Номер провадження:1-м/521/120/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , особи щодо якої вирішується питання про екстрадицію ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копчак Тараклійського району Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, молдованина, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого на території України за ч. 4 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна,-

В С Т А Н О В И В:
Згідно клопотання, співробітниками Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області 10.07.2017 після звільнення з ПВК № 51 по відбуттю покарання, затриманий в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України громадянин Республіки Молдова ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який запитується компетентними органами Російської Федерації для відбуття покарання за вироком Тушинського районного суду м. Москви від 01.09.2011, яким він засуджений за скоєння злочинів, передбачених п.п. «а», «б» ч. 2 ст. 131, п.п. «а» «б» ч. 2 ст. 132 КК Російської Федерації (зґвалтування) та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

Так, ОСОБА_6 09.08.2009 затриманий на території України за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Під час перевірки вказаної особи за обліками міждержрозшуку встановлено, що ОСОБА_6 розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за зґвалтування.

Генеральною прокуратурою України 23.09.2009 отриманий запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідаь6ості за вчинення злочинів, передбачених п.п. «б», «в», ч. 2 ст. 131 та п.п. «б», «в» ч. 2 ст. 132 КК Російської Федерації.

Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.06.2010 ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та йому призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Генеральною прокуратурою України 15.12.2010 задоволено клопотання Генеральної прокуратури Російської Федерації про тимчасову видачу ОСОБА_6 строком на 3 місяці для притягнення до кримінальної відповідальності за зґвалтування та насильницькі дії сексуального характеру, скоєні при обтяжуючих обставинах та санкціоновано його фактичну передачу та етапування територією України.

В подальшому, 31.03.2011, 07.07.2011 та 06.10.2011 Генеральною прокуратурою України задоволені клопотання Генеральної прокуратури Російської Федерації про продовження строків тимчасової видачі ОСОБА_6 до шести, дев`яти та дванадцяти місяців, відповідно.

До Міністерства юстиції України 16.01.2012 від Генеральної прокуратури Російської Федерації надійшов запит про видачу ОСОБА_6 для виконання вироку суду.

ОСОБА_6 вироком Тушинського районного суду м. Москви від 01.08.2011 визнаний винним у вчиненні зґвалтування, тобто статевих зносинах із застосування насилля до потерпілої, групою осіб за попередньою змовою, поєднаному з погрозою вбивством, а також у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, тобто інших діях сексуального характеру, із застосуванням насилля до потерпілої, групою осіб за попередньою змовою, поєднаному з погрозою вбивством.

Вказані злочини, вчинення яких інкримінуються ОСОБА_6 , відповідають злочинам, передбаченим ч. 3 ст. 152 та ч. 2 ст. 153 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 1 року.

Визначені ст. 80 КК України строки давності виконання обвинувального вироку за вказані злочини не закінчилися.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.05.2012 № 801/5 прийнято рішення про видачу ОСОБА_6 до Російської Федерації для виконання покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, призначеного вироком Тушинського районного суду м. Москви від 01.09.2011 та відстрочена фактична передача ОСОБА_6 до відбуття ним покарання або звільнення від відбуття покарання, призначеного вироком Ізмаїльського районного суду Одеської області від 02.06.2010.

Відповідно до інформації, наданої ПВК УДПтС України № 51 від 27.06.2012 № 2/17-5488, копія вищевказаного наказу зачитана ОСОБА_6 вголос та вручена на руки двічі, але останній є злісним порушником режиму утримання, та від будь-яких підписів відмовився, проте 25.06.2012 оскаржив вищевказаний наказ до Малиновського районного суду м. Одеси.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.10.2012 скарга ОСОБА_6 на наказ Міністерства юстиції Украйни від 29.05.2012 залишена без задоволення.

Відповідно до інформації наданої ОСІ УДПтС України від 30.10.2012 № 5/17-19768, ОСОБА_6 вручена вищевказана постанова суду та ним не оскаржена.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2017 відносно ОСОБА_6 застосований екстрадиційний арешт.

Листом від 21.07.2017 Міністерство юстиції України доручило видати ОСОБА_6 правоохоронним органам Російської Федерації до 09.09.2017.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.08.2017 скарга захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 на рішення суду першої інстанції залишена без задоволення ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2017 без змін.

На теперішній час існують ризики, що ОСОБА_6 , з метою уникнення видачі та в подальшому відбуття покарання на території Російської Федерації, знаходячись на свободі, спробує переховуватись або вчинить новий злочин, тобто ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керівник ОМП № 2 у своєму клопотанні просить суд визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою та продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту, до моменту фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, за зазначеними у клопотанні підставами.

ОСОБА_6 та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора, так як вважають його не обґрунтованим.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора та адвокатів, а також затриманого ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 592 після прийняття рішення про видачу особи (екстрадицію) центральний орган України може відстрочити фактичну передачу особи до іноземної держави у разі, якщо особа, щодо якої прийнято рішення про видачу (екстрадицію), відбуває покарання у виді позбавлення волі за інший злочин на території України - до закінчення відбуття покарання.
Частиною 3 ст. 592 КПК України у разі відсутності підстав для відстрочення фактичної передачі особи, передбачених частиною першою цієї статті, відповідна регіональна прокуратура забезпечує застосування екстрадиційного арешту в порядку, встановленому цим Кодексом.

Клопотання було направлене до Малиновського районного суду м. Одеси та слідчим суддею 12.07.2017 р. було винесено ухвалу про застосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_6 .

Таким чином підстави для застосування екстрадиційного арешту слідчим суддею перевірені і їм дана оцінка в ухвалі.

Згідно ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Перевіряючи підстави для подальшого тримання особи під вартою, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 запрошується компетентними органами РФ для відбуття покарання за вироком Тушинського районного суду м. Москви від 01.09.2011, яким він засуджений на 10 років позбавлення волі за скоєння злочинів, передбачених п.п. «а», «б» ч. 2 ст. 131, п.п. «а» «б» ч. 2 ст. 132 КК Російської Федерації (зґвалтування), не має місця реєстрації на території України, офіційно не працевлаштований, що свідчить про ризик переховуватись від компетентних органів іноземної держави, або вчинити інший злочин.

Обставини, які б унеможливили видачу та застосування екстрадиційного арешту не встановлені.

З урахуванням викладених обставин слідчий суддя обґрунтовано вважає, що є всі об`єктивні підстави для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою з метою подальшої видачі особи (екстрадиції).

На підставі вищевикладеного керуючись ст. 584 КПК України, ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 задовольнити.

Визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою та продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту, до моменту фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Утримувати ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «ОУВП № 21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 діб та припиняє свою дію 27.10.2017 р.

Копію ухвали направити до ОУВП № 21, та вручити учасникам процесу.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1