Справа № 645/3612/15-к
Провадження № 1-кп/645/48/17
УХВАЛА
Іменем України
14 квітня 2017 року судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України,
в с т а н о в и л а:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на 60 днів, посилаючись на те, що на даний час не зменшились ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачені, перебуваючи на волі, зможуть ухилитися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у даному кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність. Також зазначив, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 176 КПК України, більш м`які запобіжні заходи, аніж тримання під вартою, не можуть бути застосовані до обвинувачених.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Захисники та обвинувачені заперечували проти клопотання прокурора, так захисник ОСОБА_7 просив змінити обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід на домашній арешт, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, відсутність ризиків на які посилається прокурор, відсутності можливості реалізувати свої процесуальні права знаходячись під вартою, адвокат ОСОБА_8 просив змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою, ОСОБА_9 просив змінити усім обвинуваченим запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Судом було досліджене питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б підтверджували вказані обставини, суду не надано, та не зазначено про існування таких доказів.

Крім того, судом вирішувалося питання про вжиття до обвинувачених альтернативного запобіжного заходу, однак наявність вказаних обставин виключає, на думку суду, застосування таких.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання сторони захисту задоволенню не підлягають, тому обраний обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесяти) днів.
Керуючись статтями 132, 177, 178, 183, 184, 196, 197, 199, 315 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотань адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити :
- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюна строк до 12 червня 2017 року.
Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань (№ 27), до Харківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 43) длявідома.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3