Справа № 557/267/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2016 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Гоща кримінальне провадження про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 01 лютого 2016 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, раніше судимого:
- Рівненським міським судом 04 вересня 2014 року за ч.1 ст.309 КК України штраф 850 грн.,
- Рівненським районним судом 08 грудня 2015 року за ч.4 ст.407, ч.3 ст.408 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,
за ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
15 січня 2016 року близько 22 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , в житловому будинку ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, таємно викрав жіноче пальто, кросівки торгової марки «Adidas» та чоловічу куртку марки «Mywear» на загальну суму 843 грн. 87 коп., чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і пояснив, що 15 січня 2016 року він, перебуваючи в житловому будинку потерпілого ОСОБА_4 в с.Жаврів Гощанського району, дійсно скоїв крадіжку жіночого пальта, кросівок та чоловічої куртки, які належать останньому. Згідний з розміром збитків, визначеним по справі. На даний час всі викрадені речі повернуті потерпілому і претензій до нього він не має. Щиро розкаюється, просить не позбавляти його волі, оскільки він доглядає матір, 1943 року народження, яка перенесла декілька операцій та потребує стороннього догляду, крім нього, немає кому доглядати матір.
Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що він дійсно 15.01.2016 за місцем проживання вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_5 , ліг спати і на наступний день помітив те, що зникли кросівки, куртка та жіноче пальто. Претензій до обвинуваченого немає, речі йому повернуто, обвинувачений у нього просив вибачення, просить його суворо не карати, оскільки з ним помирився і обвинувачений доглядає хвору матір, просить не позбавляти обвинуваченого волі.
Вартість викрадених речей підтверджується дослідженим в судовому засіданні висновком експерта № 3.2-115/16 від 17.02.2016.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, покази потерпілого, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні злочину.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як крадіжка.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував потерпілому завдані збитки, доглядає за матір`ю, яка являється пенсіонеркою, тяжко хворіє на онкологічне захворювання і по стану здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання.
Обставини, що обтяжують покарання, це вчинення злочину в період відбування іспитового строку.
Враховуючи всі обставини в їх сукупності, суд вважає за можливе визначити обвинуваченому міру покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за даний злочин, але який не пов`язаний з реальним позбавленням волі.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.2 ст.72 КК України даний вирок та вирок Рівненського районного суду від 08 грудня 2015 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст.407 та ч.3 ст.408 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, допустити до самостійного виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, понесені на проведення судової товарознавчої експертизи, в розмірі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 04 коп.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1