Справа № 755/2609/17
1кс/755/899/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001910 від 13 лютого 2017 року про арешт майна,
в с т а н о в и в:

Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотання, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001910 від 13 лютого 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про арешт майна, а саме: мобільного телефону «Meizu М3», сірого кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім-картою «МТС», № НОМЕР_3 та сім-картою «Київстар» № НОМЕР_4 , вилученого у ОСОБА_5 .
З тексту клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 помістив придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований до правої і лівої кишені та правого і лівого рукава куртки, в яку він був одягнений, де почав його незаконно зберігати з метою подальшого збуту та на автомобілі таксі поїхав до будинку АДРЕСА_1 , чим вчинив незаконне перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого з метою збуту. 13.02.2017 приблизно о 07 годині 30 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Миколайчука, 17/2, працівниками патрульної поліції м. Києва був виявлений ОСОБА_5 , 1994 р.н., у якого під час поверхневої перевірки в лівій кишені куртки було виявлено 4 презервативи з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, загальною масою в перерахунку на суху речовину 9,47 г. В подальшому, в період часу з 08 години 30 хвилин до 09 години 20 хвилин, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Миколайчука, 17/2, співробітниками поліції, у присутності двох понятих, в лівій кишені куртки, в яку був одягнений ОСОБА_5 , було виявлено та в подальшому вилучено 4 презервативи з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, загальною масою у перерахунку на суху речовину 9,47 г, який останній незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою подальшого збуту іншим особам.
Крім того, вказано, що 13.02.2017 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 було затримано, під час обшуку останнього, виявлено та вилучено мобільний телефон «Meizu М3», сірого кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім-картою «МТС», № НОМЕР_3 та сім-картою «Київстар» № НОМЕР_4 .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
В свою чергу, враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати дане клопотання у відсутність інших учасників процесу, тож дослідивши надане клопотання на відповідність КПК України кримінальне провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п.п. 1, 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою конфіскації майна як виду покарання; збереження речових доказів.
Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На цей час, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Стаття 307 КК України регламентує кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а її частина 2 стосується дії, вчинених повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини та караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 - задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме:
-мобільний телефон мобільного телефону «Meizu М3», сірого кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім-картою «МТС», № НОМЕР_3 та сім-картою «Київстар» № НОМЕР_4 , вилучений 13.02.2017 під час обшуку у ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя