «зворот»), у якій зазначається, що на даний час місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме, останній за місцем мешкання відсутній.

Вищевказані обставини дають підстави слідчому судді зробити висновок, що підозрюваний ОСОБА_5 не обізнаний про те, що його підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України. Останньому також не відомо, що він перебуває у розшуку і що відносно нього подано клопотання до суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і доказів відносно того, що підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу, як передбачено ч.4 ст.189 ЦПК України, прокурором суду не надано.

Посилання прокурора на скріншот №2 (а.с.19) з мобільного телефону, виданий свідком ОСОБА_12 щодо повідомлення ОСОБА_5 про те, що він «скоро не повернеться, телефон викинув, бо так треба», а також на її пояснення щодо дзвінків ОСОБА_5 з різних номерів мобільних телефонів(а.с.16-17), як на підставу переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду не може вважатись належним доказом цього, оскільки жодним чином не підтверджує обізнаність останнього у наявності повідомлення про підозру щодо скоєння ним інкримінуємих кримінальних правопорушень та щодо звернення з клопотанням до суду про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, при прийнятті рішення, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно вимоги від 03.03.2017 року (а.с.54), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий; відповідно до довідки за №147 від 28.02.2017 року (а.с.56), ОСОБА_5 зареєстрований в АДРЕСА_2 , але фактично проживає по АДРЕСА_2 разом зі співмешканкою ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Як вбачається з характеристики за №142 від 28.02.2017 року (а.с.57), виданою виконкомом Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, ОСОБА_5 за час проживання у селі зарекомендував себе з задовільної сторони. Алкоголем не зловживає, комунікабельний, має спокійний характер. Офіційно не працевлаштований, але працює по найму. До адміністративної відповідальності сільською радою не притягувався.

Згідно з приписами ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений, до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 КПК України.

Частина 3 ст.188 КПК України зобов`язує слідчого надати до клопотання документи, які підтверджують зазначені у п.1,2 ч.4 ст. 189 КПК України обставини.

Враховуючи положення вищенаведених норм процесуального закону, слідчий суддя, ґрунтуючись на правилі принципу презумпції невинуватості про тлумачення усіх сумнівів на користь підозрюваного ОСОБА_5 , враховуючи, що останній не судимий та задовільно характеризується за місцем проживання, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчим в порушення ч.4 ст.189 КПК України не надано до суду жодного доказу про те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування або суду.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 188-190, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову у наданні дозволу на затримання може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області відповідно до п.1 ч.1ст.309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1