Провадження №1-кп/523/228/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за № 0005123 від 4.08.2016р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,-

Встановив:
4.08.2016 року приблизно о 3:30 годині, ОСОБА_6 , знаходячись на зупинці громадського транспорту, розташованої на куті вул. Марсельської та вул. Добровольського в м. Одесі, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, підійшовши до раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , та застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилося в тому, що ОСОБА_6 наніс потерпілому удар в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 , втративши рівновагу, впав на землю. Скориставшись ситуацією, ОСОБА_6 відкрито викрав з кишені штанів потерпілого мобільний телефон марки «Нокіа» вартістю 700 гривень, грошові кошти у сумі 45 гривень та пачку сигарет «Мальборо-Голд» вартістю 25 гривень, після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 770 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні та пояснив, що дійсно в серпні 2016 року біля третьої години ночі, проходячи по вул. Марсельській у м. Одесі, побачив чоловіка, який стояв на зупинці. Підійшовши до нього, спитав про сигарету, але потім, маючи намір на викрадення чужого майна, вдарив потерпілого кулаком в обличчя, від чого той впав на землю. В цей момент він дістав з кишені потерпілого мобільний телефон, забрав 45 гривень та пачку сигарет та покинув місце скоєння злочину. Невдовзі був затриманий співпрацівниками поліції. Вину визнає повністю, завданий матеріальний збиток відшкодований в повному обсязі. Причини свого вчинку обвинувачений пояснити не зміг.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, додатково пояснив, що тиждень був не працездатний у зв`язку з розбитим обличчям внаслідок нанесення йому обвинуваченим удару, вимагаючи компенсування спричиненого матеріального збитку, при цьому не пред`являючи цивільного позову та не вказуючи суму завданої матеріальної шкоди, поклавши вирішення питання щодо міри покарання відносно ОСОБА_6 на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України також підтверджується висновком судово-медичної експертизи за №2233 від 31.08.2016р., оголошеним та долученим до обвинувального акту стороною обвинувачення, відповідно до якого у громадянина ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді двох саден обличчя, які утворилися за механізмом тертя, ковзання тупих, твердих предметів по шкірі. Не виключно, що ці ушкодження могли утворитися в результаті нанесення ударів руками, та судячи за морфологічними властивостями ушкоджень (садна вкриті підсохлими темно-червоними кірками вище рівня навколишньої шкіри), які утворилися в термін від 1 до 3 діб до моменту огляду експертом, тобто могли бути заподіяні 4.08.2016р. Зазначені тілесні ушкодження, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів та відповідно до критеріїв п.п. 2.3.5, 4.6 «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження в повному обсязі не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого, повністю відповідають фактичним обставинам скоєних кримінальних правопорушень в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами ніким із учасників процесу не оспорювалися.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_6 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст.186 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/ поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та його вина доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем мешкання, отримав освіту, його особисте відношення до скоєного діяння, відсутність матеріальних збитків в рамках пред`явленого обвинувачення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України є щире каяття, визнання своєї провини в повному обсязі, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування здійснювалось безкоштовне залучення експертів для проведення судово-медичної експертизи, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучалися речові, а саме мобільний телефон марки «Нокіа», пачка сигарет «Мальборо», які передані потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку.

Матеріали кримінального провадження №0005123 від 4.08.2016р. до обвинувального акту прокурором не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській міській прокуратурі №4.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 в ході досудового розслідування та під час судового провадження не пред`являвся відповідно до вимог чинного Законодавства. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілому ОСОБА_5 положення ст. 128 ч.7 КПК України відповідно до яких особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, просив вибачення у потерпілого, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, приймаючи до уваги думку прокурора щодо застосування відносно обвинуваченого міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, негативне ставлення ОСОБА_6 до скоєного, щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» за №1492-VIII від 7.09.2016 року.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження щодо ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали суду припинив свою дію 18.12.2016 року та в подальшому за відсутністю клопотань учасників процесу заходи забезпечення кримінального провадження під час судового розгляду щодо обвинуваченого не застосовувалися, тому скасуванню не підлягають. Враховуючи прийняте судом рішення про призначення ОСОБА_6 міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» за №1492-VIII від 7.09.2016 року зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно ст.76 ч.2 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту припинила свою дію 18.12.2016 року, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягає.

Речові докази - мобільний телефон марки «Нокіа», пачка сигарет «Мальборо», які передані потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження за № 0005123 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4.08.2016р. зберігати в Одеській міській прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: