УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/784/17
Провадження № 1-кс/486/112/2017
09 серпня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: слідчого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю: слідчого ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4
неповнолітнього підозрюваного - ОСОБА_5
законного представника неповнолітнього - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
розглянув у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області клопотання слідчого СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неповнолітнього ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000483 від 22 травня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України
В С Т А Н О В И В:
25 липня 2017 року слідчий СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_8 в якому просить надати дозвіл на затримання неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
26 липня 2017 року ухвалою слідчого судді клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.
09 серпня 2017 року неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 затримано та доставлено до Южнуокраїнського міського суду Миколаївської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий клопотання обґрунтовує тим, що 15 серпня 2016 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, алt останній на шлях виправлення не став та 20 травня 2017 року неповнолітній ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи те, що в автомобілі ВАЗ 2102 д/н НОМЕР_1 , який був припаркований в дворі будинку №39 по вул. Набережна Енергетиків в м. Южноукраїнську та належить ОСОБА_9 , маються електричні інструменти, вирішив направитись до вказаного автомобіля та вчинити крадіжку електричного інструменту. Реалізовуючи свій корисливий умисел, діючи повторно, близько 01.00 год. 20.05.2017 року неповнолітній ОСОБА_5 прийшов до вказаного автомобіля та за допомогою раніше заготовленої викрутки зламав замикаючий пристрій задніх дверцят автомобіля та проник в середину вказаного автомобіля. З багажного відділення даного автомобіля неповнолітній ОСОБА_5 забрав перфоратор фірми «Ростех» в пластиковому чорному кейсі, кутову шліфувальну машинку «Forte EG 14-1252 з диском по різці дерева, електродриль фірми «Мокіта» та покинув місце вчинення злочину. В подальшому неповнолітній ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Згідно висновку експерта вартість перфоратора фірми «Ростех» становить 1011 (тисячу одинадцять) гривень, вартість кутової шліфувальної машинки «Forte EG 14-1252 з диском по різці дерева становить 584 (п`ятсот вісімдесят чотири) гривні, вартість електродрилі фірми «Мокіта» становить 1762 (тисячу сімсот шістдесят дві) гривні. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 3357 (три тисячі триста п`ятдесят сім) гривень.
Того ж дня у вечірній час неповнолітній ОСОБА_5 маючи на меті незаконного заволодіння транспортним засобом, направився в двір будинку АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про те, що у вказаному дворі знаходиться автомобіль «Москвич 2140» д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , 1973 р.н. прийшовши до вказаного автомобіля в темну пору доби, ОСОБА_5 , за допомогою раніше заготовленої викрутки пошкодив замикаючий пристрій дверцят автомобіля та проник в його салон. Перебуваючи в салоні автомобіля ОСОБА_5 намагався запустити двигун, але в зв`язку з відсутністю акумуляторної батареї в даному автомобілі, він цього зробити не зміг. В цей час він вирішив піти по дворам сусідніх будинків в пошуках автомобіля з якого можна було б викрасти акумуляторну батарею. Близько 00.30 год. 21.05.2017 знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_2 , неповнолітній ОСОБА_5 помітив припаркований автомобіль «Москвич - 2140» д/н НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 та вирішив саме з вказаного автомобіля викрасти акумуляторну батарею. Реалізовуючи свій злочинний умисел неповнолітній ОСОБА_5 , за допомогою викрутки пошкодив замикаючий пристрій водійських дверцят та проник в салон вказаного автомобіля, звідки відкрив кришку капоту. Після цього ОСОБА_5 підняв кришку капоту та помітив, що в даному автомобілі знаходиться акумуляторна батарея «Amega» та знявши клеми викрав вказану акумуляторну батарею. Заволодівши вказаною акумуляторною батареєю ОСОБА_5 направився в двір будинку АДРЕСА_1 , де був припаркований автомобіль «Москвич 2140» д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , з метою незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом, прийшов до вказаного автомобіля близько 01.20 год. ОСОБА_5 та встановив в нього акумуляторну батарею і з салону привів в дію двигун, після чого направився кататись на ньому по місту Южноукраїнську. Згідно висновку експерта вартість акумуляторної батареї фірми «Amega» становить 952 (дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 952 (дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що вчинивши кілька крадіжок в м. Южноукраїнську Миколаївської області він переховувався від поліції та просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання.
Захисник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 заперечував проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Розглянувши дане клопотання, заслухавши учасників його розгляду, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Враховуючи те, що неповнолітній ОСОБА_5 з неповною середньою осітою, не працює, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, переховувався від органів досудового розслідування та суду та може й надалі переховуватися, усвідомлює про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, може незаконно впливати на свідків, частина якиї є його товаришами, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Зокрема, аналіз особистості неповнолітнього ОСОБА_5 вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту стосовно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 оскільки відносно нього ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 08.08.2017 року вже обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 57 днів.
Відповідно до мінімальних стандартних правил ООН, які стосуються здійснення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року, тримання під вартою до суду застосовується лише як крайній захід і протягом найкоротшого часу. Відповідно до правил забороняється введення обмежень щодо такої особи, в яких немає безпосередньої необхідності з точки зору цілей затримання або усунення перешкод для ходу розслідування чи здійснення правосуддя, або підтримання безпеки і порядку в місці затримання.
Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки.В п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Статтею 492 КПК України передбачені особливості застосування запобіжного заходу до неповнолітнього підозрюваного, обвинуваченого, а саме затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
Відправляючи правосуддя у справах щодо неповнолітніх суди повинні керуватися не тільки положеннями КПК України, а й міжнародними правовими актами щодо прав і свобод дитини, такими як: Конвенція про права дитини 1989 р.; Правила ООН щодо захисту неповнолітніх, позбавлених волі, 1990 р.
Зокрема, положення щодо затримання та взяття під варту неповнолітніх, закріплені в Конвенції про права дитини 1989 р, наголошують, що попереднє ув`язнення має бути винятковим заходом, якщо справа стосується дітей.
В Правилах ООН щодо захисту неповнолітніх, позбавлених волі 1990 р., у пункті 17 вказується на необхідність уникати, наскільки це можливо, утримання під вартою до суду і вдаватися до цього у виняткових випадках, усіляко прагнучи застосування альтернативних заходів.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу про взяття під варту є обґрунтованим, оскільки неповнолітній ОСОБА_5 ухилявся від явки до суду та перебував у розшуку, с неповною середньою освітою, не працює, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, переховувався від органів досудового розслідування та суду та може й надалі переховуватися, усвідомлює про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8-ти років, може незаконно впливати на свідків, частина яких, є його товаришами, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Вирішуючи клопотання відповідно до вимог законодавства, при визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує положення ст. 182 КПК України, а саме обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у межах 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182, 183 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 186, 194, 309, 331, 392, 395, 492 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неповнолітнього ОСОБА_5 підозрюваного за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України у кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000483 від 22 травня 2017 року - задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області, строком 60 діб, тобто з 17-20 год. 09 серпня 2017 року до 17-20 год. 07 жовтня 2017 року.
Визначити неповнолітньому ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 32 (тридцять дві тисячі) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:
1. прибувати за кожною вимогою до слідчого відділення Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області та суду;
2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає м. Южноукраїнськ Миколаївської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначити двомісячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
У разі внесення застави та з моменту звільнення неповнолітнього підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, неповнолітньому підозрюваному, надіслати начальнику Миколаївського слідчого ізолятору.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1