Справа № 462/5549/16-к
У Х В А Л А
21 квітня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Львова Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Львова Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 , в якій просить зобов`язати Державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Львова Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 , прийняти до виконання виконавчий лист № 2, виданий Залізничним районним судом міста Львова 17.02.2017 року у справі № 462/5549/16-к про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 6910,71 грн. та моральну шкоду в сумі 25000,00 грн., а всього 31910,71 грн. Свої вимоги мотивує тим, що на виконання вироку Залізничного районного суду міста Львова від 16.01.2017 року 17 лютого 2017 року судом видано два виконавчих листи про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 6910,71 грн. та моральну шкоду в сумі 25000,00 грн., а всього 31910,71 грн. Виконавчий лист № 2, де боржником є ОСОБА_5 , пред`явлено до виконання в Шевченківський відділ ДВС міста Львова Головного ТУЮ у Львівській області. 22 лютого 2017 року державним виконавцем ОСОБА_4 розглянуто заяву щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа та прийнято рішення (постанову) про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання. Оскільки скаржник вважає таке рішення державного виконавця неправомірним, звернувся до суду зі скаргою, яку просить задовольнити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив таку задовольнити, посилаючись на мотиви такої.

Представник Шевченківського ВДВС державний виконавець відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_7 скаргу заперечив, додатково пояснив, що державний виконавець Шевченківського ВДВС міста Львова Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 вчинив правомірні дії, оскільки стягувач не пред`явив квитанцію про оплату авансового внеску, не надав жодних відомостей, які б слугували підставою звільнення останнього від такої оплати, а тому жодних порушень у діях державного виконавця не має. Для відкриття провадження в данному випадку стягувачу треба надати копію вироку суду.

Боржник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконання вироку Залізничного районного суду міста Львова від 16.01.2017 року 17 лютого 2017 року судом видано два виконавчих листи про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 6910,71 грн. та моральну шкоду в сумі 25000,00 грн., а всього 31910,71 грн. /а.с.5/

Відповідно до ч.2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Сам по собі виконавчий лист не містить всіх реквизитів для висновку про підпадання стягувача під дію вказаної норми.
Згідно частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим.

Однак з матеріалів справи не вбачається відомостей, які б свідчили про оплату ОСОБА_3 авансового внеску, а також останнім не надано було державному виконавцю доказу, який би підтверджував звільнення останнього від сплати авансового внеску. Так стягувач не надав Державному виконавцю Шевченківського ВДВС міста Львова Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 копії вироку суду.

Від так, керуючись п.8 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», де передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим, суд приходить до переконань про законність дій державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Львова Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 .

Відповідно до пояснень представників державної виконавчої служби державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Львова Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 на данний час звільнено. Вказаний факт, враховуючи положення ст. 10 ЦПК України, є ще однією підставою для відмови в скарзі.

Керуючись ст. 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.10,11, 209, 212, 214- 215, 218 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобовязання державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Львова Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 прийняти до виконання виконавчий лист відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1