Провадження № 1-кп/592/558/16

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ТОВ «ДЦ Україна» ОСОБА_4 , яка діє на підставі довіреності від 01.11.2016 року, обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальне провадження №0004943 від 12.11.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Суми, громадянки України,

освіта неповна середня, заміжня, не працює, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1

проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судима в порядку ст.89 КК України

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2016 року о 14год.43хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Watsons» за адресою м.Суми, вул.Іллінська,2, в торговому залі на полицях побачила косметичні товари, які є майном ТОВ «ДЦ Україна», в цей момент у неї виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальних збитків ТОВ «ДЦ Україна» та бажаючи настання таких наслідків, розуміючи, що її дії є таємними, з корисливих мотивів, викрала з полиці магазину майно, що належить ТОВ «ДЦ Україна», вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи №4068 від 18.11.2016 року, а саме жіночу пудру марки «MAX FACTOR fasefiniti compact», вартістю 299грн.75коп., завдавши ТОВ «ДЦ «Україна» матеріального збитку на суму 299грн.75коп. Викрадену пудру ОСОБА_5 поклала собі до сумки та пройшла повз каси, не сплативши за вказаний товар, і в подальшому при виході з магазину була затримана працівниками магазину «Watsons» .

ОСОБА_5 та потерпілий ТОВ «ДЦ Україна» в особі ОСОБА_4 , яка діє на підставі довіреності від 01.11.2016 року, подали угоду про примирення від 24.11.2016 року, укладену між ними відповідно до ст.471 КПК України. Згідно з цією угодою ОСОБА_5 та потерпілий ТОВ «ДЦ Україна» в особі представника ОСОБА_4 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України. ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнала свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення. Майнова шкода відшкодована. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850грн. Отримана згода обвинуваченої ОСОБА_5 на призначення такого покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, який є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_5 , представник потерпілої ТОВ «ДЦ Україна» ОСОБА_4 суду заявили, що вони розуміють наслідки укладення угоди про примирення.

З`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом (ч.5 ст. 474 КПК України). Представник потерпілого ТОВ «ДЦ Україна» ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди про примирення, що визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для потерпілого, є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона скоїла умисні дії, які виразилися у закінченому замаху на вчинення таємного викрадення майна, що належить ТОВ «ДЦ Україна» на суму 299грн.75коп.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, та заявлені в межах санкції ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, тобто умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою відповідають вимогам чинного кримінально-процесуального, матеріального законодавства та особі обвинуваченої.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди від 24 листопада 2016 року про примирення між потерпілим ТОВ «ДЦ Україна» в особі представника ТОВ "ДЦ Україна" ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 та погодився із запропонованим угодою покаранням обвинуваченій у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850грн.

При таких обставинах суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між потерпілим ТОВ «ДЦ Україна» в особі ОСОБА_4 , яка діє на підставі довіреності ТОВ «ДЦ Україна» від 01.11.2016 року та обвинуваченою ОСОБА_5 та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченій. Підстави для відмови в затвердженні наданої суду угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, в розмірі 263грн.88коп.

Керуючись ст.ст.94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 24.11.2016 року між потерпілим ТОВ «ДЦ Україна» в особі ОСОБА_4 , яка діє на підставі довіреності ТОВ «ДЦ Україна» від 01.11.2016 року та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0004943.

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, в розмірі 263грн.88коп.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статгі 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1