В И Р О К
іменем України
"05" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

за участю законних представників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0007380 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Бородянка Київської області, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, учня 10-го класу Бородянської спеціалізованої школи №1, не одруженого, не працюючого, інваліда з дитинства, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Чудин Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст.89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_18 та неповнолітній ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після сумісного вживання алкогольних напоїв 22 травня 2015 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: м.Київ, вулиця Попудренка, 9, з корисливих мотивів, вступили між собою в попередню змову на вчинення розбійного нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення розбою, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , того ж дня, знаходячись за вищевказаною адресою, перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 02 годині 10 хвилин, напали на раніше незнайомих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , при цьому ОСОБА_17 з метою попередження можливого опору з боку потерпілих та усунення перешкод для заволодіння чужим майном, застосовуючи пневматичний пістолет «PIEТRO BERETTA» моделі «92 FS» № НОМЕР_1 калібру 4,5 мм, погрожуючи тим самим застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, направив вказаний пістолет в бік потерпілих, після чого, висловив вимогу потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 передати гроші та телефони. Сприймаючи погрозу застосування пістолету реально, як загрозу своєму життю та здоров`ю, усвідомлюючи, що ОСОБА_17 може застосувати пневматичний пістолет «PIEТRO BERETTA» моделі «92 FS» № НОМЕР_1 калібру 4,5 мм, потерпілий ОСОБА_16 передав ОСОБА_17 свій мобільний телефон марки «Nokia 1280», вартістю 300 гривень, в якому знаходилась сімкартка оператора мобільного зв`язку «life», вартістю 15 гривень. Одночасно з цим, потерпілий ОСОБА_15 відмовився віддавати речі та почав чинити опір.

Продовжуючи свої злочинні дії, реалізуючи спільний злочинний умисел, з метою подолання опору з боку потерпілих, ОСОБА_17 здійснив в напрямку ОСОБА_15 7 пострілів, з пневматичного пістолету «PIEТRO BERETTA», моделі «92 FS» № НОМЕР_1 , калібру 4,5мм, який знаходився у нього в руках, застосувавши тим самим до потерпілого насильство небезпечне для життя та здоров`я останнього, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження.

В цей же час, ОСОБА_18 , побачивши, що з кишені ОСОБА_17 випав кастет, взяв його та, продовжуючи спільні злочинні дії, з метою попередження подальшого можливого опору з боку потерпілих, завдав потерпілому ОСОБА_16 один удар в область грудної клітки.

Подолавши, таким чином, волю потерпілих до опору, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в результаті розбійного нападу заволоділи мобільним телефоном марки «Nokia 1280», загальною вартістю 315 гривень 00 копійок, що належав ОСОБА_16 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_17 та ОСОБА_18 потерпілому ОСОБА_15 , згідно з даними висновку судово медичної експертизи №1455 від 25.05.2015 року було заподіяно наступні тілесні ушкодження:

а) забійні рани: в ділянці «тіла» лівої брови - 1, в ділянці лівої щоки - 1, на тильній поверхні лівої кисті в проекції 4-ої п`ясної кістки - 1, на зовнішній поверхні лівої гомілки в верхній третині на фоні синця - 1;
б) садна: на передній поверхні обох колінних суглобів справа - 2, з ліва - 1, на ліктьовій поверхні правого променево - зап`ясткового суглобу - 1, на передньо зовнішній поверхні правого плеча у середній та нижній третинах - 3;
в) синець передньої поверхні лівого плечового суглобу.
Крім того, відповідно до даних вищезазначеного висновку судово-медичної експертизи:
- п. 1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визначення терміну ушкодження - «з медичної точки зору, тілесні ушкодження це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних»;
- п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів».
Вказані ушкодження спричинені тупим (тупими) предметом (предметами), що не відобразили в собі характерних властивостей травмуючого (травмуючих) предмета (предметів), за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні властивості, можуть відповідати даті вказаній в постанові, тобто 22.05.2015 року та відносяться:
- кожне з ушкоджень, зазначених у підпункті а) до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я) відповідно до пп. 2.3.3. та 4.6 вищезазначених «Правил»;
- кожне з ушкоджень зазначених у підпунктах б) та в) до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) відповідно до пп. 2.3.5. та 4.6. вищезазначених «Правил».
Враховуючи кількість, локалізацію та взаєморозташування виявлених ушкоджень, вони утворилися не менш ніж від восьми травматичних впливів. Виявлені тілесні ушкодження є небезпечними для життя.

Обвинувачений ОСОБА_17 , будучи допитаним в судовому засіданні, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187ч.2 КК України не визнав, зокрема не визнав факт заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_16 та наявність попередньої змови між ним та ОСОБА_18 на вчинення протиправних дій, разом з тим, не заперечував наявність конфлікту з потерпілими, з якими виникла сварка, що переросла у бійку, в ході якої у потерпілого ОСОБА_16 випав мобільний телефон, який в подальшому був знайдений та повернутий потерпілому. Поряд з цим, ОСОБА_17 суду пояснив, що 21 травня 2015 року вдень зустрівся з ОСОБА_18 , у якого був день народження, та зі знайомою ОСОБА_19 . Втрьох вони тривалий час святкували день народження ОСОБА_18 , при цьому вживали слабоалкогольне спиртне. В подальшому, на початку першої години ночі 22 травня 2015 року вони втрьох направились пішки додому та йшли по вулиці Попудренка в напрямку станції метро «Дарниця» у м.Києві. По дорозі, ОСОБА_19 йшла трохи попереду, на відстані приблизно 50 метрів від них з ОСОБА_18 , який після вживання спиртного та стрибання на батуті почував себе погано. В цей час, їм на зустріч йшли раніше незнайомі хлопці, якими в подальшому виявились ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Проходячи повз них, один з хлопців зробив йому, ОСОБА_17 , зауваження, що він не так подивився на них. Пройшовши повз них вперед на відстань десь 1,5 метра, він, ОСОБА_17 , образившись, різко розвернувся до потерпілих, які продовжували йти, та, наздогнавши потерпілого ОСОБА_16 взяв останнього за плече та запитав його, чому він так спілкується. Потерпілий ОСОБА_15 в цей час знаходився на відстані 0,5 метрів за потерпілим ОСОБА_16 . Далі, між ним, ОСОБА_17 , та потерпілим ОСОБА_16 виник словесний конфлікт зі штовханиною, в ході якої потерпілий ОСОБА_16 замахнувся на нього, при цьому, потерпілий ОСОБА_15 направився до них, а тому, для самозахисту, він, ОСОБА_17 , вихопив із-за пояса своїх штанів пневматичний пістолет та вистрілив в ногу потерпілому ОСОБА_15 . Останній, на момент пострілу, йому тілесних ушкоджень не завдавав, а просто наближався до нього. В цей час, ОСОБА_18 знаходився позаду нього, ОСОБА_17 , у зв`язку з чим, він не бачив, що робив останній. Після пострілу він став тікати в напрямку станції метро «Дарниця», утримуючи пістолет в правій руці, при цьому ОСОБА_18 також не бачив. Потерпілий ОСОБА_15 став наздоганяти його, ОСОБА_17 , а тому він, не обертаючись, відвів руку, в якій тримав пістолет назад та здійснив декілька пострілів, при цьому куди стріляв та чи влучив у когось не бачив. В подальшому він, ОСОБА_17 , впав, а потерпілий ОСОБА_15 , підбігши до нього, став наносити йому удари, при цьому він бачив, що потерпілий ОСОБА_16 також намагався підбігти до нього, однак, ОСОБА_18 , перешкоджаючи ОСОБА_16 став штовхати останнього. Далі, потерпілий ОСОБА_15 намагався заламати йому руки назад, однак в цей час підбігла свідок ОСОБА_19 , яка розборонила їх із потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з ОСОБА_18 . Після цього, потерпілий ОСОБА_16 сказав, що не може знайти свій мобільний телефон, а тому він, ОСОБА_17 , зателефонував зі свого мобільного на номер телефону потерпілого ОСОБА_16 , що останній продиктував, при цьому, телефон спрацював на землі. Вказаний телефон вони підібрали та передали потерпілому ОСОБА_16 . В подальшому, на більш освітленій території він побачив на обличчі у потерпілого ОСОБА_15 кров. Звідки була кров на обличчі останнього йому не відомо, не виключено, що міг влучити, коли стріляв. Після цього, він, ОСОБА_17 запропонував потерпілим вирішити конфлікт мирно, однак, потерпілий ОСОБА_15 висловив заперечення, а потерпілий ОСОБА_16 викликав міліцію. Далі, потерпілий ОСОБА_15 взяв його, ОСОБА_17 за руку, завів її назад та утримував таким чином, а тому він сказав ОСОБА_18 та ОСОБА_19 йти додому. Приблизно через хвилин 10 приїхали швидка медична допомога та працівники міліції. Потерпілого ОСОБА_15 забрали в машину швидкої медичної допомоги, а йому, ОСОБА_17 , надягнули наручники. Працівники міліції оглянули місце події. Також, на місце події приїхали якісь дві машини. Один з чоловіків, як потім він дізнався, начальник потерпілого ОСОБА_20 , з`ясовував, що відбулося, якому він розповів про конфлікт та бійку. Далі його на автомобілі доставили у райвідділ міліції, де він розповів те саме, що і в суді, однак записали все не так, як він розповів.

Обвинувачений ОСОБА_18 в судовому засіданні також свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187ч.2 КК України не визнав. Заперечив факт заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_16 та наявність попередньої змови між ним та ОСОБА_17 на вчинення протиправних дій, однак, не заперечував наявність конфлікту з потерпілими, з якими виникла сварка. Поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_18 суду пояснив, що 21 травня 2015 року він з обвинуваченим ОСОБА_17 та свідком по справі ОСОБА_19 святкували його день народження, спочатку на робочому місці, де він працював консьержем по вулиці Жмаченка, а потім пішли в парк неподалік станції метро «Дарниця» у м.Києві. В ході святкування всі вживали алкогольні напої. Після цього, вже за північ 22 травня 2015 року вони пішли додому. По дорозі додому йому стало погано і він присів на лавочку. Посидівши трохи, вони пішли далі по вулиці Попудренка у м.Києві, при цьому ОСОБА_19 пішла трохи вперед, маючи намір зайти до магазину, а вони з ОСОБА_17 йшли позаду. Навпроти них йшли раніше не знайомі хлопці, якими в подальшому виявились ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Один з потерпілих сказав до когось з них, чого ти палиш, що означало чого дивишся. Пройшовши трохи вперед, він побачив, що поряд немає ОСОБА_17 , а коли повернувся, то побачив останнього поряд з потерпілими. В цей момент він побачив, що ОСОБА_17 стріляв, після чого, останній став тікати, а потерпілий ОСОБА_15 став його наздоганяти. Далі, коли до них підбігли потерпілі, то почалась бійка, між потерпілим ОСОБА_15 та обвинуваченим ОСОБА_17 . В подальшому, до них підбігла ОСОБА_19 та разом з останньою він, ОСОБА_18 , став їх розбороняти, однак ОСОБА_15 . ОСОБА_17 не відпускав. Далі, бійка припинилась, він, ОСОБА_18 , запропонував викликати швидку медичну допомогу. Через деякий час, один з потерпілих почав шукати телефон, ОСОБА_19 запропонувала набрати та знайти його мобільний телефон. Після цього, вони стали телефонувати на продиктований їм номер та знайшли телефон, який лежав на землі. ОСОБА_17 запропонував ОСОБА_15 розійтись по мирному, пропонував викликати швидку, пропонував гроші на лікування, однак ОСОБА_15 не захотів. Далі, ОСОБА_17 сказав їм з ОСОБА_19 йти до дому, після чого він провів останню, а коли повернувся на місце події, то там вже нікого не було. Невдовзі, він повернувся на роботу, де його затримали працівники міліції. Крім того, обвинувачений ОСОБА_18 зазначив, що він був обізнаний про наявність у ОСОБА_17 пістолета, чув приблизно 3-4 постріли здійснені ОСОБА_17 , після чого бачив кров на обличчі потерпілого ОСОБА_15 . Також вказав, що між ним та потерпілим ОСОБА_16 мала місце лише штовханина та образи з його боку на адресу останнього, будь-яких тілесних ушкоджень він потерпілим не завдавав та з ОСОБА_17 про вчинення протиправних дій не домовлявся, вимоги потерпілим про передачу майна ніхто не висловлював.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 своєї вини в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, перебаченого ст.187ч.2 КК України, їх винність у вчиненні інкримінованого їм злочину підтверджується зібраними органом досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_15 , будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що 22 травня 2015 року, приблизно о 02 годині, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_16 повертались додому та йшли по парку поблизу станції метро «Дарниця» у м.Києві, при цьому їм на зустріч йшли раніше незнайомі хлопці, якими виявились в подальшому ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Останні йшли в напрямку станції метро «Дарниця» у м.Києві та з їх боку пролунали некоректні фрази на їх з ОСОБА_16 адресу, але, вони їх фрази проігнорували та пішли далі. Однак, до них підбіг ОСОБА_17 та крикнув стояти, що змусило їх зупинитись, при цьому останній направив на них пістолет, утримуючи його на відстані, приблизно 30 сантиметрів, від його голови, після чого висловив вимогу про передачу грошових коштів та телефонів, які сказав покласти на землю. Обвинувачений ОСОБА_18 , в свою чергу, стояв біля них на відстані, приблизно 2 метри, бачив дії ОСОБА_17 , чув висловлену останнім вимогу про передачу грошових коштів та телефонів, при цьому ніяким чином ОСОБА_17 не зупиняв та не перешкоджав його діям. Далі, на вимогу обвинуваченого ОСОБА_17 потерпілий ОСОБА_16 дістав з кишені свій мобільний телефон «Нокіа», а ОСОБА_17 , продовжуючи утримувати пістолет, підійшов та забрав у ОСОБА_16 мобільний телефон, після чого став вимагати передачі майна у нього, ОСОБА_15 . В цей час, обвинувачений ОСОБА_18 зробив крок вперед та дістав газовий балончик, маючи намір бризнути у ОСОБА_16 , однак у нього нічого не вийшло, оскільки в балончику закінчився газ, Після цього, ОСОБА_17 почав стріляти йому в голову, а потім в ногу, при цьому ОСОБА_18 в свою чергу намагався завдати удар ОСОБА_16 , але той ухилився від удару. В подальшому, коли він затримав обвинуваченого ОСОБА_17 , то ОСОБА_18 став кричати йому, щоб він відпустив ОСОБА_17 . Незважаючи на те, що у обвинуваченого ОСОБА_18 була можливість залишити місце події, однак він своїми діями допомагав ОСОБА_17 , сприяв йому та діяли останні разом з метою заволодіння його та потерпілого ОСОБА_16 майном. Через деякий час на місце події прибігла дівчина, якій ОСОБА_17 передав пістолет, що надалі опинився у ОСОБА_18 . В подальшому, ОСОБА_18 із вказаною дівчиною пішли, а він, ОСОБА_15 викликав міліцію, після чого обвинуваченого ОСОБА_17 було затримано на місці події. Далі, при огляді місця події було вилучено кастет. Крім того, на місце події приїхала швидка медична допомога, працівники якої надали йому невідкладну медичну допомогу. Крім того, потерпілий ОСОБА_15 зазначив, що мобільний телефон після конфлікту було повернуто потерпілому ОСОБА_16 , слова, які звучали від обвинувачених на їх з ОСОБА_16 адресу вони з останнім сприймали як погрозу для життя та здоров`я.
Крім того, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 підтвердив вищенаведені показання потерпілого ОСОБА_15 та надав суду аналогічні показання, при цьому пояснив, що дійсно 22 травня 2015 року, приблизно о 02 годині, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_15 повертались додому та йшли від станції метро «Дарниця» по вулиці Попудренка у м.Києві, при цьому на вулиці людей не було. В цей час, на зустріч ним йшли обвинувачені ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які проходячи повз висловились на їх з ОСОБА_15 адресу некоректно, але вони на цю фразу не відреагували. Однак обвинувачені їх наздогнали, що змусило їх зупинитись, при цьому ОСОБА_17 висловив їм з ОСОБА_15 вимогу передати грошові кошти та мобільні телефони, наставивши пістолет йому у голову. Після цього, він, ОСОБА_16 дістав свій мобільний телефон та передав його на вимогу ОСОБА_17 . Потім, останній підійшов до ОСОБА_15 , а ОСОБА_18 в свою чергу, підійшов до нього, ОСОБА_16 та, висловлюючись нецензурною лайкою дістав газовий балончик, яким мав намір скористатись, однак, газ у балончику закінчився. Крім того, потерпілий ОСОБА_16 зазначив, що ОСОБА_18 весь час знаходився поряд ОСОБА_17 , бачив дії останнього, в тому числі по застосуванню зброї, чув вимогу ОСОБА_17 щодо передачі майна. Також, послався на те, що, коли потерпілий ОСОБА_15 став захищатись, то ОСОБА_17 став стріляти в ОСОБА_21 , здійснивши декілька пострілів в голову та ногу. Після пострілів потерпілий ОСОБА_15 вибив пістолет у ОСОБА_17 та затримав останнього. В подальшому його мобільний телефон був знайдений на землі шляхом здійснення на його номер телефонного дзвінка.
Із показань свідка ОСОБА_22 в судовому засіданні вбачається, що 21 травня 2015 року вона разом зі своїми знайомими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 святкували день народження останнього в будинку АДРЕСА_3 , при цьому всі вживали алкогольні напої, зокрема випили пів пляшки рому. Після цього, вони після 23 години вийшли прогулятись, та коли повертались додому, близько 02 години, 22 травня 2015 року по вулиці Попудренка у м.Києві, вона зайшла до магазину придбати пиво. Вона була відсутня, приблизно 20-25 хвилин, та коли повернулась почула крики та побачила, що відбувається бійка між обвинуваченим ОСОБА_17 та потерпілим ОСОБА_15 , при цьому потерпілий ОСОБА_16 та обвинувачений ОСОБА_18 також знаходились на місці події, однак участі у бійці не приймали. Бачила, що потерпілий ОСОБА_15 наносив удари руками та ногами обвинуваченому ОСОБА_17 . Надалі, вона намагалась розборонити бійку, після чого, обвинувачений ОСОБА_18 пішов з місця події, а працівники міліції затримали ОСОБА_17 на місці. Крім того, у потерпілого ОСОБА_16 на місці події випав мобільний телефон, який знайшов ОСОБА_17 та повернув вказаному потерпілому. Хоча бійка на місці події була припинена, однак, потім знову продовжилась. Будь-яких заборонених предметів вона в руках обвинувачених не бачила, не заперечувала, що в ході досудового розслідування зазначала, що була обізнана про наявність у обвинуваченого ОСОБА_17 пневматичного пістолета.
Вищенаведені показання потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про вчинення на них розбійного нападу ОСОБА_17 та ОСОБА_18 є чіткими, послідовними, детальними та узгоджуються між собою щодо обставин вчинення нападу ОСОБА_17 та ОСОБА_18 з метою заволодіння їх майном із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я та погрози такого насильства, а також об`єктивно підтверджуються:

- даними протоколу огляду місця події від 22.05.2015 року з долученою фототаблицею, про те, що під час огляду місця події ділянки території по вулиці Попудренка, 9 у м.Києві були виявлені сліди бурого кольору, газовий балончик «Терен 4»;
- даними протоколу огляду місця події від 22 травня 2015 року з долученою фототаблицею, про те, що в ході огляду кімнати консьєржа в будинку АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено серед іншого предмети схожі на пістолет та кастет;
- даними висновку судово-балістичної експертизи №535 від 15.06.2015 року про те, що наданий на дослідження предмет схожий на пістолет, вилучений 22 травня 2015 року в під`їзді в приміщенні консьєржа в будинку АДРЕСА_3 є пневматичним пістолетом «PIEТRO BERETTA» моделі «92 FS» № НОМЕР_1 калібру 4,5 мм, виготовленим промисловим способом фірмою «Umarex» (Німеччина) за ліцензією підприємства «PIEТRO BERETTA V.Т.» (Італія), придатний для стрільби;

- даними висновку судово-криміналістичної експертизи №1031 від 29 травня 2015 року про те, що предмет схожий на кастет, вилучений при огляді місця події від 22 травня 2015 року в приміщенні консьєржа в будинку №12 по вулиці Жмаченка у м.Києві, виготовлений саморобним способом, відноситься до холодної зброї ударно дробильної дії, кастет;
- даними протоколу огляду місця подій від 22 травня 2015 року про вилучення у ОСОБА_16 мобільного телефону «Нокіа», при цьому останній пояснив, що даним мобільним телефоном по вулиці Попудренка, 9 у м.Києві, під погрозою предмета, схожого на пістолет, заволоділи раніше незнайомі, один з яких наставив в лоб предмет, схожий на пістолет та висловив вимогу передачі грошових коштів та мобільних телефонів;

- даними протоколу від 08 липня 2015 року одночасного допиту потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з підозрюваним ОСОБА_17 в присутності законного представника ОСОБА_14 та адвоката ОСОБА_11 , в ході якого потерпілі вказали ОСОБА_17 як на особу, що разом з ОСОБА_18 вчинили на них розбійний напад, при цьому детально та послідовно розповіли за яких обставин ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , висловивши вимогу передачі майна, із застосуванням погроз пістолетом, при цьому ОСОБА_17 здійснив 7 пострілів в голову та ногу ОСОБА_15 , а ОСОБА_18 , в свою чергу, застосовуючи кастет завдав удар по ребрам ОСОБА_16 , заволоділи, належним останньому мобільним телефоном, після чого були затримані, при цьому в ході одночасного допиту ОСОБА_17 свою вину визнав частково, не заперечував, що погрожував пістолетом потерпілим та вимагав у потерпілих грошові кошти;
- даними протоколу від 08 липня 2015 року одночасного допиту потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з підозрюваним ОСОБА_18 за участю адвоката ОСОБА_9 , в ході якого потерпілі давали аналогічні вищезазначеним показання про обставини вчинення на них розбійного нападу ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , при цьому ОСОБА_18 не заперечував, що підібрав кастет ОСОБА_17 та розмахував ним перед потерпілим ОСОБА_16 ;
- даними протоколу слідчого експерименту від 11 липня 2015 року за участю потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які на місці події розказали та показали, за яких обставин 22 травня 2015 року, приблизно о 02 годині, ОСОБА_17 разом з ОСОБА_18 вчинили на них розбійний напад, при цьому детально та послідовно розповіли за яких обставин ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , висловивши вимогу передачі майна, із застосуванням погроз пістолетом, при цьому ОСОБА_17 здійснив 7 пострілів в голову та ногу ОСОБА_15 , а ОСОБА_18 , в свою чергу, застосовуючи кастет завдав удар по ребрам ОСОБА_16 , після чого заволоділи, належним останньому мобільним телефоном та невдовзі були затримані;
- іншими зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Згідно з даними висновку судово медичної експертизи №1455 від 25.05.2015 року потерпілому ОСОБА_15 було заподіяно наступні тілесні ушкодження:

а) забійні рани: в ділянці «тіла» лівої брови - 1, в ділянці лівої щоки - 1, на тильній поверхні лівої кисті в проекції 4-ої п`ясної кістки - 1, на зовнішній поверхні лівої гомілки в верхній третині на фоні синця - 1;
б) садна: на передній поверхні обох колінних суглобів справа - 2, з ліва - 1, на ліктьовій поверхні правого променево - зап`ясткового суглобу - 1, на передньо зовнішній поверхні правого плеча у середній та нижній третинах - 3;
в) синець передньої поверхні лівого плечового суглобу.
Крім того, відповідно до даних вищезазначеного висновку судово-медичної експертизи:
- п. 1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визначення терміну ушкодження - «з медичної точки зору, тілесні ушкодження це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних»;
- п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів».
Вказані ушкодження спричинені тупим (тупими) предметом (предметами), що не відобразили в собі характерних властивостей травмуючого (травмуючих) предмета (предметів), за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні властивості, можуть відповідати даті вказаній в постанові, тобто 22.05.2015 року та відносяться:
- кожне з ушкоджень, зазначених у підпункті а) до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я) відповідно до пп. 2.3.3. та 4.6 вищезазначених «Правил»;
- кожне з ушкоджень зазначених у підпунктах б) та в) до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) відповідно до пп. 2.3.5. та 4.6. вищезазначених «Правил».
Враховуючи кількість, локалізацію та взаєморозташування виявлених ушкоджень, вони утворилися не менш ніж від восьми травматичних впливів. Виявлені тілесні ушкодження є небезпечними для життя.

Згідно з даними висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №564 від 02 липня 2015 року, у період правопорушення в скоєнні якого ОСОБА_17 підозрюється, останній виявляв ознаки резидуально-органічного ураження головного мозку з емоційно-вольовими порушеннями (F07.8 - згідно з МКХ-10) і за своїм психічним станом у період правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_17 виявляє ознаки резидуально-органічного ураження головного мозку з емоційно-вольовими порушеннями і за своїм психічним станом у теперішній час здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_17 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Вищенаведені зібрані органом досудового розслідування докази, що були досліджені в судовому засіданні, які узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, суд визнає належними і допустимими та кладе їх в основу вироку.
Твердження обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і захисників про відсутність у обвинувачених умислу та попередньої змови на вчинення розбою, з посиланням на те, що між потерпілими та обвинуваченими мав місце конфлікт, в ході якого останні вчинили хуліганські дії, при цьому ніхто з обвинувачених вимоги потерпілим передачі грошових коштів та телефонів не висловлював, а мобільний телефон потерпілого ОСОБА_16 після закінчення конфлікту був знайдений на місці події та повернутий останньому, суд визнає необґрунтованими.
Вказані твердження обвинувачених та доводи захисту спростовуються в цій частині послідовними показаннями потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в суді про те, що ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в день події 22 травня 2015 року, приблизно о 02 годині, по вулиці Попудренка у м.Києві, діючи спільно та узгоджено, вчинили на них напад, при цьому ОСОБА_17 в присутності ОСОБА_18 під погрозою застосування пістолета висловив вимогу передачі їм грошових коштів та телефонів, після чого, застосовуючи насильство небезпечне для життя та здоров`я, здійснив 7 пострілів з пневматичного пістолета в голову та ногу ОСОБА_15 , а ОСОБА_18 завдав удар рукою з кастетом по ребрам потерпілому ОСОБА_16 , внаслідок чого обвинувачені заволоділи мобільним телефоном «Нокіа», що належав потерпілому ОСОБА_16 .
В ході одночасного допиту з обвинуваченими потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 під час досудового розслідування давали аналогічні показання в цій частині, які узгоджуються між собою щодо обставини вчинення ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на них нападу з метою заволодіння їх майном із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я та з погрозою застосування такого насильства, внаслідок чого обвинувачені заволоділи мобільним телефоном «Нокіа», який належав потерпілому ОСОБА_16 , що також потерпілі незмінно підтверджували під час слідчого експерименту.
З цих же підстав, суд визнає необґрунтованими показання обвинувачених про те, що на адресу потерпілих вони вимоги про передачу майна не висловлювали та мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_16 не забирали.

Виходячи з наведеного, а також враховуючи сукупність зібраних по справі доказів, які були досліджені в судовому засіданні, показання потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про вчинення на них розбійного нападу ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , суд визнає правдивими, такими, що відповідають дійсності та кладе їх в основу вироку.

У суду немає підстав не довіряти показанням потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . В судовому засіданні не встановлено обставин для обмови потерпілими обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Про наявність попередньої змови між обвинуваченими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 свідчать їх спільні дії, які були чіткими, носили узгоджений характер, якими останні доповнювали один одного та, які охоплювались їх єдиним умислом, спрямованим на заволодіння майном потерпілих для досягнення єдиного злочинного результату.

Крім того, про наявність умислу у обвинувачених на заволодіння майном потерпілих та корисливого мотиву свідчать їх послідуючі дії по заволодінню телефоном потерпілого ОСОБА_16 , після висловлення вимоги на адресу потерпілих про передачу майна під погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я та подальше застосування такого насильства під час вчинення протиправних дій, що неодноразово та незмінно підтверджували потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
Поряд з цим, слід зазначити, що розбій, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого чи погрозою такого насильства, незалежно від того заволоділа винна особа майном чи ні, у зв`язку з чим твердження обвинувачених та захисту, що телефон потерпілого ОСОБА_16 був знайдений після конфлікту на місці події не заслуговують на увагу.
Також, безпідставними суд визнає посилання захисту про відсутність доказів на підтвердження перебування обвинувачених на момент вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі доводи спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема як показаннями потерпілих в судовому засіданні в цій частині, так і показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що в день події вони святкували день народження ОСОБА_18 , при цьому всі, в тому числі і ОСОБА_17 і ОСОБА_18 вживали спиртне, що також підтвердили самі обвинувачені в судовому засіданні.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, в повному обсязі пред`явленого їм обвинувачення.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_18 з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст.296 КК України, як про те ставить питання захист.

Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_18 за ст.187ч.2 КК України, оскільки вони своїми умисними діями вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства /розбій/, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим ОСОБА_17 та ОСОБА_18 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, дані про особу кожного з обвинувачених, зокрема: ОСОБА_17 навчався, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом з дитинства, має незадовільний стан здоров`я, раніше не судимий, вчинив злочин у неповнолітньому віці, в судовому засіданні розкаявся щодо наслідків, які настали від його дій, майно потерпілому повернуто; ОСОБА_18 працював неофіційно, за місцем проживання характеризується позитивно, не судимий в силу ст.89 КК України, в судовому засіданні також розкаявся щодо наслідків кримінального правопорушення, майно потерпілому повернуто.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , суд визнає щире каяття обвинувачених в судовому засіданні щодо наслідків, які настали від їх дій, відшкодування шкоди потерпілому та щодо обвинуваченого ОСОБА_17 вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненного ОСОБА_17 та ОСОБА_18 злочину, який відноситься до тяжких злочинів, обставин справи, вищезазначених даних про особу обвинувачених, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_17 та ОСОБА_18 неможливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити їм покарання у виді позбавлення волі, яке, виходячи з сукупності зазначених судом обставин, буде достатнім для виправлення ОСОБА_23 і ОСОБА_18 та попередження вчинення ними нових злочинів.

У зв`язку з наведеним, підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи вищенаведені дані про особи обвинувачених, які мають молодий вік, засудили свої протиправні в суді, щиро розкаялись в судовому засіданні щодо наслідків, які настали від їх дій, відшкодували шкоду потерпілому, а також враховуючи вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_17 у неповнолітньому віці, який є інвалідом з дитинства, з урахуванням обставин, які визнані судом такими, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , суд вважає за можливе призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, що передбачена санкцією ч.2 ст.187 КК України.

Поряд з цим, також суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, в редакції, що діє на момент постановлення вироку, зарахувати в строк відбуваня покарання ОСОБА_17 та ОСОБА_18 термін їх попереднього ув`язнення, а саме: з моменту фактичного затримання з 22.05.2015 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по справі: змив рідини бурого кольору, вилучений під час огляду місця події по вулиці Попудренка, 9 у м.Києві та диск із відеозаписом слідчого експерименту, що приєднані до матеріалів кримінального провадження, слід зберігати при матеріалах кримінального провадження як джерела доказів.
Речові докази по справі: пневматичний пістолет, калібру 4,4мм, 3 кульки калібру 4,5мм, 3 порожні балони, дерев`яну биту, господарсько-побутовий мачете, кастет, 26 пігулок, порожній газовий балон «Терен 4», 2 ключі, ключ від домофону та брелок, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції ГУНП в м.Києві, слід знищити.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон «Нокіа 1280» з сім-кртою оператора мобільного зв`язку «Лайф», який належить потерпілому ОСОБА_16 та переданий на зберігання останньому під розписку слід залишити у володінні та користуванні потерпілого ОСОБА_16 .
Крім того, підлягають стягненню з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 процесуальні витрати у розмірі 3072 гривні 12 копійок у дольовому порядку, тобто по 1536 гривень 06 копійок з кожного на користь держави за проведення по справі судово-балістичної, судово-криміналістичних та судово-хімічної експертиз (отримувач коштів: УК у Дніпровському районі м.Києва 24060300, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві, код банку отримувача: 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ):38012871, рахунок отримувача: 0005).

Цивільний позов по справі не заявлено.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_17 та ОСОБА_18 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначити їм покарання за цей злочин із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, кожному.

Строк покарання ОСОБА_17 та ОСОБА_18 обчислювати з моменту їх затримання з 22 травня 2015 року кожному.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в строк відбування покарання термін їх попереднього ув`язнення, а саме: з моменту фактичного затримання з 22.05.2015 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, кожному.
Запобіжний захід ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО Управління Державної Пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області залишити без змін до набрання вироком законної та вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: змив рідини бурого кольору, вилучений під час огляду місця події по АДРЕСА_4 та диск із відеозаписом слідчого експерименту, що приєднані до матеріалів кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження як джерела доказів.
Речові докази по справі: пневматичний пістолет, калібру 4,4мм, 3 кульки калібру 4,5мм, 3 порожні балони, дерев`яну биту, господарсько-побутовий мачете, кастет, 26 пігулок, порожній газовий балон «Терен 4», 2 ключі, ключ від домофону та брелок, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції ГУНП в м.Києві - знищити.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон «Нокіа 1280» з сім-кртою оператора мобільного зв`язку «Лайф», який належить потерпілому ОСОБА_16 та переданий на зберігання останньому під розписку залишити у володінні та користуванні потерпілого ОСОБА_16 .
Стягнути з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 процесуальні витрати у розмірі 3072 гривні 12 копійок у дольовому порядку, тобто по 1536 гривень 06 копійок з кожного на користь держави за проведення по справі судово-балістичної, судово-криміналістичних та судово-хімічної експертиз (отримувач коштів: УК у Дніпровському районі м.Києва 24060300, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві, код банку отримувача: 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ):38012871, рахунок отримувача: 0005).

Цивільний позов по справі не заявлено.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: