печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту,
В С Т А Н О В И В:
17 травня 2017 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , а саме: земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для індивідуального житлового гаражного і дачного будівництва, кадастровий номер :08:001:0278, заборонити розпорядження вказаним майном.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.
Адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити. Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити.
Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась, оскільки таке клопотання не заявлялось. Обґрунтовуючи внесене клопотання слідчий посилався на те, що Відділом досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000391 від 13.02.2017 за підозрою начальника Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Так, з січня 2016 року до теперішнього часу ОСОБА_5 обіймає посаду начальника Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області, тобто є службовою особою, яка займає відповідальне становище. ОСОБА_5 26 січня 2017 року, 15 та 16 лютого 2017 року у своєму службовому кабінеті розташований у адміністративному приміщенні Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області за адресою: Київська область, смт. Іванків, вул. Проскури, 40, погрожуючи головному інженеру ПАТ «Спеціалізоване монтажне управління № 24» ОСОБА_7 кримінальною відповідальністю та неповерненням арештованого майно вказаного товариства у кримінальному провадженні № 0000039 від 26.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України, у якому він здійснював процесуальне керівництво, вимагав від останнього неправомірну вигоду в сумі 3 000 доларів США за закриття кримінального провадження та зняття арешту з майна вказаного підприємства на що ОСОБА_7 надав свою згоду. З метою отримання неправомірної вигоди та доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 заздалегідь погодив за телефоном час та місце 2 зустрічі з ОСОБА_7 та залучив до вчинення злочину водія Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочинні наміри останнього та доручив йому отримати грошові кошти від ОСОБА_7 для подальшої передачі йому.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди. ОСОБА_5 , 17.02.2017 о 19.25 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. У подальшому, 18.02.2017 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Брянка Луганської області, який працює начальником Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області, раніше не судимому, одруженому, маючому неповнолітнього сина, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. У зв`язку з цим, з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_5 на нього необхідно накласти арешт. У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,1 га. за адресою: АДРЕСА_1 , 3 володіння зазначеною земельною ділянкою підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наданої.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У частині 3 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000391 від 13.02.2017, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 131-132, 167, 170-171 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , а саме: земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для індивідуального житлового гаражного і дачного будівництва, кадастровий номер :08:001:0278, з забороною відчуження вказаного майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Ухвала в частині накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її отримання. Особам, які не були присутні під час проголошення, протягом п`яти днів з дня отримання вказаної ухвали.

Суддя ОСОБА_1