Провадження № 1-кп/127/197/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені 04 серпня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006040 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Леніне Ленінського району Автономної республіки Крим, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого:
14.02.2006 року Ленінським районним судом Автономної Республіки Крим за ч. 3 ст. 185,ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі, з випробувальним терміном 1 рік;
30.08.2006 року Ленінським районним судом Автономної Республіки Крим за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, з випробувальним терміном 2 роки;
10.11.2006року Ленінським районним судом Автономної Республіки Крим за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 23.07.2008 року умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 9 місяців 16 днів;
30.05.2011 року Ленінським районним судом Автономної Республіки Крим за ч.2 ст. 121,ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 345, ч.2 ст. 342, ч.2 ст.296, ст. 70 КК України на 7 років позбавлення волі;
27.11.2014 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст. 391, ст. 71, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 296 ст. 70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 засуджений Оріхівським районним судом Запорізької області до позбавлення волі, відбуваючи покарання у Вінницькій виправній колонії № 86 УДПтС України у Вінницькій області, неодноразово порушував режим відбування покарання. За час відбування покарання у Вінницькій виправній колонії № 86 УДПтС України у Вінницькій області в період з 27.10.2015 року по 21.07.2016 року засуджений ОСОБА_4 , за порушення режиму відбування покарання 12 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності (доган - 6, суворих доган - 1, 4 рази поміщався до дисциплінарного ізолятора та 1 раз - до приміщення камерного типу).
Уповноваженим оперативного відділу ОСОБА_6 13.02.2016 року під час здійснення обходу камери № 3 дисциплінарного ізолятору Вінницької ВК № 86 було виявлено, що ОСОБА_4 закрив оглядове вічко рушником, що не давало змоги вільного огляду камери. Засудженому ОСОБА_4 було зроблено зауваження та вказано зняти рушник з оглядового вічка, на що останній відреагував з обуренням та невдоволенням режимом відбування покарання, нецензурно виражався та законну вимогу виконувати відмовився. На повторні зауваження ОСОБА_4 не реагував та продовжував виражати невдоволення режимом, кидався речами, поводив себе агресивно. За дане порушення ОСОБА_4 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, постановою начальника Вінницької ВК №86, а саме переведено до приміщення камерного типу строком на один місяць.
Виконуючим обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби № 3 ОСОБА_7 18.04.2016 року близько 09:45 год. засудженому ОСОБА_4 було запропоновано приступити до прибирання території відділення згідно затвердженого графіку чергування по благоустрою приміщень та території установи, надано необхідний робочий інвентар, вказано об`єм роботи, однак засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився від виконання вказаних робіт, поводив себе нетактовно, заказував обурення та невдоволення режимом відбування покарання. Такими своїми діями засуджений ОСОБА_4 порушив ст. 9 КВК України, згідно якої засуджені зобов`язані виконувати законі вимоги адміністрації органів та установ виконання покарань, ч. 3 ст. 107 КВК України, п. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, згідно яких, засуджені зобов`язані виконувати всі законі вимоги персоналу колонії, за що 26.04.2016 року на засудженого ОСОБА_4 постановою начальника Вінницької ВК № 86 було накладено дисциплінарне стягнення, а саме поміщено в дисциплінарний ізолятор строком на 5 діб.
Так, 25.05.2016 року, близько 11:00 год., виконуючим обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби № 3 ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_4 було запропоновано приступити до прибирання кімнати культурно-масової роботи відділення соціально психологічної служби №3 згідно затвердженого графіку по прибиранню кімнати культурно-масової роботи відділення №3, надано необхідний робочий інвентар, вказано об`єм роботи, однак засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився від виконання вказаних робіт, поводив себе нетактовно, виказував обурення та невдоволення режимом відбування покарання, за що начальником Вінницької ВК № 86 на ОСОБА_4 було накладено дисциплінарне стягнення, а саме оголошено сувору догану.
Таким чином, ОСОБА_4 протягом року допустив неодноразові порушення режиму відбування покарання, які не є малозначними та за які на нього накладались дисциплінарні стягнення, в тому числі і поміщення до приміщення камерного типу.
Відбуваючи покарання у Вінницькій виправній колонії № 86 УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_4 знову допустив порушення умов відбування покарання.
Начальником відділення соціально психологічно служби ОСОБА_8 03.08.2016 року, близько 10:45 год. ОСОБА_4 поставлено законну вимогу приступити до прибирання кімнати культурно-масової роботи відділення соціально-психологічної служби №3 згідно затвердженого графіку по прибиранню кімнати культурно-масової роботи відділення № 3 на серпень 2016 року, надано необхідний робочий інвентар, вказано об`єм роботи, однак засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі, відкрито та демонстративно відмовився від виконання вказаних робіт, поводив себе нетактовно, зухвало, виказував обурення та невдоволення режимом відбування покарання. Такими своїми діями засуджений ОСОБА_4 порушив ст. 9 Кримінально-виконавчого кодексу України, згідно якої засуджені зобов`язані виконувати законі вимоги адміністрації органів та установ виконання покарань, ч. 3 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, згідно яких, засуджені зобов`язані виконувати всі законі вимоги персоналу колонії.
При цьому ОСОБА_4 був одягнений та взутий за сезоном, а також забезпечений необхідним робочим інвентарем та за станом здоров`я засуджений міг залучатись до праці.
Після відмови засудженого ОСОБА_4 від прибирання, з ним відразу була проведена бесіда профілактично-виховного характеру та ОСОБА_4 , було роз`яснено вимоги ст.ст. 107, 132 Кримінально-виконавчого кодексу України, а також норми статті 391 Кримінального кодексу України, і попереджено його про кримінальну відповідальність за цією статтею. Після проведення бесіди, начальником відділення соціально-психологічної служби №3 ОСОБА_8 повторно поставлено ОСОБА_4 законну вимогу здійснити прибирання кімнати культурно-масової роботи відділення СПС № 3. Однак, засуджений ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, та продовжуючи свій злочинний намір, повторно, відкрито, умисно, в присутності інших представників адміністрації Вінницької ВК № 86, з неповажних причин, в зухвалій формі відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації Вінницької ВК № 86.
В ході судового розгляду 13 квітня 2017 року між прокурором Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого, у відповідності до ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 391 КК України та призначення ОСОБА_4 наступного покарання - за ст. 391 КК України у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.11.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді одного року чотирьох місяців позбавлення волі. Відповідно до п. ґ ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з дня прибуття до установи попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді даного кримінального провадження, а саме з 13.04.2017 року до набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості. По суті обвинувачення ОСОБА_4 пояснив, що згоден з викладеними в обвинуваченні фактами, він дійсно відбуває покарання у Вінницькій виправній колонії №86 під час якого неодноразово за порушення режиму відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме були догани, сувора догана, неодноразово поміщався до дисциплінарного ізолятора та один раз до приміщення камерного типу.
Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання.
Заслухавши думку прокурора та показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.
Винуватість ОСОБА_4 є доведеною та підтверджується показаннями обвинуваченого, який вину визнав повністю та повідомив всі обставини вчинення злочину. Показання обвинуваченого суд вважає переконливим доказом його винуватості з підстав їх належності та допустимості. Так, ОСОБА_4 добровільно повідомив обставини вчинення злочину та з його показань вбачається те, що обвинувачений усвідомлював, що він порушував режим відбування покарання, в категоричній формі відмовився від виконання вказаних робіт, поводив себе нетактовно, виказував обурення та невдоволення режимом відбування покарання, хоч і на те не було підстав, у зв`язку з чим його було пере до приміщень камерного типу строком на один місяць. Однак і в подальшому продовжував порушувати режим відбування покарання. При цьому суд, з показань обвинуваченого дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 були направленні на злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань.
За таких обставин, суд вважає вказаний доказ достатнім для надання юридичної оцінки дій обвинуваченого та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин передбачений ст. 391 КК України, що вчинений ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості. Потерпілих у кримінальному провадженні не має.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку у Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія» не перебуває, на обліку у ВОПНЛ ім. Ющенка не перебуває, характеризується негативно.
У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 13 квітня 2017 року, укладена між прокурором Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , підлягає затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374, 468, 470, 472, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ОСОБА_4 та прокурором Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 від 13 квітня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 04 серпня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006040.
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ст. 391 КК України у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.11.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді одного року чотирьох місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 13.04.2017 року.
На підставі п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 13.04.2017 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два позбавлення волі.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: