Справа № 495/9400/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

затриманого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту у відношенні:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина Росії,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В :
29.11.2016 року керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування тимчасового арешту у відношенні громадянина ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.159 КК Російської Федерації шахрайство, за законодавством Російської Федерації.
В клопотанні зазначено, що впорядку ст. ст. 208, 582 КПК України 26.11.2016 року о 23:50 годин співробітниками Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, старшим оперуповноваженим Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майором міліції ОСОБА_8 затримано ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 159 КК Російської Федерації шахрайство, за законодавством Російської Федерації.

Ініціатором розшуку ОСОБА_5 є НЦБ Інтерполу в Російської Федерації.

Згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 26.11.2016 року громадянин ОСОБА_5 , значиться у міжнародному розшуку для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 159 КК Російської Федерації шахрайство, за законодавством Російської Федерації, ордер на арешт видано 01.07.2016 року.
НЦБ Інтерполу в Російській Федерації відомості про розшук вказаної особи внесено до обліків Генерального секретаріату Інтерполу 01.07.2016 року.
За інформацією Головного управління Національної поліції в Одеській області Сектору Українського бюро Інтерполу громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться у міжнародному розшуку, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.159 КК Російської Федерації - шахрайство, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від ста тисяч до п`ятсот тисяч рублів або у розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період від одного року до трьох років або позбавлення волі на строк від 6 років з штрафом у розмірі до десяти тисяч рублів або у розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до одного місяця або без такого.

На адресу Робочого апарату Українського бюро Інтерполу для скерування компетентним органам Російської Федерації надіслане відповідне повідомлення про встановлення на території України (Одеська область, Білгород-Дністровський район) громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та затримання в порядку ст. 582 КПК України.
Інкримінований ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , злочин за законодавством України строк давності притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за вчинений ним злочин відповідно до ст.49 КК України не закінчився.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.
Затриманий ОСОБА_5 , та його захисник ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ОСОБА_5 має дозвіл на постійне проживання в Україні, зареєстроване місце проживання в Україні, а саме у м. Миколаєві, що свідчить про відсутність ризиків пов`язаних з його втечею та підстав застосування до нього тимчасового арешту.
Заслухавши учасників судового процесу, пояснення прокурора в обґрунтування доводів клопотання, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням прокурора, суд приходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ст.584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді. При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положенням цього кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Так як встановлено в судовому засіданні керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , вніс вказане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для видачі особи (екстрадиційний арешт), відносно громадянина ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.159 КК Російської Федерації шахрайство, за законодавством Російської Федерації, з проханням вжити заходів з метою тримання під вартою зазначеної особи до вирішення питання про видачу та з проханням розпочати екстрадиційну перевірку.

На час розгляду клопотання в суді з боку Російської Федерації не надійшов запит про видачу особи ОСОБА_5 .

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 16 «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з їх екстрадицією» від 08.10.2004 року, при розгляді судами подання про затримання особи чи її тимчасовий арешт, суд повинен перевірити наявність запиту та відповідних документів, визначених договором, на підставі яких вирішується питання про екстрадицію, а також відсутність обставин, що перешкоджають видачі або передачі (статті 2, 3, 6, 10, 11 Європейської конвенції та Додаткові протоколи до неї 1975 і 1978 рр., ст. 57 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 р. тощо). Зокрема, видача затриманих осіб не здійснюється: за політичні та військові правопорушення; у зв`язку із закінченням строків давності; коли на території сторони, до якої звертаються із запитом, постановлено вирок суду чи постанову про закриття справи за тим самим обвинуваченням, у зв`язку з пред`явленням якого вимагається видача; коли порушується питання про видачу громадян України або осіб без громадянства, що постійно проживають в Україні; осіб, які мають в Україні статус біженця; якщо сторона, що надсилає запит, не наддасть Україні достатніх гарантій того, що вирок із покаранням у виді смертної кари не буде звернутий до виконання в тому випадку, коли правопорушення, за яке вимагається видача, карається смертною карою за законодавством держави, що надсилає запит; злочин, у зв`язку з яким вимагається видача, згідно із законодавством сторони, яка запитує, або України переслідується в порядку приватного обвинувачення; злочин, у зв`язку зі вчиненням котрого вимагається видача карається позбавленням волі на максимальний строк менше одного року або менш суворим покаранням тощо.

Слідчий суддя вважає, що прокурором не надано до суду достатніх даних, які б вказували на необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

При вирішенні клопотання, суд також керується вимогами Глави 18 КПК. Діючим законодавством передбачено, що при обранні міри запобіжного заходу, обов`язково повинно враховуватися, що запобіжні заходи обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовану ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених ст.177 КПК України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Суд вважає, що тимчасовий запобіжний захід застосовується до певної особи до завершення екстрадиційної перевірки та вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі або про відмову у видачі особи, виключно з метою запобігання її спробам ухилитись від компетентних органів України або Запитуючої Держави, забезпечення належної поведінки такої особи та можливості виконання рішення про видачу особи в разі його прийняття.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.587 КПК України екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою, а тому на даній стадії не відноситься до компетенції суду.

У випадку встановлення під час екстрадиційної перевірки обставин, передбачених ч.1 ст.586 КПК України, тимчасовий запобіжний захід буде скасовано.

Відповідно до вимог статті 589 КПК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України. Особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України. У разі відмови у видачі з мотивів громадянства та наявності статусу біженця або з інших підстав, що не виключають здійснення кримінального провадження, за клопотанням компетентного органу іноземної держави Генеральна прокуратура України доручає здійснення досудового розслідування стосовно цієї особи в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, з урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку необхідним запобіжним заходом для запобігання втечі розшукуваної особи є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за місцем постійного проживання.

Керуючись ст.ст. 376, 580, 582, 583 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасового арешту відмовити.
Затриманого ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити у залі суду з під варти.

Застосувати до затриманого ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який визначити за місцем його теперішнього проживання: АДРЕСА_1 , заборонивши залишати житло в період часу з 20:00 год. до 09:00 год.
Дозволити ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , безперешкодно переміщатись по території України до вирішення питання щодо застосування екстрадиційного арешту судом України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1