21.03.2017 ЄУН 389/2118/16-к
провадження №1-кп/389/206/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001642 від 03.08.2016, №0000143 від 24.01.2017, №0000150 від 25.01.2017 стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янка Черкаської області, громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 186 КК України

за участю: прокурора Знам`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, за наступних обставин.

03.08.2016 приблизно о 08.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_3 , де спільно з ОСОБА_5 вживав алкогольні напої. Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_3 раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме на відкрите викрадення належних ОСОБА_5 грошових коштів, які знаходилися у лівій кишені штанів, у які останній був одягнений. Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , перебуваючи в кімнаті будинку за вищевказаною адресою, в присутності ОСОБА_5 , незважаючи на його зауваження та вимоги припинити злочин, розуміючи, що його дії помічені ним, засунув свою ліву руку до лівої кишені штанів, у які останній був одягнений, звідки відкрито викрав належні ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 700 грн.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 700 грн.

25.12.2016 приблизно о 14.00 год. ОСОБА_3 знаходився у будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_4 .Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_3 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а саме на крадіжку належного ОСОБА_6 мобільного телефону, який знаходився на столі у веранді будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_4 . Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу з веранди будинку, розташованого за вищевказаною адресою, таємно повторно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон «NOMI І 181» вартістю 250 грн.

Після цього ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 250 грн.

23.12.2016 у денний час доби ОСОБА_3 , перебуваючи у центральній частині смт.Знам`янка-Друга Знам`янського району Кіровоградської області, дізнався від невстановленої досудовим розслідуванням особи про те, що мешканка похилого віку ОСОБА_6 , яка проживає у вказаному населеному пункті, продає картоплю, після чого у ОСОБА_3 раптово виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, а саме на заволодіння належною ОСОБА_6 картоплею. З метою реалізації вищевказаного умислу ОСОБА_3 з`ясував місце проживання ОСОБА_6 та 27.12.2016 приблизно о 14.00 год. прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого за адресою АДРЕСА_4 , не маючи при собі грошей, мав при собі сувеніри, візуально схожі на гроші, а саме на гривні, які є офіційною валютою України, домовився з ОСОБА_6 про придбання 240 кг. картоплі, за які він повинен був сплатити 750 грн.

Після вищевказаної домовленості ОСОБА_3 , реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, впевнившись, що ОСОБА_6 погано бачить, шляхом обману отримав у останньої 240 кг. картоплі, передавши ОСОБА_6 начебто в якості розрахунку сувенірні гроші, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що передані ОСОБА_6 предмети не є грошовими знаками, які перебувають в обігу на території України. Передавши ОСОБА_6 предмети, схожі на грошові кошти гривні та повідомивши ОСОБА_6 про те, що він передав їй 900 грн., ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_6 150 грн. в якості здачі, якими ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що остання погано бачить та сприймає передані їй сувенірні гроші як справжні, також заволодів шляхом обману.

Після того, як ОСОБА_6 передала ОСОБА_3 240 кг. картоплі та 150 грн., ОСОБА_3 , заволодівши ними таким чином шляхом обману, розпорядився картоплею та грошима на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України визнав повністю, на запитання учасників судового розгляду відповів, що фактичні обставини справи, які викладені в обвинувальних актах не оспорює, деякі злочини скоював перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, викрадені гроші витратив на придбання продуктів харчування, телефон повернув потерпілій.

В скоєному розкаюється просив суд не карати сильно та застосувати мінімальну міру покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальних актах та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор та обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, за ч.1 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), та за ч.2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які закон класифікує як злочини середньої тяжкості, особу ОСОБА_3 , що він раніше не судимий, характеризується негативно, не працює, скоїв за малий проміжок часу декілька епізодів кримінальних правопорушень, суспільно-корисною працею не займається.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить визнання своєї вини.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 суд відносить скоєння кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, з урахуванням того, що ОСОБА_3 раніше не судимий, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до обвинуваченого положення ст.75 КК України, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_3 , саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Цивільні позови не зявлені. Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обрана. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК ч.1 ст.186, ч.2 ст.190 КК України і призначити покарання у виді: за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч.1 ст.186 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.2 ст. 190 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

У відповідності з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі. .

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до ст.76 КК України, на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: сало вагою 4 кг, м`ясо вагою 1 кг., брюки чоловічі, 1 пачка цигарок «Monte Carlo», квасоля вагою 250 гр., 1 капустина вагою 1 кг., 1 буханець хліба, часник вагою 1 кг., пляшка із квасом об`ємом 2 л., переданий на зберігання підозрюваному ОСОБА_3 - залишити останньому; мобільний телефон «NOMI І 181», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити останній. Дві сувенірні купюри з написом 200 грн., одна сувенірна купюра з написом 500 грн., зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1