Справа № 182/212/17
Провадження № 1-кс/0182/64/2017
У Х В А Л А
Іменем України
12.01.2017 року м. Нікополь
Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого Нікопольського відділу ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за № 0000105 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шолохове, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

18.07.2016 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Нікопольського відділу ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію за ч.3 ст.185 КК України, яке мотивоване наступним:

ОСОБА_4 06.01.2017 року о 18.00 годин знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, скориставшись незачиненою хвірткою проник на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де, шляхом ривку відчинив вхідні двері та проник до вказаного будинку,що є житлом, звідки діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав телевізор «LG RT 21 FB7» чорного кольору, вартістю 1000 грн., та TV-тюнер «GLOBO», вартістю 2000 грн., які належать ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3000 грн.

З місця злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

В ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, що повністю підтверджуються зібраними матеріалами, а саме:

1) Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 .

2) Протоколом впізнання, в ході якого свідок, впізнав підозрюваного ОСОБА_4 ;

3) Протоколами допитів свідків;

4) Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , де він визнає свою провину повністю;

5) Протоколом огляду та вилучення речей.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі.

Наразі по вказаному кримінальному провадженню триває досудове розслідування, в ході якого необхідно провести ряд слідчих дій. Крім цього, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого чи свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення, окрім того у вчиненні якого підозрюється, а саме:

- ОСОБА_4 був раніше судимий;

- за місцем проживання характеризується негативно;

- відсутність в оточенні ОСОБА_4 осіб, які б могли уберегти його від чинення нових злочинів;

- відсутність постійного місця роботи та постійного законного джерела заробітку;

- вчинення ним злочину у період іспитового строку.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних засобів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави;

- ОСОБА_4 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім цього, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що він є раніше засудженим, та оскільки за вчинення ОСОБА_4 , окрім інших, також і злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до шести років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

На підставі викладеного, слідчий просить обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання слідчого, підозрюваного який заперечував проти клопотання слідчого та просив більш м*який запобіжний захід, приходжу до висновку про можливість відмови в задоволенні клопотання слідчого з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.3 ст. 185 КК України є обґрунтованою.

На теперішеій час, по провадженню допитані потерпілий та свідки, підозрюваний з`являвся за викликом до слідчого.

За думкою суду, є обгрунтиовані ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Запобігання зазначеному ризику, без застосування запобіжного заходу не можливо.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177

КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;

ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, суд вважає за можливе обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який зможе запобігти зазначеним ризикам.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на два місяці.

Керуючись ст. ст. 176 179, 184, 194 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 погодженого з прокурором ОСОБА_3 про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати постійне місце проживання АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 обовязок зявлятися до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Строк дії ухвали два місяці, рахуючи з 12.01.2017 до 12.03.2017 року включно.

Головуючий суддя ОСОБА_1