Справа №705/7786/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2017 року м. Умань Черкаської області
Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, непрацюючого, неодруженого, інваліда ІІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 17.11.1997 Уманським міським судом Черкаської області за ч.1 ст.229-6 КК України (1960 року) до одного року позбавлення волі; 2) 20.05.1999 Уманським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.229-6 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі, звільнився 15.06.2000 на підставі Закону України «Про амністію» від 11.05.2000; 3) 15.05.2002 Уманським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.309 КК України (2001 року) до 2 років позбавлення волі, звільнений 12.09.2003 умовно-достроково; 4) 14.05.2004 Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України (2001 року)до 2 років позбавлення волі; 5) 24.07.2007 Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України (2001 року)до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 6) 22.02.2012 Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ч.2 ст.263 КК України до 3 місяців арешту; 7) 27.06.2013 Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України (2001 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України (2001 року) звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 2 місяці, судимості в установленому законом порядку не зняті і не погашені,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_10
Згідно з обвинувальним актом стороною обвинувачення ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що, будучи раніше судимим за ст.309 КК України, невстановленого досудовим розслідуванням часу та дати, при невстановлених обставинах, придбав у невідомої особи речовину білого кольору, та впевнившись в тому, що дана речовина являється наркотичним засобом, став її незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.
Він же, 26.11.2014 близько 10 год. 20 хв., перебуваючи поблизу будинку № 1 по вул. Шевченка, м.Умань, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, незаконно збув за 50 грн. гр. ОСОБА_11 речовину білого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/1872 від 27.11.2014 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого в наданій на експертизу речовині складає 0,0041 грама (4,1 мг).
Наведені дії обвинуваченого ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.
Вказане вище обвинувачення в суді підтримане прокурором, який вважає, що вчинення ОСОБА_7 злочину доведене дослідженими під час судового розгляду доказами і кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 307 КК України є правильною.
Обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду свою винуватість у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення заперечив повністю. Та показав, що не вчиняв тих дій, в який його обвинувачують, його підставили працівники міліції. 26.11.2014 прийшов в Уманський наркодиспансер, що по вул. Шевченка, 1, м. Умані, на 10 годин, щоб отримати таблетки, так як з 2011 року перебуває на замісній терапії і кожен день з 10 до 12 години, а в неділю з 10 до 11 години необхідно приймати лікування. Таблетки «Метадол» в кількості 3 штуки по 25 мг отримав, як і зазвичай, в розведеному медсестрою ОСОБА_12 у гарячій воді вигляді, при ній випив цю рідину, розписався про отримання таблеток і вийшов з приміщення наркодиспансера. У той день із собою були чотири таблетки антиеретровірусні, які він щодня п`є і які не містять заборонених речовин, а порошку з метадоном у нього не було. Вийшовши з наркодиспансера, на вулиці зустрів ОСОБА_13 . На запитання ОСОБА_14 : «Куди йдеш?», відповів, що в Уманську міську лікарню для оформлення групи інвалідності. Після цього вдвох пішли по вул. Шевченка в сторону автовокзалу, де знаходиться і лікарня. Коли йшли, то ОСОБА_15 зупинявся біля ларька «Ярмолинські вироби», з невідомих йому причин, а потім знов наздогнав його. Йдучи далі побачив попереду чотирьох працівників міліції: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ще двох, прізвищ яких не знає. Продовжував іти далі, але біля перехрестя вул. Шевченка і вул. П.Комуни, на якій розташований «Фуршет», ці працівники міліції заламали йому руки за спину, на руки одягли наручники, лицем до стінки будинку поставили, нічого не пояснюючи, лише спитавши, чи є гроші, відповів: «Ні». Одночасно з цим ОСОБА_14 відвели за «вугол» будинку. Тоді ОСОБА_16 відійшов на 40-50 метрів у сторону ларька «Ярмолинські вироби», щось пошукав там і, коли повернувся, то в 1 метрі від нього на бордюр кинув купюру 50 грн., яку придавив каменем. Після затримання через хвилин 15-20 бачив, як приїхали на машині слідчий ОСОБА_18 з понятими ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , хоча вони виходили з машини в різних місцях вулиці. Потім при слідчому і понятих почали проводити огляд його речей, сфотографували. У нього були виявлені чотири антиеретровірусні таблетки, хоча в протоколі записали «3», телефон, ключі від квартири, цигарки. Потім завели у під`їзд будинку, куди зайшов і слідчий з понятими, де йому на руки світили руки взагалі не світилися, про що і слідчий ОСОБА_18 казав, і це поняті бачили. Про освідування слідчий склав протокол на місці затримання. Протокол затримання, який склав слідчий, читав і підписував уже на КПЗ. Коли затримали, працівники міліції не пояснили, чого затримали, а на питання про це міліціонер ОСОБА_16 сказав: «Потім дізнаєшся. Я сказав, що посаджу? посаджу». Він у той день ОСОБА_21 нічого не передавав і ОСОБА_15 нічого йому не давав. Коли йшли, то по дорозі ОСОБА_15 розпитував його, де, в кого можна купити метадон чи «ширку», любі наркотичні засоби.
Під час судового розгляду були досліджені такі докази сторони обвинувачення:
- Допитаний в режимі відеоконференції під час судового розгляду свідок ОСОБА_22 , який на час допиту відбував покарання у виді позбавлення волі і знаходився в Черкаському слідчому ізоляторі, дав такі показання. Він у 2014 році як і обвинувачений ходив на замісну метадонову терапію в м. Умані. З ОСОБА_23 був знайомий. 26.11.2014 по проханню працівників Уманського ОБНОНУ (прізвище не став називати) пішов на програму по метадону, щоб зустріти там ОСОБА_7 та зробити в нього контрольну закупку метадону. Події відбувалися приблизно з 10 до 11 години, можливо, до 12 години. Коли зустрів ОСОБА_7 , то спитав, чи можна купити в нього метадон і за скільки, ОСОБА_24 сказав, що можна, за 50 гривень. Потім ОСОБА_7 зайшов на цю програму і вийшов з цим метадоном. Те, що таблетку він звідти виніс це точно, бо ці таблетки не до кінця розчиняються у воді, а якщо без води, то майже зовсім не розчиняються і їх можна не повністю проковтнути, а приховати під язиком чи за щокою, а потім винести. Баджурак пив 4 таблетки 100 міліграм, тому міг 1-2 винести і продати. ОСОБА_25 вийшов з програми і за 50 гривень однією купюрою продав метадон в кількості 1 таблетки 0,25 мг., яка була в золотистій фользі з-під сигарет. Потім вони пішли в сторону «Фуршету» і їх, не доходячи до «Фуршету», на перехресті вулиці Шевченка по дорозі затримали працівники міліції. По дорозі ОСОБА_7 хотів розміняти гроші, але не встиг, він побачив працівників ОСОБА_26 і викинув гроші, які він йому дав.
Купюру в 50 гривень йому попередньо у цей же день, вже перед самою закупною, як підвезли на програму до біржі праці, дав працівник міліції без присутності понятих, а раніше, годині о 8-9 ранку, в міськвідділі завели в кабінет, посипали порошком купюру, показали, що вона світиться, при свідках, «відксерили» її і залишили в одного з міліціонерів.
Після того як ОСОБА_25 затримали і поставили в наручниках лицем до будинку, його [ ОСОБА_22 ] завели за ріг будинку, де він працівнику ОСОБА_26 передав таблетку, яку йому продав ОСОБА_25 , потім ще сів в машину і якісь «бумаги» підписував, здається, там було 2 понятих і ніби він добровільну видачу зробив. Це відбулося дуже швидко.
Також свідок ОСОБА_22 показав, що в той день також заходив до наркодиспансера по замісній програмі і пив таблетки. Це було до приходу ОСОБА_25 : стояв ждав, коли прийде ОСОБА_24 на програму, який приходив з 11 до 12 години, а він [ ОСОБА_22 ] прийшов раніше, випив і ждав його біля дверей. На запитання захисника: чи міг свідок в такому разі і свої таблетки, які йому видавались, оставити, таким методом, як розказав суду, і видати міліції, свідок ОСОБА_22 показав, що пив тоді 30 міліграм, йому давали не такі таблетки, а три таблетки по 10 міліграм, вони були зелені, тому ніяк не міг свої туди всунути.
Щодо наведених показаннь свідка ОСОБА_22 обвинувачений ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_22 все бреше, що він [обвинувачений] знав, що ОСОБА_27 співпрацює з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (міліціонерами); що нічого ОСОБА_27 не передавав. За день до того ОСОБА_15 сам пропонував йому поміняти «ширку» на метадон, однак він відмовив ОСОБА_28 .
- Допитаний під час судового розгляду (12.02.2016) свідок ОСОБА_29 показав, що не пам`ятає якого місяця і числа, приблизно понад рік тому, десь в середині дня, біля магазину «Фуршет» підійшли працівники міліції, представились працівниками ОБНОН прізвища ОСОБА_17 і ОСОБА_16 , і запросили в якості понятого. Працівники ОСОБА_30 йшли спереду, а він йшов ззаду. Коли підійшли до перехрестя вулиць Шевченка і П.Комуни (вулиці, на якій «Фуршет»), то побачив затриманого в наручниках ОСОБА_7 , якого знає наглядно, при цьому він не бачив, коли і як його затримали і як на нього надягли наручники. У його присутності, в присутності слідчого ОСОБА_18 , працівників СБНОН, другого понятого ОСОБА_31 , якого привів інший працівник міліції і якого знає наглядно, був проведений огляд ОСОБА_25 і огляд його рук, складено протокол про проведення огляду. Точно пам`ятає, що огляд було проведено, але не пам`ятає, що конкретно шукали в ОСОБА_25 і що вилучили. Після того, як провели огляд ОСОБА_25 , то працівник СБНОН підняв із землі гроші одну купюру номіналом 50 гривень, яка лежала біля бровки тротуару на відстані приблизно 3 метри від затриманого ОСОБА_32 . Також ОСОБА_7 міліціонери світили на руки, але він не пам`ятає, чи на руках щось світилось чи ні. Після цих подій він із понятим ОСОБА_19 з`явились до слідчого і там у них відібрали показання про те, що вони бачили.
Свідок ОСОБА_29 показав, що не пам`ятає, чи зустрічав працівників міліції і чи брав участь як понятий в інших слідчих, процесуальних діях у цьому провадженні вранці 26.11.2014 до того, як його запросили бути понятим при затриманні ОСОБА_7 , при ідентифікації (помітці) коштів.
- Допитаний під час судового розгляду (12.02.2016) свідок ОСОБА_33 показав, щовін був раніше знайомий із ОСОБА_7 . Більше року тому це була осінь-зима, місяць і число не пам`ятає, з ним працівники міліції домовились, що буде понятим при затриманні людини, яка продавала наркотичні засоби. У них була домовленість, що його викличуть як буде затримання. Коли його по телефону викликали на місце затримання, то пішов туди, і вже по дорозі його підвезли працівники міліції. Прибув туди приблизно через 30 хв. після затримання особи. Приїхали на вул. Шевченка, біля центру йоги, адресу не пам`ятає. Там стояв ОСОБА_34 в наручниках під стінкою, коло нього, десь з півметра на бровці лежали гроші, купюра в 50 гривень, прижата куском цеглини. Коли підійшли, то затриманий виглядав підмерзлим, тому від затримання пройшло вже від пів години до години часу. Були присутні 3 чи 4 працівника міліції: слідчий ОСОБА_35 і оперативні працівники. При обшуку в ОСОБА_25 з правої кишені вилучили пакет з 3 таблетками, з лівої телефон. Потім завели затриманого до темного приміщення (під`їзду будинку), і там світили йому руки руки ОСОБА_25 не світилися, не було видно, щоб на руках світився порошок, яким була помічена купюра. З рук ОСОБА_25 зробили змиви бинтом. Вилучені в затриманого речі, змиви з рук, грошову купюру слідчий упакував і він і ОСОБА_20 (другий понятий) розписалися на упаковках.
У цей день, години за дві до затримання ОСОБА_25 , орієнтовно о 10 год., хоча може помилятися в 1-1,5 години, він за запрошенням працівників міліції, в кабінеті слідчого на другому поверсі, був присутній коли слідчий Дідух помічав купюри номіналом 50 гривень спеціальною речовиною, яка світилася, для проведення контрольної закупки. Купюру помітили, заклеїли у конверт, на якому розписалися, і тоді його відпустили сказали, що викличуть після закупки. У кабінеті тоді був ще один чи двоє оперуповноважених. Чи був присутній при цьому понятий ОСОБА_20 , не може сказати точно, не став стверджувати такого.
Про себе свідок ОСОБА_36 повідомив, що 21.11.2013 був вирок суду, за яким він засуджений до позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Про вирок працівники міліції знали на час залучення його як понятого.
- Допитана під час судового розгляду (09.06.2016) свідок ОСОБА_37 показала, що станом на листопад місяць 2014 року працювала продавцем у кіоску «Ярмолинські напівфабрикати», що розташований по вул. Шевченка. З обвинуваченим ОСОБА_7 вона не знайома взагалі і раніше його не бачила. Про обставини, щодо яких слідчий допитував її як свідка в цьому кримінальному провадженні, повідомила, що восени 2014 року, якого місяця і числа не пам`ятає, була на роботі. До кіоску, в час до опівдня, підійшов якийсь хлопець, який був один, і попросив розміняти купюру в 50 гривень, однак вона не розміняла йому ці гроші. Обличчя хлопця вона не розгледіла тоді, так як віконце для відпуску товару в кіоску маленьке; почула лише голос: «Поміняйте 50 гривень», і побачила купюру 50 грн. і що хлопець був із паличкою чорного кольору, не такою як у обвинуваченого в судовому засіданні.
- Допитаний під час судового розгляду (13.05.2015) свідок ОСОБА_38 показав, що він є завідуючим наркологічного відділення Уманської лікарні №2 та з 1996 року був і є лікарем у ОСОБА_7 . Програма замісної терапії метадоном була запроваджена у травні 2009 року. ОСОБА_34 перебуває в них на обліку як наркозалежна особа тривалий час. Згідно з медичними показаннями, ОСОБА_7 була призначена замісна терапія метадоном. Наркотичний препарат призначається ним як лікарем щоденно і пацієнт щоденно зобов`язаний випити ці ліки під контролем лікаря або медсестри. Про отримання цього препарату пацієнт особисто розписується у відомості. З початку цієї програми препарат видавався у вигляді таблеток, тобто в сухому виді. За спробу винесення препарату Міністерством було прийнято рішення розводити препарат у теплій воді, що вони і виконуємо останніх 4 роки. Препарат видається у пластмасовому стаканчику і пацієнт на очах медсестри і/або лікаря випиває його і йде. Він особисто не завжди контролює процес видачі ліків, тільки коли в нього є вільний час, тому, що в нього є інша робота. Він не пам`ятає, чи був у той день 26.11.2014 присутній при видачі цього препарату ОСОБА_25 , але здається його не було. При видачі препарату його розчиняють в теплій воді і тільки тоді дають випити. Розчинений засіб не можливо винести, залежна людина випиває його під наглядом та ковтає. Добре пам`ятає ОСОБА_13 , оскільки він у лікарні також на програмі був останній час. Дозування метадону Баджураку назначалось 75 міліграм (маса діючої речовини), це 3 таблетки, які особа повинна випити за один раз. Руслан у них на програмі повторно, він вже раз приймав, потім був ув`язнений, повернувся, почав вживати, вони його взяли повторно. Руслан добросовісно приходив і завжди пив. У них не було з ним ніяких проблем, інцидентів. А чи були в нього спроби вкрасти чи винести раніше, сказати не може. По правилам, за спробу виносити чи приховувати вони мають право виключати з цієї програми і були непоодинокі випадки, коли таких людей виключали за спробу вкрасти, винести чи приховати.
Наведені показання свідка ОСОБА_39 підтверджуються та узгоджуються з іншими доказами: наказами Уманської лікарні № 2 від 27.02.2009 за № 14 «»Про призначення відповідальної особи за впровадження програми замісної підтримувальної терапії в Уманській лікарні № 2», яким відповідальною особою призначений завідуючий наркологічним відділенням лікар-нарколог ОСОБА_40 ; від 24.04.2009 за № 24 «Про впровадження замісної підтримувальної терапії, препарату «Метадол» для хворих з синдромом залежності від опіоїдів», яким відповідальним за призначення препарату «Метадол», проведення ЗПТ цим препаратом призначений, зокрема, і ОСОБА_40 ; і від 04.07.2014 за № 21 «Про продовження впровадження ЗПТ по Уманській лікарні №2 для хворих з синдромом залежності від опіоїдів», яким завідуючий амбулаторно-поліклінічним наркологічним відділенням ОСОБА_40 призначений відповідальним за проведення ЗПТ препаратом «Метадол» і одним з відповідальних за призначення цього препарату; Посадовою інструкцією завідувача амбулаторно-поліклінічним відділенням Уманської лікарні № 2 ОСОБА_39 (т. 2 а.п. 20, 21-22, 24, 28-30);
- Допитана під час судового розгляду (13.05.2015) свідок ОСОБА_12 показала, що працює в Уманській міській лікарні №2 медсестрою з 2010 року та є однією з двох медсестер по видачі метадону в лікарні. Перед видачею пацієнтам метадону по призначенню лікаря дивиться на дозу, записує її та розписується за видачу, крім того розписується клієнт на аркуші призначення, ставиться дата та час. Медсестра, яка видає таблетки, розчиняє їх в теплій воді. Вона точно пам`ятає, що 26.11.2014 ОСОБА_7 приймав препарат «Метадол», а саме: 75 міліграм 3 таблетки по 25 міліграм; а чи приймав його в той день ОСОБА_27 не пам`ятає. Крім того, вказала, що якщо вона простежить, то можливість винести вказаний препарат зводиться до нуля. Видача метадону проводиться з 10 год. до 12 год., а у вихідні, у неділю з 10 год. до 11 год.
Наведені показання свідка ОСОБА_12 підтверджуються та узгоджуються з іншими доказами: наказами Уманської лікарні № 2 від 24.04.2009 за № 24, від 04.07.2014 за № 21 та від 29.07.2009 за № 38 «Про внесення змін до наказу від 24.04.2009 за № 24 по Уманській лікарні № 2», яким медична сестра амбулаторно-поліклінічного наркологічного відділення ОСОБА_12 призначена відповідальною за виконання лікарських призначень препарату «Метадол»; Посадовою інструкцією дільничної медичної сестри амбулаторно-поліклінічного відділення Уманської лікарні № 2 ОСОБА_12 (т. 2 а.п.21-22, 23, 24, 25-27).
Також в якості письмових доказів сторони обвинувачення прокурор подав суду такі документи:
Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України з моменту внесення 30.10.2014 відомостей до ЄРДР слідчий ОСОБА_42 отримав повноваження розпочати досудове розслідування зазначеного злочину, тобто здійснювати необхідні слідчі та процесуальні дії.
Прокурор під час судового розгляду не надав суду жодного доказу, яким би підтверджувалось те, що особа на прізвисько « ОСОБА_41 », яка вказана у фабулі злочину, відомості про який внесені до ЄРДР і який повинен був розслідуватися, є обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- Постанову прокурора від 17.11.2014 про проведення контролю за вчиненням злочину контрольованої та оперативної закупки (т.1 а.п. 139-141). Згідно з цією Постановою прокурор постановив, що з метою розкриття, документування та розслідування вчинюваного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та отримання доказів злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, у період часу з 17.11.2014 по 17.12.2014 провести негласну слідчу (розшукову) дію контролю за вчиненням злочину контрольовану та оперативну закупку наркотичного засобу метадону в кількості 1 таблетка або в іншій обумовленій кількості за ціною 50 гривень за 1 таблетку в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проведення закупки доручене слідчому СВ Уманського МВ УМВС в Черкаській області ОСОБА_43 спільно з підрозділом СБНОН цього ж міськвідділу міліції та особою, яку слідчий залучить до конфіденційного співробітництва.
Згідно з ч. 4 ст. 246 КПК України виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови прокурора повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Пункт 6 ст. 251 КПК України також містить вимогу про необхідність обґрунтування прийнятої прокурором постанови.
Згідно зі ст. 271 КПК України обов`язковою умовою прийняття рішення про здійснення контролю за вчиненням злочину є наявність достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин.
З досліджених у судовому засіданні доказів сторони обвинувачення вбачається, що з моменту внесення 30.10.2014 до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України щодо дій особи на прізвисько « ОСОБА_41 » і до винесення прокурором постанови від 17.11.2014 слідчий та прокурор у кримінальному провадженні не здійснили жодної процесуальної чи слідчої (розшукової) дії, спрямованої на отримання доказів того: яка саме особа під прізвиськом « ОСОБА_41 » здійснює збут наркотичного засобу; який конкретно наркотичний засіб і в якому вигляді, за якою ціною, в якому місці збуває ця особа і яким способом.
На підставі наведених вище обставин і норм кримінального процесуального закону, а також враховуючи засади законності (ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства) та безпосередності дослідження доказів судом (ч. 1, 2 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо; не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом), суд констатує, що Постанова прокурора від 17.11.2014 про проведення контролю за вчиненням злочину контрольованої та оперативної закупки щодо гр. ОСОБА_7 є необґрунтованою і була винесена за відсутності для того законних підстав фактичних даних, які були б отримані і зафіксовані в передбачених КПК України порядку і спосіб. І тому вказана постанова прокурора не може бути визнана належним доказом, який підтверджує достовірність та можливість використання інших доказів, отриманих у кримінальному провадженні на її підставі (ст. 85 КПК України).
У зв`язку із цим всі наступні процесуальні рішення, прийняті слідчим і прокурором, результати подальших негласних слідчих (розшукових) дій і слідчих (розшукових) дій, здійснених слідчим у цьому кримінальному провадженні на виконання або за наслідками виконання Постанови прокурора від 17.11.2014, а саме: Протокол № 1961т про результати контролю за вчиненням злочину від 27.11.2014 (т.1 а.п. 142); вилучені під час контролю за вчиненням злочину речі і документи: речовина білого кольору, яка поміщена до грошової купюри, яку видав ОСОБА_11 . 26.11.2014 слідчому ОСОБА_43 (т.2 а.п. 19); грошові кошти в сумі 50 грн., які були вилучені під час огляду місця події 26.11.2014 (т.2 а.п. 19); три таблетки білого кольору, які були вилучені під час особистого огляду ОСОБА_7 26.11.2014 (т.2 а.п. 19); змиви з рук ОСОБА_7 (т.2 а.п. 19); а також Протокол огляду та ідентифікації (помітки) засобів (грошових купюр) від 26.11.2014 (т.1 а.п. 143, 144); Протокол особистого огляду особи від 26.11.2014 про огляд речей ОСОБА_11 (т.1 а.п. 175); Розписка-зобов`язання ОСОБА_11 від 26.11.2014 (т.1 а.п. 176); заява ОСОБА_11 від 26.11.2014 на видачу слідчому грошової купюри з речовиною білого кольору (т.1 а.п. 147); Протокол затримання ОСОБА_7 від 26.11.2014 (т.1 а.п. 178-179); Постанова прокурора про освідування ОСОБА_7 від 26.11.2014 (т. 2 а.п. 64); Протокол освідування особи від 26.11.2014 про огляд обох рук ОСОБА_7 і відібранням зразків нашарувань з них (т.1 а.п. 145); Протокол огляду місця події від 26.11.2014 (т.1 а.п. 146); Протокол огляду предметів слідчим від 26.11.2014 (т.1 а.п. 148-150); Постанова про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 04.12.2014 (т.1 а.п.177); Висновок експерта № 2/1872 від 27.11.2014 щодо речовини білого кольору, виданої ОСОБА_11 26.11.2014 слідчому, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, маса якого складає 0,0041 грама (т.1 а.п. 152-155); Висновок експерта № 2/1873 від 28.11.2014 про те, що в наданих на експертизу 3 таблетках білого кольору, вилучених 26.11.2014 під час особистого обшуку ОСОБА_7 , наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин не виявлено (т.1 а.с.157-159); Висновок експерта № 2/1889 від 03.12.2014 щодо наявності спеціальної хімічної речовини, якою помічали купюру в 50 грн., у зразках змивів з рук ОСОБА_7 від 26.11.2014 (т.1 а.п.161-166); Постанова начальника СВ Уманського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_44 від 26.11.2014 про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів (т.2 а.п. 63), суд вважає недопустимими доказами, так як вони були отримані з порушенням порядку, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України (ст. 86 КПК України). Із цієї ж підстави суд визнає недопустимими доказами показання допитаних у суді свідків обвинувачення ОСОБА_22 , ОСОБА_29 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , оскільки вони всі безпосередньо пов`язані із участю або присутністю під час проведення 26.11.2014 контролю за вчиненням злочину контрольованої та оперативної закупки в ОСОБА_7 наркотичного засобу.
Надана прокурором світлокопія Відомості на видачу коштів спецпризначення від 17.03.2014 року (т.2 а.п. 62) про видачу «о/у ОСОБА_47 2000,00 гривень» із трьома записами від руки: «Уманський МВ 120 грн. 20.03.14», «Уманський МВ 200 грн. 03.04.14», «Уманський МВ 450 грн. 04.04.14» та підписами незазначеної особи, не може бути визнана належним і допустимим доказом законності отримання слідчим СВ Уманського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_48 коштів у сумі 50 грн. для їх використання під час контрольованої та оперативної закупки в цьому кримінальному провадженні з таких мотивів. Як зазначено вище, Постанова прокурора від 17.11.2014 про проведення контролю за вчиненням злочину контрольованої та оперативної закупки є необґрунтованою і безпідставною. Окрім цього, Відомість датована 17.03.2014 і записи про, ймовірно, отримання коштів Уманським МВ УМВС України в Черкаській області датовані не пізніше 04.04.2014, а відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР лише 30.10.2014. Тобто зазначена Відомість була складена та, відповідно, отримання коштів було здійснене до внесення відомостей до ЄРДР, що суперечить положенням ч. 1 ст. 113, ч. 2 ст. 214 КПК України щодо строків вчинення процесуальних дій і моменту початку досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Надані прокурором світлокопії сторінок журналу про отримання препарату 26.11.2014 для пацієнта ОСОБА_7 (т.2 а.п. 31-33), Листка отримання пацієнтом препарату замісної підтримувальної терапії пацієнта ОСОБА_7 за жовтень-листопад 2014 року (т.2 а.п. 34), Листка призначень лікарями наркотичних і психотропних лікарських засобів та виконання цих призначень на хворого ОСОБА_7 за листопад-грудень 2014 року (т.2 а.п. 35) самі по собі не містять відомостей, які б підтверджували, або спростовували пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту і збуті наркотичного засобу метадону.
Також суд відзначає, що під час судового розгляду сторона обвинувачення не надала суду жодного доказу, який би стосувався першої частини пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, тобто того, що ОСОБА_7 невстановленого досудовим розслідуванням часу та дати, при невстановлених обставинах, придбав у невідомої особи речовину білого кольору, та впевнившись в тому, що дана речовина являється наркотичним засобом, став її незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.
Інших доказів чи клопотань про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, сторони кримінального провадження суду не подали і не заявили, у тому числі в порядку ч. 1 ст. 363 КПК України.
Дослідивши надані прокурором докази, зібрані на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, допитавши обвинуваченого, свідків, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення не довела в суді на підставі належних і допустимих, достовірних і достатніх доказів те, що був вчинений злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_7 .
У статті 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, до яких належать верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін.
Норми статті 8 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
У частинах 2, 3, 4 ст. 17 КПК України закріплено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу (подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання та інші), покладається на слідчого, прокурора.
Як зазначено у пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.
Ураховуючи наведене вище, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у провадженні.
Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а в разі якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, то згідно з п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України ухвалюється виправдувальний вирок.
На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 має бути визнаний невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, та по суду виправданим.
Щодо обвинуваченого під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід тримання під вартою, який був змінений на домашній арешт ухвалою суду від 16.01.2015 та на цей час строк дії якого закінчився. Підстави для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого до набрання вироком суду законної сили відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів в загальній сумі 1 034,88 грн. відповідно ст. 124 КПК України стягненню з виправданого не підлягають.
Долю речових доказів вирішити відповідно до правил ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 17, 369-371, 373,374 КПК України, суд
ОСОБА_7 в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, визнати невинуватим у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, та по суду виправдати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України.
Речові докази у провадженні:
- метадон масою 0,0041 г в поліетиленовому пакеті; змиви з рук ОСОБА_7 , контрольний зразок, зразок спеціальної речовини в поліетиленовому пакеті; три таблетки в поліетиленовому пакеті, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області (квитанція № 590 н/с, книга обліку речових доказів 426) (т.2 а.п. 19), знищити;
- грошові кошти, а саме: купюру номіналом 50 гривень ЗК 4028841, яка знаходиться в сейфі слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_49 (т.1 а.с. 177), повернути Уманському відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий-суддя ОСОБА_1