АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
.[1]
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011885 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.289 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011885 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.289 КК України, повернуто прокурору з підстав невідповідності його вимогам КПК України.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями судом вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, містить виклад фактичних обставин злочинів, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій обвинуваченого та формулювання обвинувачення, а також до нього додано всі передбачені законом документи.

На спростування висновків суду про те, що в обвинувальному акті належним чином не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме щодо часу вчинення злочину зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено час вчинення злочину, про що зазначено в обвинувальному акті.

З позиції апелянта, необґрунтованим також є висновок суду про порушення прав ОСОБА_9 на відшкодування завданої злочином шкоди, оскільки в даному провадженні потерпілим визнаний його син ОСОБА_10 , якому саме злочином завдано шкоди. Під час досудового розслідування автомобіль повернуто ОСОБА_10 , цивільний позов ним не заявлявся.

Вважає, що суд першої інстанції фактично вийшов за межі повноважень, якими він наділених у стадії підготовчого судового засідання, оскільки вирішив питання, що не є предметом розгляду на стадії підготовчого судового засідання.

За результатами апеляційного перегляду просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора у кримінальному провадженні та просив їх задовольнити, представника потерпілого, яка заперечувала проти задоволення поданої скарги та вважала рішення суду законним і обґрунтованим, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження та проаналізувавши апеляційні доводи прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, з наступних підстав.
До Святошинського районного суду міста Києва для судового розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011885 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.289 КК України.
Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду, суд першої інстанції встановив, що обвинувальний акт у даному провадженні не відповідає вимогам ст.291 КПК України, та з цих підстав підлягає поверненню прокурору.

Рішення суду мотивоване тим, що всупереч вимогам ст.291 КПК України в обвинувальному акті належним чином не викладено фактичні обставини вчиненого злочину та формулювання обвинувачення, оскільки вказано дату вчинення кримінального правопорушення 28.11.2016 року, однак згідно реєстру матеріалів досудового розслідування деякі слідчі дії проводилися вже 27.11.2016 року. Крім цього, суд зазначає і про невідповідність дати здійснення окремих процесуальних дій як в обвинувальному акті, так і в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Крім цього, як вказує суд, власником викраденого автомобіля є ОСОБА_9 , невизнання якого потерпілим позбавляє його права звертатись до суду із позовом про відшкодування шкоди, завданої даним злочином.

Колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право серед іншого повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно вимог ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, наряду з іншими відомостями, має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складений слідчим та затверджений прокурором у кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст.291 КПК України, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 , з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, і наданий до суду з додатком документів, визначених кримінальним процесуальним законом.
При цьому, як слідує із встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, які наведені в обвинувальному акті, вони місять дані про час вчинення інкримінованих ОСОБА_7 дій.
Колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора про те, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, вийшов за межі повноважень, наданих йому кримінальним процесуальним законом в стадії підготовчого судового засідання, оскільки фактично вдався до оцінки обвинувачення, що є предметом судового розгляду.

Зокрема, не ґрунтується на вимогах закону і є передчасним висновок суду про неконкретність висунутого ОСОБА_7 обвинувачення з тих підстав, що обвинувальний акт містить вказівку на незаконне заволодіння транспортним засобом 28.11.2016 року, однак деякі слідчі дії згідно реєстру матеріалів досудового розслідування проводилися 27.11.2016 року.

Не є істотними порушеннями кримінального процесуального закону, які б унеможливлювали призначити обвинувальний акт до судового розгляду і те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування невірно зазначені дати здійснення окремих процесуальних дій.

Не ґрунтується на вимогах закону та є передчасним і висновок суду про порушення законних прав ОСОБА_9 , як власника транспортного засобу, якого не було залучено до кримінального провадження у якості потерпілого.
Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Як вірно посилається прокурор у своїй апеляційній скарзі, потерпілим у даному кримінальному провадженні визнаний ОСОБА_10 , який звернувся із заявою про вчинення злочину, а саме викрадення належного йому автомобіля. Заява ж від ОСОБА_9 про залучення його до провадження як потерпілого не надходила.

Перевірка обставин щодо належності викраденого автомобіля, визначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є предметом судового розгляду та не може бути вирішене на стадії підготовчого судового засідання.

Оскільки суд першої інстанції, ухваливши рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав, що не передбачені законом, припустився порушень вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу прокурора, скасовує ухвалу суду та призначає у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 409, 411, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011885 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.289 КК України, повернуто прокурору з підстав невідповідності його вимогам КПК України, скасувати та призначити у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11кп/796/839/2017
Категорія КК: ст.ст.289, 358
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_11