Справа № 542/418/16-к
Провадження № 1-кп/542/43/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2017 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балівка Новосанжарського району Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,
В С Т А Н О В И В:
08.11.2014 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 разом з помічником оперативного чергового чергової частини штабу ОСОБА_8 заступили на чергування до чергової частини штабу Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області.
О 21 год. 22 хв. 08.11.2014 року помічник чергового чергової частини штабу ОСОБА_8 на службовий телефон з номером 102 отримав повідомлення від жительки с. Олійники Новосанжарського району Полтавської області потерпілої ОСОБА_6 про те, що на подвір`ї за місцем проживання останньої, ходить невідомий чоловік. Дане повідомлення ОСОБА_8 зареєстрував до журналу єдиного обліку райвідділу за № 2842 та доповів оперативному черговому ОСОБА_4 . Останній, всупереч своїх посадових обов`язків, відповідно до яких, окрім іншого, на чергового покладено приймання, реєстрацію заяв і повідомлень про злочини, інші правопорушення й події, організацію негайного реагування на них, та обов`язків передбачених пунктом 6.1.2 «Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань», затвердженої наказом МВС України №181 від 28.04.2009, не виконав покладені на нього службові обов`язки: негайно, при отриманні від заявника інформації про злочин, інше правопорушення чи подію черговий зобов`язаний негайно направити на місце пригоди слідчо-оперативну групу (СОГ), групу оперативного реагування, дільничного інспектора міліції, інші наряди або окремих посадових осіб, пункту 1.2.1. «Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події», затвердженої наказом МВС України № 940 від 22.10.2012, відповідно до якого обов`язкове негайне реагування на всі кримінальні правопорушення та інші дії, направлення на місця подій сил і засобів, необхідних для захисту порушених конституційних прав громадян, пунктів 5.3.3, 5.3.4. вищевказаної інструкції, відповідно до яких, при отриманні від особи заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та іншу подію черговий міськрайліноргану зобов`язаний негайно направити на місце події СОГ чи ОГ, ГШР, інші наряди окремих працівників міліції. Ужити всіх необхідних заходів щодо припинення кримінального правопорушення, забезпечити затримання правопорушників, надання допомоги потерпілим, ліквідації негативних наслідків правопорушення чи події або надзвичайної ситуації, керуючись при цьому Картотекою невідкладних дій та іншими нормативно-правовими актами, враховуючи, що в райвідділі сформовано дві слідчо-оперативні групи, та наявний дільничний інспектор міліції, в зоні обслуговування якого знаходиться с. Олійники Новосанжарського району, усвідомлюючи факт порушення ним своїх службових обов`язків, передбачаючи і свідомо припускаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, як скоєння відносно ОСОБА_6 кримінального правопорушення, не виконав покладені на нього службові обов`язки, СОГ, групу оперативного реагування, дільничного інспектора міліції, інші наряди або окремих посадових осіб на місце пригоди не направив.
В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи в черговій частині штабу Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області, о 21 год. 36 хв. на службовий телефон 102, особисто, повторно, отримав телефонне повідомлення ОСОБА_6 про те, що невідомий чоловік, який ходив у неї на подвір`ї, намагається залізти до її будинку, проте всупереч своїх посадових обов`язків та вказаних інструкцій, через несумлінне ставлення до них, відомості про дану подію до журналу єдиного обліку не зареєстрував та СОГ, групу оперативного реагування, дільничного інспектора міліції, інші наряди або окремих посадових осіб на місце пригоди не направив.
Після чого ОСОБА_4 , перебуваючи в черговій частині штабу Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області, о 21 год. 47 хв. на службовий телефон 102, втретє, отримав телефонне повідомлення від потерпілої ОСОБА_6 про те, що невідомий чоловік вже вибиває вхідні двері до її будинку, проте всупереч своїх посадових обов`язків та вказаних інструкцій, несумлінне ставлення до них, відомості про дану подію до журналу єдиного обліку не зареєстрував та СОГ, групу оперативного реагування, дільничного інспектора міліції, інші наряди або окремих посадових осіб на місце пригоди не направив.
В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи в черговій частині штабу Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області, о 22 год. 59 хв. та 23 год. 01 хв. на службовий телефон з номером 102 отримав телефонне повідомлення від ОСОБА_9 , родича ОСОБА_6 , про те, що до будинку його тещі ОСОБА_6 , з погрозами, намагається проникнути невідомий чоловік, проте всупереч своїх посадових обов`язків та вказаних інструкцій, через несумлінне ставлення до них, відомості про дану подію до журналу єдиного обліку не зареєстрував та СОГ, групу оперативного реагування, дільничного інспектора міліції, інші наряди або окремих посадових осіб на місце пригоди не направив.
09.11.2014 року о 00 год. 40 хв. на службовий телефон з номером 102 дійшло повідомлення чергової медсестри приймального відділення Новосанжарської ЦРЛ про те, що для надання медичної допомоги до приймального відділення Новосанжарської ЦРЛ доставлена ОСОБА_6 . Дане повідомлення ОСОБА_4 зареєстрував до журналу СО під номером 2845. Через невиконання покладених на ОСОБА_4 службових обов`язків у виді не реєстрації відомостей до журналу єдиного обліку та не направлення на місце події СОГ, групи оперативного реагування, дільничного інспектора міліції, інших нарядів або окремих посадових осіб, настали наслідки у виді спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та її зґвалтування, які завдали їй моральної шкоди, розмір відшкодування якої, відповідно до висновку судово-психологічної експертизи від 25.12.2015 року, становить 72 мінімальні заробітні плати, тобто 99216 грн., що в 163 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян (99216:609=163).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч.1 КК України, та цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 не визнав, пояснивши, що станом на 08.11.2014 року він працював на посаді помічника начальника Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області - оперативного чергового чергової частини штабу, мав звання майора міліції. Того дня заступив на чергування разом із своїм помічником свідком ОСОБА_8 , відповідальним був свідок ОСОБА_10 , в групі були свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , додаткова група хоч була сформована, але в нічний час її в райвідділі не було. 08.11.2014 року об 21 год. 22 хв. його помічник отримав телефонне повідомлення від потерпілої ОСОБА_6 про те, що невідома особа ходить по її подвір`ю в с. Олійники Новосанжарського району, яке ним було зареєстровано у ЖЄОР. На той час слідчо-оперативна група була на виїзді в іншому населеному пункті, з нею зв`язку не було. Були і інші повідомлення від потерпілої, їх змісту він не пам`ятає. Ці повідомлення не реєструвалися. Про подію повідомляв начальника РВ свідка ОСОБА_14 , вказівки викликати додаткову групу не було. Сам також додаткову групу не викликав. Після приїзду основної групи направив її в с. Олійники. Коли потерпіла телефонувала неодноразово він телефонував до сільського голови свідка ОСОБА_15 просив проїхати до потерпілої в село. 09.11.2014 року надійшло повідомлення від медсестри Новосанжарської ЦРЛ про те, що поступила потерпіла ОСОБА_16 побита та зґвалтована. Винним себе не визнав, так як своїх посадових обов`язків не порушив, зробив усе, що було в його силах для організації виїзду групи на місце події. В зв`язку з тим, що вважає себе не винним, також не визнав і цивільний позов.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у невиконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, доводиться наступною сукупністю встановлених та досліджених в судовому засіданні доказів:
-письмовою заявою потерпілої ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 29-30) та її показаннями в судовому засіданні про те, що вона є мешканкою с. Олійники Новосанжарського району. 08.11.2014 року у вечірній час була вдома разом із матір`ю свідком ОСОБА_17 . На вулиці почула гуркіт, побачила невідомого чоловіка, після чого закрилася в хаті і стала телефонувати спочатку до брата в м. Полтаву, а потім в міліцію. В міліції сказали, що не мають змоги приїхати бо група на виїзді, сказали дзвонити до сільського голови. Невідомий почав стукати у вікна і рватися до хати. Повторно декілька разів телефонувала у Новосанжарський РВ, спілкувалася з обвинуваченим ОСОБА_4 , просила надати допомогу, останній говорив, що група приїде як тільки звільниться. Дзвонила дітям у Полтаву, ті сказали, що виїжджають, все це продовжувалося близько 1 години. Коли невідомий нападник ввірвався у хату, то став їх бити з матір`ю, потім став її роздягати і зґвалтував. На той час мати вибігла з хати і побігла до сусідів. Знущання невідомого над нею продовжувалися близько 1 години, після чого невідомий втік. Невдовзі прибігли сусіди, приїхали родичі з м. Полтави, викликали швидку, яка доставила її до лікарні. Пояснила, що в с. Олійники лише 2 жилих будинки, до найближчих сусідів не менше 500 метрів, у хаті крім неї, лише старенька мама. Від злочинних дій невідомого зазнала тяжких моральних страждань, позов підтримала, просила його задовольнити;
-показаннями в суді свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що являється мешканкою с. Олійники Новосанжарського району. 08.11.2014 року вечері була вдома із своєю донькою потерпілою ОСОБА_6 . Після 21 години на вулиці почули шум, потім побачили невідомого чоловіка. Закрилися в хаті, донька потерпіла ОСОБА_6 стала телефонувати до дітей в м. Полтаву та в міліцію, останні рекомендували зателефонувати до сусідів чи сільського голови, казали що група на виїзді. Невідомий став вибивати двері, коли проник у хату став їх обох бити, потім переключився на потерпілу ОСОБА_16 , стягував одяг, став ґвалтувати, бачила як донька втратила свідомість. Вибігши з хати, побігла до сусідки ОСОБА_18 . З ними прийшла додому, невідомого в будинку не було. Згодом приїхали діти потерпілої з зятями, швидка і міліція, потерпілу повезли у лікарню;
-показаннями в суді свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що є мешканкою с. Олійники Новосанжарського району. За 10-15 хвилин ходьби від неї знаходиться домогосподарство свідка ОСОБА_17 та її доньки ОСОБА_6 08.11.2014 близько 23 год. до них прийшла свідок ОСОБА_17 та повідомила, що б`ють її доньку ОСОБА_6 . Вони з чоловіком ОСОБА_19 одразу туди побігли. Бігли до ОСОБА_6 близько 10 хв. Прибігши до її домогосподарства, побачили останню, на ній було видно сліди побоїв, в цей час почали з`їжджатися родичі потерпілої. Близько 00 год. приїхала швидка допомога. Працівники міліції до них приїхали лише о 02 год. 30 хв.;
-показаннями в суді свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що є донькою потерпілої ОСОБА_6 , яка проживала в с. Олійники Новосанжарського району. 08.11.2014 року близько 21 год. 50 хв. до неї зателефонувала її мати і сказала, що по двору ходить невідомий чоловік, намагається залізти у хату. Сказала, що неодноразово телефонувала в міліцію, де їй сказали, що не приїдуть. Тому з чоловіком вони зателефонувавши до її сестри ОСОБА_21 та поїхали до матері. Коли туди приїхали, то міліції там не було. Викликали швидку, чоловіки намагалися знайти кривдника матері;
-показаннями в суді свідків подружжя ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , які пояснила, що 08.11.2014 року близько 21 год. 30 хв. до них подзвонила свідок ОСОБА_20 , пояснила, що хтось намагається залізти у хату до матері, вирішили їхати в с. Олійники. Коли туди приїхала з чоловіком, то виявили побиту матір, викликали швидку, міліція приїхала пізно;
-показаннями в суді свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що є зятем потерпілої ОСОБА_6 08.11.2014 близько 21 год. 30 хв. зателефонувала теща та повідомила, що по двору ходить невідомий чоловік, а в міліції сказали, що не приїдуть. Він з дружиною ОСОБА_20 та її сестрою ОСОБА_23 з її чоловіком ОСОБА_22 , які також проживають у Полтаві близько 22 год. виїхали з міста в с. Олійники, зрозумівши, що мати знаходиться в небезпеці. По дорозі намагалися зв`язатися з ОСОБА_6 , яка не відповідала, та він особисто декілька разів дзвонив у чергову частину Новосанжарського РВ, де черговий, який представився ОСОБА_24 , повідомив, що СОГ на виїзді і прибути не може. В с. Олійники вони прибули близько 23 год. та викликали швидку допомогу, яка приїхала через 20 хв. Працівники міліції приїхали не раніше ніж через годину, після того як швидка забрала ОСОБА_6 ;
-показаннями в суді свідка ОСОБА_25 (помічника оперативного чергового), який пояснив, що разом із обвинуваченим ОСОБА_4 перебував в складі слідчо-оперативної групи Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області. 08.11.2014 року о 21 год. 25 хв. ним було прийнято телефонне повідомлення від потерпілої ОСОБА_6 про те, що невідомий чоловік ходить по господарству в с. Олійники Новосанжарського району. Вказане повідомлення обвинуваченим було зареєстровано в ЖЕО. Група виїхала на це повідомлення більш ніж через 1 годину, так як була задіяна на іншому виклику. Чому обвинувачений не зібрав додаткову групу пояснити не зміг;
-показаннями в суді працівників міліції - свідків ОСОБА_26 (міліціонер-кінолог), ОСОБА_10 (відповідального по РВ), ОСОБА_13 (дільничного інспектора міліції), ОСОБА_11 (старшого оперуповноваженого), ОСОБА_12 (слідчого), які в судовому засіданні пояснили, що 08.11.2014 року разом із обвинуваченим перебували в складі слідчо-оперативної групи Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області. Про те, що 08.11.2014 року о 21 год. 30 хв. необхідно здійснювати виїзд в с. Олійники Новосанжарського району їх обвинувачений не повідомив. Про факт зґвалтування потерпілої ОСОБА_6 дізналися від обвинуваченого вже 09.11.2014 року, так як надійшло відповідне повідомлення із медичного закладу;
-показаннями в суді свідка ОСОБА_27 , який пояснив, що станом на 08.11.2014 року обіймав посаду начальника Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області. Про зґвалтування потерпілої ОСОБА_6 дізнався від відповідального ОСОБА_10 08.11.2014 року близько опівночі. Обвинувачений ОСОБА_4 не доповідав йому про наявність виклику потерпілої ОСОБА_6 о 21 год. 25 хв., і не питав дозволу на збір додаткової групи. Відомості, зазначені обвинуваченим в ЖЕО про своє повідомлення про подію, вважає такими, що не відповідають дійсності;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 29 грудня 2015 року (т. 3 а.с. 174-176) та відеозаписом цієї слідчої дії (т. 3 а.с. 177) за участю свідка ОСОБА_28 , відповідно до якого відстань від Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області до житлового будинку потерпілої ОСОБА_6 в с. Олійники Новосанжарського району становить 11 км 900 метрів, а автомобіль вказану відстань із швидкістю 30-40 км/год. проїжджає за 24 хв. Вказана обставина, з урахуванням показань потерпілої, щодо тривалості неправомірних дій невідомої особи, свідчить про те, що у випадку належного реагування обвинуваченого на повідомлення про злочин та спрямування слідчо-оперативної групи на місце події, продовження злочинної поведінки невідомої особи та настання негативних наслідків для потерпілої вдалося б запобігти;
-показаннями в судовому засіданні медичних працівників свідків ОСОБА_29 , чергового лікаря ОСОБА_30 , чергової медсестри ОСОБА_31 , які підтвердили виїзд автомобіля швидкої медичної допомоги до с. Олійники 08.11.2014 року близько 23 год. 30 хв. та доставку потерпілої до лікарні близько 00 год. 20 хв. Також наявність в потерпілої тілесних ушкоджень, а саме саден лобної ділянки, носа, забій потиличної частини;
-витягом з наказу № 474 о/с від 27.09.2013 року, відповідно до якого капітана міліції ОСОБА_4 призначено на посаду помічника начальника Новосанжарського районного відділу оперативного чергового чергової частини штабу (т. 3 а.с. 184) та копією посадової інструкції помічника начальника оперативного чергового чергової частини штабу Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області (т. 2 а.с. 69, 70), що свідчить про наявність в обвинуваченого статусу службової особи з відповідними організаційно-розпорядчими функціями;
-висновком службового розслідування від 28.03.2015 року (т. 2 а.с. 15-23), яким встановлено факт порушення обвинуваченим ОСОБА_4 вимог нормативних актів, що стосуються організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ, що виразилися у невжитті дій спрямованих на направлення після отримання повідомлення про вчинення злочину як основної так і додаткової оперативної групи на місце вчинення злочину, в результаті чого відносно потерпілої ОСОБА_6 було вчинено тяжкий злочин;
-копією книги здачі та приймання озброєння та спеціальних засобів Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області (т. 3 а.с. 23), з якої вбачається, що 08.11.2014 року вогнепальну зброю та набої до неї отримували: відповідальний від керівництва по РВ майор міліції ОСОБА_10 , помічник начальника оперативний черговий РВ майор міліції ОСОБА_4 , помічник оперативного чергового молодший сержант міліції ОСОБА_25 , кінолог РВ ОСОБА_26 , старший оперуповноважений СКР капітан міліції ОСОБА_11 , дільничний інспектор міліції лейтенант міліції ОСОБА_13 , помічник дільничного інспектора міліції ОСОБА_32 , та книгою розстановки нарядів № 5 за 08.11.2014 року (т. 3 а.с. 32), відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_4 заступив на чергування як оперативний черговий, що свідчить про наявність у нього усіх обов`язків виконання, передбачених його посадовою інструкцією та іншими нормативними актами, повноважень;
-довідкою начальника Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області № 4713 від 22 червня 2015 року, з якої вбачається, що в період з 08.00 год. 08 листопада 2014 року по 08.00 годину 09 листопада 2014 року на чергуванні Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області перебували слідуючі працівники: відповідальний від керівництва по РВ майор міліції ОСОБА_10 , помічник начальника оперативний черговий РВ майор міліції ОСОБА_4 , помічник оперативного чергового молодший сержант міліції ОСОБА_25 , слідчий СВ лейтенант міліції ОСОБА_12 (основна група), старший оперуповноважений СКР капітан міліції ОСОБА_11 (основна група), слідчий СВ лейтенант міліції ОСОБА_33 (додаткова група), дільничний інспектор міліції лейтенант міліції ОСОБА_13 (додаткова група), міліціонер ІТТ ОСОБА_34 (т. 2 а.с. 66);
-довідкою помічника начальника з КЗ Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області 22 червня 2015 року, з якої вбачається, що за Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області закріплено 8 одиниць транспорту (т. 2 а.с. 67);
-матеріалами кримінального провадження № 0000468 від 09.11.2014 року (т. 2 а.с. 79-125), які підтверджують факт проведення досудового розслідування СВ Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області за заявою потерпілої ОСОБА_6 по факту її зґвалтування особою чоловічої статі 08.11.2014 року в с. Олійники Новосанжарського району за ознаками злочину, передбаченого ст. 152 ч. 1 КК України, з яких крім того вбачається, що огляд місця події проводився з 00 год. 50 хв. до 01 год. 50 хв., що свідчить про виїзд слідчо-оперативної групи після доставляння потерпілої до лікувального закладу;
-висновком комісійної судово-медичної експертизи № 85 від 09.11.2014 року, яка підтверджує наявність у потерпілої ОСОБА_6 ряду тілесних ушкоджень в області голови (обличчя), тулуба, кінцівок, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, які не є характерними для падіння, одні з яких утворилися в результаті дії тупих предметів (здавлювання пальцями кистів рук), інші в результаті захисту від нападника, також маються тілесні ушкодження в області ямки передвір`я піхви, що утворилися в результаті дії тупого предмета, яким міг бути напружений статевий член, чи схожий за характеристикою предмет (т. 3 а.с. 64-66);
-висновком судово-психологічної експертизи № 684 від 25.12.2015 року (т. 3 а.с. 111-122), відповідно до якої події 08.11.2014 року відносно потерпілої ОСОБА_6 мають характер психотравмуючого фактору на її особистість, зумовили в неї суттєві фізичні та психічні страждання, які є інтенсивними, довготривалими та негативними за психосоціальними наслідками. Орієнтовний розмір відшкодування моральної шкоди може становити 72 мінімальні заробітні плати, що становить 99216 грн.
З досліджених судом матеріалів кримінальної справи, і це підтверджується показаннями свідків та обвинуваченого як в матеріалах кримінальної справи, так і в судовому засіданні, встановлено, що у користуванні обвинуваченого та свідків, допитаних в судовому засіданні, були наступні номери мобільних телефонів:
-у потерпілої ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , обвинуваченого ОСОБА_4 № НОМЕР_2 ; стаціонарні номери телефонів Новосанжарського РВ УМВС НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , у свідків ОСОБА_27 № НОМЕР_5 , ОСОБА_10 № НОМЕР_6 , ОСОБА_12 № НОМЕР_7 , ОСОБА_35 № НОМЕР_8 , ОСОБА_8 № НОМЕР_9 , ОСОБА_13 № НОМЕР_10 , ОСОБА_26 № НОМЕР_11 , ОСОБА_11 № НОМЕР_12 , ОСОБА_28 № НОМЕР_7 , у свідків ОСОБА_9 № НОМЕР_13 , ОСОБА_22 № НОМЕР_14 , ОСОБА_23 № НОМЕР_15 , у свідка ОСОБА_15 № НОМЕР_16 .
З показань цих осіб в судовому засіданні мобільні телефони із вказаними номерами увесь час були при них, не викрадалися і нікому не передавалися.
Аналіз матеріалів моніторингу з`єднань мобільних телефонів вищевказаних осіб дає можливість зробити наступні висновки.
Вперше потерпіла ОСОБА_6 зателефонувала до чергової частини Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області 08.11.2014 року о 21 год. 22 хв. (т. 2 а.с. 170), розмова тривала 172 секунди (близько 3-х хвилин), обвинуваченим вказане повідомлення зареєстровано в ЖЕО під № 2842 08.11.2014 року о 21 год. 25 хв. В подальшому ОСОБА_6 телефонувала до чергової частини о 21 год. 35 хв., 21 год. 36 хв. (тривалість 248 сек.), 21 год. 47 хв.
Азимут прийому сигналу мобільного оператора на території адміністративного приміщення Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області становить 230, цей азимут відображається кожного разу при здійсненні дзвінків обвинуваченим ОСОБА_4 та його помічником ОСОБА_25 .
З урахуванням цієї обставини станом на 21 години 22 хвилини (коли надійшло перше телефонне повідомлення від потерпілої ОСОБА_6 ) із основної та додаткової слідчо-оперативної груп на території райвідділу знаходилися слідчий ОСОБА_12 , слідчий ОСОБА_33 , кінолог ОСОБА_26 , що свідчить про відсутність перешкод у обвинуваченого своєчасно організувати виїзд цих працівників на місце вчинення злочину в с. Олійники Новосанжарського району.
Дані моніторингу з`єднань мобільних телефонів, з урахуванням схеми виклику особового складу (т. 2 а.с. 76) свідчать про те, що обвинуваченим ОСОБА_4 не вживалися реальні заходи для організації виїзду чи то слідчо-оперативної групи (як основної так і додаткової), чи то дільничного інспектора міліції на місце вчинення злочину.
Суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що ним зроблено все можливе для організації виїзду слідчо-оперативної групи на місце злочину, так як ці його твердження спростовуються вищевказаним перевіреними в судовому засіданні доказами.
Жоден із допитаних в судовому засіданні свідків із числа працівників міліції не вказав, що обвинувачений ставив їх до відома про необхідність виїзду та надання допомоги потерпілій ОСОБА_6 в період часу із 21:22 год. до 22:00 год. Дільничний інспектор міліції свідок ОСОБА_28 , в територію обслуговування якого входить с. Олійники Новосанжарського району, категорично в судовому засіданні заперечував його повідомлення обвинуваченим про необхідність виїзду в с. Олійники. Дані моніторингу свідчать, що 08.11.2014 року цей свідок станом на 21 год. 25 хв. перебував на території Новосанжарського РВ, після чого здійснив виїзд в напрямку с. Старі Санжари цього ж району. Тобто на момент надходження телефонного повідомлення від ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_4 свідок ОСОБА_28 , як працівник, в межах обслуговування якого знаходиться с. Олійники, не був туди направлений, для перевірки обставин повідомлених потерпілою.
Відповідно до протоколу огляду від 26.03.2016 роздруківок телефонних дзвінків за номерами, що належать ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_25 , ОСОБА_36 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , встановлено, що о 23 год. 37 хв. з номера телефону, що належить ОСОБА_4 здійснено дзвінок на телефонний номер, що належить ОСОБА_10 . До цього після надходження повідомлення ОСОБА_6 о 21 год. 25 хв. таких дзвінків не було. В подальшому після 23 год. 30 хв. вбачаються неодноразові з`єднання обвинуваченого ОСОБА_4 з відповідальним по райвідділу ОСОБА_10 , що може свідчити про організацію виїзду в с. Олійники після надходження повідомлення про зґвалтування. Також наявні дані про здійснення дзвінків як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_25 , членам основної СОГ після 23 год. 30 хв.
Крім того, встановлено що з номеру, що належить ОСОБА_9 , о 22 год. 59 хв. на номер чергової частини було здійснено два дзвінка тривалістю 14 сек. та 174 сек. Вказані дані підтверджують показання потерпілої про те, що вона декілька разів телефонувала до міліції та повідомляла про дії невідомого чоловіка, та показання ОСОБА_9 про те, що він також телефонував до райвідділу.
Протоколом огляду від 26.03.2016 роздруківок телефонних дзвінків за номерами, що належать ОСОБА_6 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_9 , відповідно до якого повністю підтверджено їхні показання про дзвінки ОСОБА_6 та їх зв`язок між собою 08.11.2014 року, що дає підстави суду стверджувати про правдивість показань цих свідків, крім того ці свідчення не заперечуються і самим обвинуваченим, який вказував, що дійсно як потерпіла, так і її родичі неодноразово телефонували до чергової частини райвідділу та просили вислати наряд міліції.
Протоколом огляду від 28.03.2016 роздруківок телефонних дзвінків за номером, що належить свідку ОСОБА_9 , відповідно до якого встановлено декілька дзвінків останнього на номери 102, починаючи з 21 год. 51 хв. та на номер 103 о 23 год. 24 хв. З урахуванням того, що цей свідок телефонував на номер 103 після приїзду в с. Олійники, побачивши потерпілу побитою та довідавшись про її зґвалтування, то саме з цього часу інформація про зґвалтування потерпілої була доступна обвинуваченому, і в цей період ним вживалися дії для організації виїзду на місце пригоди.
Суд констатує, що з моменту отримання повідомлення про зґвалтування потерпілої слідчо-оперативна група виїхала на місце події протягом 30 хв. (дані протоколу огляду помешкання потерпілої в с. Олійники), для опитування потерпілої та для проведення слідчих дій були задіяні працівники міліції, що не перебували в оперативній групі. Вказана обставина свідчить про те, що обвинувачений умисно своєчасно не направив на місце злочину основну чи додаткову слідчу групу, надіючись на залагодження конфлікту без участі працівників міліції.
Дані моніторингу свідчать про те, що в с. Старі Санжари після 21 год. 30 хв. знаходилися оперуповноважений ОСОБА_11 , дільничні ОСОБА_13 та ОСОБА_28 . При цьому повідомлення про крадіжку мобільного телефону в цьому населеному пункту обвинуваченим було зареєстровано о 22 год. 25 хв. зареєстровано повідомлення про крадіжку телефону в с. Старі Санжари. Та о 00 год. 40 хв. зареєстроване повідомлення чергової медсестри про доставлення до ЦРЛ ОСОБА_6 .
Враховуючи вказані дані ЖЄО, можна стверджувати, що повідомлення про крадіжку в с. Старі Санжари надійшло після повідомлення ОСОБА_6 (через годину), проте ніякого реагування чергового на повідомлення ОСОБА_6 не було, а, навпаки, СОГ направлена на іншу подію, яка сталася на годину пізніше, що спростовує слова обвинуваченого про відсутність СОГ в повному складі та її перебування в с. Старі Санжари на час отримання повідомлення ОСОБА_6 .
Повідомлення обвинуваченим ОСОБА_4 сільського голову ОСОБА_15 про необхідність виїзду останнього в с. Олійники для припинення вчинення правопорушення невідомою особою, на переконання суду не може свідчити про виконання цим обвинуваченим обов`язку, спрямованого на негайне реагування на кримінальне правопорушення, так як сільський голова не є визначеною законом посадовою особою, повноважною виконувати завдання відповідно до Закону України «Про міліцію».
Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про те, що в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, так як відсутній прямий зв`язок між його бездіяльність на наслідками, суд вважає помилковими, виходячи з наступного.
Як встановлено судом потерпіла ОСОБА_6 повідомила обвинуваченого ОСОБА_4 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення (ст. 162 ч. 1 КК України) 08.11.2014 року о 21 год. 22 хв.
В силу своїх посадових обов`язків та службових наказів і інструкцій обвинувачений був зобов`язаний негайно організувати виїзд слідчо-оперативної групи на місце вчинення злочину, в разі її відсутності організувати збір додаткової слідчо-оперативної групи, чи направити на місце злочину дільничного інспектора міліції.
Незважаючи на неодноразові повідомлення потерпілої та її родичів, що надходили майже протягом однієї години, які свідчать, що невідома особа не лише самовільно ходить по території двору, а, висловлюючи погрози, намагається проникнути в житловий будинок, достовірно знаючи, що потерпіла є особою похилого віку, так як особисто приймав від неї телефонне повідомлення про злочин, після чого в журналі єдиного обліку зазначав дані про її вік, усвідомлюючи, що остання є особою, яка не в змозі протистояти нападникові, будучи обізнаним в тому, що потерпілій в силу розташування житлового будинку немає в кого просити допомоги, проігнорував її прохання про надання допомоги, тим самим допустив настання тяжких наслідків у виді побиття та зґвалтування потерпілої.
Невизнання обвинуваченим своєї вини, суд оцінює як обраний ним спосіб уникнути встановленої законом відповідальності.
При кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає необхідним покласти в основу обвинувачення збитки, визначені судово-психологічною експертизою № 684 від 25.12.2015 року (т. 3 а.с. 111-122), так як визначений цією експертизою розмір моральної шкоди.
Зазначені вище докази, які суд бере до уваги, поряд з іншими, наведеними у вироку, які не викликають сумнівів у їх достовірності, належності та допустимості доводять винуватість ОСОБА_4 у службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, а тому дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 367 КК України вірно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд враховує перше притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Крім того, суд, з урахуванням даних про особу потерпілої, вважає необхідним врахувати обставиною, що обтяжує покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку, так як в судовому засіданні встановлено, що потерпіла на момент вчинення відносно неї злочину була непрацездатною за віком особою.
Враховуючи обстановку та обставини вчиненого злочину, суд з урахуванням наявності даних, що обтяжують покарання обвинуваченого, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства і можливості застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Крім того суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченого додаткову міру покарання, так як вчинення ним цього злочину було пов`язано з перебуванням на відповідній посаді.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишити попереднім у вигляді особистого зобов`язання.
В рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню вартість проведених судово-психіатричної експертизи в сумі 5174 грн. 40 коп. та судової комп`ютерно-технічної експертизи в розмірі 615,00 грн.
Вирішуючи заявлений ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в розмірі 490,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 99216,00 грн., суд виходив з наступного.

На підставі п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий від злочину має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

При вирішенні питання про відшкодування майнової шкоди суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 1214 від 13.11.2014 року ОСОБА_6 сплатила ТОВ «Дентер» 490,00 грн. за проходження МРТ дослідження головного мозку.

При вирішенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує суть позовних вимог, характер, обсяг, глибину та тривалість заподіяних потерпілій моральних та фізичних страждань, з урахуванням ступеню вини підсудного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вимоги ст.ст. 23, 1167 ЦК України, і оцінює моральну шкоду в сумі 99216,00 грн.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Таким чином, з урахуванням реальних витрат, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню наступні витрати:

- майнова шкода в сумі 490,00 грн.;

- моральна шкода в сумі 99216,00 грн.

Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь потерпілої ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 490 (чотириста дев`яносто) грн., моральну шкоду в сумі 99216 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті шістнадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи в розмірі 615,00 грн. та судово-психологічної експертизи в розмірі 5174,40 грн. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя (підпис)
Відповідає оригіналу
Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1