Справа № 183/3165/17
№ 1-кп/183/789/17

У Х В А Л А
28 липня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чарджоу, Туркменістан, громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, інваліда III групи, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, -
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України разом з угодою про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинувачений вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник не заперечував проти затвердження угоди.
Дослідивши угоду про визнання винуватості, суд приходить до переконання про неможливість затвердження угоди з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
Так, в абзаці 6 частини 3 угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , зазначено, що сторони узгоджують покарання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Однак, частина 1 статті 76 Кримінального кодексу України містить лише два пункти, які обов`язково застосовуються у разі призначення судом покарання з випробуванням, а пункти 3 та 4 в частині 1 статті 76 Кримінального кодексу України взагалі відсутні, що вказує на те, що угода суперечить вимогам закону.
Крім того, відповідно до п. 5 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
В угоді про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_5 взагалі не зазначені зобов`язання, які повинен виконати обвинувачений для того, щоб прокурор не звернувся до суду з клопотанням про скасування вироку, ухваленого на підставі угоди.
Разом з тим, в судовому засіданні, ані прокурор, ані обвинувачений, ані захисник не змогли повідомити, що ж саме повинен зробити/не зробити ОСОБА_5 , щоб прокурор не звернувся до суду з клопотанням про скасування вироку, ухваленого на підставі угоди, тобто наслідки виконання/невиконання угоди учасники даної угоди не розуміють.
Крім того, відповідно до вимог Кримінального кодексу України, у разі порушення засудженим обов`язків передбачених ст. 76 КК України уповноважений орган з питань пробації звертається до суду з поданням про скасування випробувального терміну та направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком.
Тобто, невиконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України не можу бути підставою для звернення прокурора до суду з клопотанням про скасування вироку, ухваленого на підставі угоди.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України у разі якщо суд відмовляє в затверджені угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення: затвердити угоду або відмовити в затверджені угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Враховуючи зазначені вимоги закону, а також те, що угоду надіслано до суду із стадії досудового розслідування, а не досягнуто та надано під час судового провадження, суд, не ставить на обговорення питання про відповідність/невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 7 ст. 474 КПК України відмовляє в затверджені угоди та повертає кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в загальному порядку.
Крім того, необхідно також зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України містить вичерпний перелік ухвал, які підлягають оскарженню, ухвала про відмову в затвердженні угоди та поверненні кримінального провадження для продовження досудового розслідування окремому оскарженню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1