Справа № 755/6409/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
в с т а н о в и в :
До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 та обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 28.04.2017 у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, придбав невстановлену кількість психотропних речовин та наркотичних засобів, які знаходились в чорному пакеті.
Після чого, даний пакет, в якому знаходились психотропні речовини та наркотичні засоби, почав зберігати при собі з метою подальшого збуту.
Так, 28.04.2017 приблизно о 13 годині 30 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 40, працівниками поліції виявлено ОСОБА_5 , у якого під час поверхневого огляду, в сумці, було виявлено невстановлену кількість психотропних речовин та наркотичних засобів. Також, ОСОБА_5 , зізнався, що за місцем свого тимчасового проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , зберігає невстановлену кількість психотропних речовин та наркотичних засобів. В подальшому, в період часу з 20 години 20 хвилин до 21 години 20 хвилин, в присутності двох запрошених понятих, ОСОБА_5 , було проведено обшук в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час якого слідчим було виявлено у дверцятах холодильника, який знаходиться у коридорі, поліетиленовий пакетик, у якому знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, що містить психотропну речовину амфетамін загальною масою 1,88 г. також виявлено 2 поліетиленові пакети всередині яких знаходяться таблетки жовтого та зеленого кольорів. Також в ході огляду кімнати даної квартири, на шафі виявлено картону коробку, всередині якої знаходяться поліетиленові пакетики, у кількості 11 штук, всередині яких знаходяться речовини наркотичного походження та електронні ваги, яку ОСОБА_5 , незаконно придбав та зберігав за місцем свого тимчасового проживання, з метою подальшого збуту.
Крім того, 28.04.2017, о 13 годині 45 хвилин ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України по підозрі у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, було проведено обшук затриманого ОСОБА_5 , під час якого у останнього виявлено та вилучено мобільний телефон «ZTE Nubia Z 9 Max » сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картою «Лайфсес» № НОМЕР_3 та грошові куп юри номіналом двісті гривень в кількості двадцяти шт., серія та номер куп`юр: ЗЕ8464177, АЗ2205846, ЗД7629732, ЗЄ6730618, ЗЄ6730618, ЗД7629732, ЗЕ8464177, АЗ2205846, МВ8700414, ЄЩ3066652, ТГ4867578, КЙ9883143, ЄД3679451, КЕ1063384, ЗА4373025, ТВ6555533, МВ8700414, ЄЩ3066652, КЙ9883143, ТГ4867578. (додаток: ксерокопії банкнот на п`яти аркушах); , що має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.
Також, 29.04.2017, о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України по підозрі у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, було проведено обшук затриманого ОСОБА_5 , під час якого у останнього виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 708 гривень що має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.
28.04.2017 та 29.04.2017 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення в тому числі й збереження речових доказів, а саме: мобільний телефон «ZTE Nubia Z 9 Max » сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картою «Лайфсес» № НОМЕР_3 та грошові купюри у сумі 708 гривень і грошові куп юри номіналом двісті гривень в кількості двадцяти шт., серія та номер куп`юр: ЗЕ8464177, АЗ2205846, ЗД7629732, ЗЄ6730618, ЗЄ6730618, ЗД7629732, ЗЕ8464177, АЗ2205846, МВ8700414, ЄЩ3066652, ТГ4867578, КЙ9883143, ЄД3679451, КЕ1063384, ЗА4373025, ТВ6555533, МВ8700414, ЄЩ3066652, КЙ9883143, ТГ4867578. (додаток: ксерокопії банкнот на п`яти аркушах), що мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, що тимчасово вилученні 29.04.2017 у ОСОБА_6 , а також попередження відчуження, попередження зникнення, втрати або пошкодження вищезазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, на думку заявника, необхідно накласти арешт шляхом заборони його використання, розпорядження, відчуження.
Тож, заявник, враховуючи положення ст.. 170 КПК України, вважає за необхідне накласти на це майно арешт з підстав вказаних у частині 2 зазначеної статті Кодексу.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частин.
В свою чергу, враховуючи положення ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглядати дане клопотання у відсутність інших учасників процесу, тож дослідивши надане клопотання на відповідність КПК України кримінальне провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом.
Клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.
Тож, слідчий суддя погоджується з висловленою у судовому засіданні думку заявника про те, що необхідно накласти арешт на майно в частині на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, слідчий суддя враховувати правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучено 28.04.2017 у ОСОБА_5 а саме: мобільний телефон «ZTE Nubia Z 9 Max » сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картою «Лайфсес» № НОМЕР_3 та грошові купюри у сумі 708 гривень і грошові куп юри номіналом двісті гривень в кількості двадцяти шт., серія та номер куп`юр: ЗЕ8464177, АЗ2205846, ЗД7629732, ЗЄ6730618, ЗЄ6730618, ЗД7629732, ЗЕ8464177, АЗ2205846, МВ8700414, ЄЩ3066652, ТГ4867578, КЙ9883143, ЄД3679451, КЕ1063384, ЗА4373025, ТВ6555533, МВ8700414, ЄЩ3066652, КЙ9883143, ТГ4867578 (додаток: ксерокопії банкнот на п`яти аркушах).
Негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя: ОСОБА_1