Провадження № 1-в/317/243/2017
Справа № 317/1927/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Біленьківською виправною колонією (№ 99) в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 02.04.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки;

2) 28.03.2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ст.ст. 70, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки,

засуджений 20.10.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 358, ст.ст. 71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,-

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, зазначив, що бажає скористатись своїм правом на заміну покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке у вигляді обмеження волі.

В судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії (№ 99) ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений має стягнення, яке не знято та не погашено, що перешкоджає застосуванню ст. 82 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 також висловив думку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки засуджений має стягнення, яке на час розгляду справи не знято та не погашено.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , представника адміністрації колонії ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Строк, визначений ч. 4 ст. 82 КК України, необхідний для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під становленням на шлях виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 09.12.2014 року. Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі порушень установленого порядку тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 09.01.2015 року відбуває покарання в Біленьківській виправній колонії (№ 99), два рази допустив порушення установленого порядку відбування покарання, які виразилися у зберіганні заборонених предметів та вживанні алкогольної рідини, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Одне стягнення знято у встановленому законом порядку та одне стягнення не знято та не погашено. За сумлінну поведінку та ставлення до праці два рази заохочувався правами начальника установи та два рази правами начальника відділення СПС. У відношенні до персоналу установи грубості не проявляє, вимоги виконує під контролем. На виробництві установи не працевлаштований. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими як позитивної так і негативної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці, не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисної активності в організації їх роботи, не входить до складу самодіяльних секцій.

В даній характеристиці адміністрація колонії вказує, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, тому застосовувати до нього заохочувальну норму, передбачену ст. 82 КК України, передчасно.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має чотири заохочення, має два стягнення, одне з яких знято, а інше не знято та не погашено.

Судом встановлено, що поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною. Під час відбування покарання стягнення та заохочення засудженого чергуються. Наразі засуджений має не зняте та не погашене стягнення, накладене 29.03.2017 р.

Крім того, судом встановлено, що засуджений не приймає участі у суспільному житті установи, програмах диференційованого виховного впливу, роботі самодіяльних організацій, вимоги виконує не завжди сумлінно, до виконання робіт із благоустрою ставиться безвідповідально.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань.

При визначених обставинах, на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для заміни засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі, оскільки встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не свідчать про те, що він став на шлях виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 336, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1