Справа № 353/764/16-к
Провадження № 1-кп/352/171/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законних представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000135 від 27.06.2016 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, утриманця однієї неповнолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, пенсіонера, неофіційно працюючого сторожем на ГВК «Буковель», не військовозобов`язаного, депутатом не обирався, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 135 ч. 1, 286 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Підсудний ОСОБА_10 , керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило неповнлітнім потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження та неповнолітньому потерпілому ОСОБА_13 середньої тяжкості тілесні ушкодження. Крім того, підсудний ОСОБА_10 завідомо залишив без допомоги осіб, які перебували у небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин:

26.06.2016 р. приблизно о 22 год. 40 хв., в умовах сутінків, водій ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку,керуючи автомобілем марки ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався проїзною частиною вул. Шевченка, що у с. Колінці, Тлумацького району, Івано-Франківської області у напрямку с. Гринівці.

У той час, по узбіччю з лівої сторони від проїзної частини дороги, назустріч руху автомобілю, рухалися пішоходи неповнолітні : ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Під час руху, на заокругленій в ліву сторону ділянці дороги, водій-підсудний ОСОБА_10 проявив неуважність, не передбачаючи при цьому можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити попереду пішоходів, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не справився з керуванням, з`їхав автомобілем з проїзної частини дороги на ліве узбіччя, де вчинив наїзд на неповнолітніх ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 . Після цього, обвинувачений ОСОБА_10 з місця ДТП скрився.

При цьому обвинувачений ОСОБА_10 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.2., відповідно до якого, в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

п. 1.7., в якому зазначено, що водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти;

п. 2.3., б). згідно якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

п. 2.9. а). відповідно до якого, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п. 2.10. згідно якого, у разі причетності до дорожньо-трансопртної пригоди водій зобовязаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатись на місці пригоди;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це не можливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

п. 10.1., в якому вказано, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
У результаті порушення підсудним ОСОБА_10 Правил дорожнього руху України, трапилась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої неповнолітні потерпілі:

ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами над, під мозкові оболонки та в речовину головного мозку, забоєм головного мозку важкого ступеня, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя у момент спричинення; рана в ділянці голови справа, садно в ділянці лівої нижньої кінцівки, синець в ділянці верхньої повіки правого ока відносяться до легких тілесних ушкоджень;

ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з вдавленим переломом кісток склепіння черепа, забоєм головного мозку середнього ступеня, забійною раною лобно-тім`яної ділянки справа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент спричинення; садна в потиличній ділянці зліва відносяться до легких тілесних ушкоджень;

ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням відламків, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення. Садна в лобній ділянці зліва, потиличній ділянці посередині та справа, в ділянках обох плечових суглобів, лівого передпліччя відносяться до легких тілесних ушкоджень;

ОСОБА_14 та ОСОБА_15 отримали легкі тілесні ушкодження.

Крім того, після вчинення ДТП, обвинувачений ОСОБА_10 вийшовши із автомобіля, побачив та достовірно переконався, що вчинив наїзд на неповнолітніх пішоходів, вилаявся у їх сторону нецензурною лайкою і усвідомлюючи, що він поставив неповнолітніх потерпілих у небезпечний для життя стан, маючи реальну можливість надати їм допомогу та будучи зобов`язаним це зробити, виявляючи неповагу до права людини на життя і безпеку, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надавати допомогу людям, які перебувають у небезпечному для життя стані, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи якнайшвидше покинути місце ДТП, залишив неповнолітніх потерпілих без допомоги і з місця події автомобілем скрився.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_10 свою вину у вчиненні пред`явлених йому в обвинувальному акті злочинів визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілими дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєних ним кримінальних правопорушень вищенаведених у вироку. Щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує за наслідками скоєного. Унаслідок постійних переживань значно погіршився стан здоров`я. Заподіяні потерпілим злочинами збитки відшкодував в повному обсязі у добровільному порядку. Просить суд суворо його не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та інші учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ст.ст. 135 ч. 1, 286 ч. 2 КК України, так як він керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило неповнлітнім потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження та неповнолітньому потерпілому ОСОБА_13 середньої тяжкості тілесні ушкодження. Крім того, підсудний ОСОБА_10 завідомо залишив без допомоги осіб, які перебували у небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин суд відносить скоєння ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини ОСОБА_10 , щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілим матеріальної та моральної шкоди.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги думку потерпілих щодо несуворості призначуваної ОСОБА_10 міри покарання, а також враховує і те, що останній негативно ставиться до вчиненого, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, працюючи займаються суспільно-корисною працею, раніше не судимий і до амінвідповідальності за порушення Правил дорожнього руху України не притягувався, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, являється утриманцем неповнолітньої дитини, має незадовільний стан здоров`я, його похилий вік.

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставин, дані про особу винного, суд вважає доцільним, призначити ОСОБА_10 основне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім цього, в судовому засіданні законні представники неповнолітніх потерпілих від позовів про відшкодування заподіяних відповідачем-підсудним матеріальних та моральних збитків відмовилися, про що подали до суду письмові заяви. Відмова від позову - право позивача. Прийняття відмови від позову прав третіх осіб і закону не порушує, а тому суд, роз`яснивши наслідки закриття провадження за позовами, вважає необхідним відмову від позововів прийняти, провадження по них закрити.

Питання про речові докази та питання відшкодування судових витрат понесених на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ст. 135 ч. 1, 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання :
-за ст. 135 ч. 1 КК України один рік позбавлення волі;
-за ст. 286 ч. 2 КК України три роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно визначити покарання підсудному ОСОБА_10 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
Запобіжний захід ОСОБА_10 тримання під вартою, залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з часу затримання 07 год. 00 хв. 27 червня 2016 року, зарахувавши при цьому в строк відбуття покарання термін перебування засудженого в Установі виконання покарань м. Івано-Франківська (№ 12), з розрахунку, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави (, розрахунковий рахунок -0002, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код банку отримувача 836014) - 879 гривень 60 коп. за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 4.2-581/2016 від 02.09.2016 р. та 879 гривень 60 коп. за проведення судової автотехнічної експертизи № 4.2-582/2016 від 01.09.2016 р., а всього 1759,20 грн.
Речові докази: автомобіль марки ВАЗ 2106 реєстраційний № НОМЕР_1 , що знаходяться на зберіганні на майданчику для затриманого транспорту Тлумацького ВП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути власнику чи особам, уповноваженим власниками на розпорядження даним транспортним засобом; відламаний двірник із пошкодженнями, металеві планки автомобіля, чоловіче взуття, жіноче взуття, бокове дзеркало, повітрозбірник, образок із іграшкою, окуляр автомобіля, клик, змиви речовини бурого кольору із автомобіля, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Ьлумацького ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.
Відмову від позову законних представників неповнолітніх потерпілих до ОСОБА_10 про відшкодування заподіяних злочином матеріальних та моральних збитків прийняти, провадження за позовами закрити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому та захснику обвинуваченого негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1