Категорія: ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 382 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Луцької місцевої прокуратури на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2016 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працює, раніше судимого:

12.11.2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 185ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень,

засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт,

за ч.1 ст. 382 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Із урахуванням ст.ст. 75, 76 КК України обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, з покладенням на нього обов`язків: не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 серпня 2015 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1032 гривні щомісячно, починаючи з 10 липня 2015 року і до досягнення ОСОБА_10 повноліття.

В період часу з липня 2015 року до травня 2016 року ОСОБА_7 , будучи працездатною особою, свідомо, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 , оскільки на обліку у Луцькому центрі зайнятості, як такий, що шукає роботу, не перебував, доходи від тимчасових заробітків не декларував та не декларує, про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та з доходів аліментів не сплачував, в результаті чого за період часу з 10 липня 2015 року до 01 травня 2016 року заборгованість несплати аліментів становила 9988 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень та відповідно умисно не виконав рішення суду, яке набрало законної сили.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, прокурор подала апеляційну скаргу, у якій оскаржує рішення суду з мотивів істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Посилається на те, що у мотивувальній частині вироку ОСОБА_7 не сформульовано обвинувачення за ч. 1 ст. 382 КК України, визнаного судом доведеним. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким сформулювати ОСОБА_7 обвинувачення за ч. 1 ст. 164 і ч. 1 ст. 382 КК України, призначити за ч. 1 ст. 164 КК України покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт, за ч. 1 ст. 382 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, та на підставі ст.ст. 70, 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

У змінах до апеляційної скарги прокурор просить скасувати вирок та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію зі змінами у повному обсязі та просив призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Згідно ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, керуючись законом на оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
На думку апеляційного суду, при ухваленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не було.

Як вбачається з вироку суду, обвинуваченого визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 382 КК України.

Посилання прокурора на те, що у мотивувальній частині вироку ОСОБА_7 не сформульовано обвинувачення за ч. 1 ст. 382 КК України, визнаного судом доведеним, апеляційний суд вважає обґрунтованими.

В силу ч. 3 ст. 374 КК України у мотивувальній частині обвинувального вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Однак всупереч вказаній статті суд першої інстанції чітко не сформулював у вироку обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та визнав його доведеним.

Оскільки суд першої інстанції допустив істотну неповноту судового розгляду даного кримінального провадження, а також істотні порушення КПК України, які у своїй сукупності перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
У зв`язку із тим, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України апеляційний суд не вирішує наперед питання про доведеність чи недоведеність винуватості обвинуваченого, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому розгляді слід усунути виявленні порушення кримінального процесуального закону, розгляд провадження провести у відповідності до вимог КПК України та за його наслідками прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури задовольнити.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Головуючий
Судді