Єдиний унікальний номер 725/3851/16-к
Номер провадження 1-кп/725/175/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000966 від 27 червня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Побужани, Буського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, тимчасово проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне спричинення тяжких тілесне ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння (умисне тяжке тілесне ушкодження), за наступних обставин.

Так, 26 червня 2016 року біля 19 години , ОСОБА_6 , розпиваючи спиртні напої спільно із потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за місцем тимчасового проживання, за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , під час якого схопивши зі стола кухонний ніж, умисно, протиправно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю, наніс один удар ножем в область живота ОСОБА_5 , чим завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення, на рівні нижнього краю лівої реберної дуги по лівій парастернальній лінії, з розвитком гемоперитонеуму, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1180 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України визнав частково, при цьому не оспорюючи факту нанесення ОСОБА_5 удару ножем в область живота та спричинення тілесних ушкоджень, не визнав правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, а саме в частині нанесення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілого в момент їх заподіяння. В подальшому, в судових дебатах свою вину визнав в повному обсязі.

При цьому суду пояснив, що дійсно 26 червня 2016 року він, потерпілий ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та інші особи перебували у будинку потерпілого по АДРЕСА_2 , де вони вживали алкогольні напої. В подальшому між ним та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, спровокований саме ОСОБА_7 , яка його приревнувала до іншої жінки та в ході конфлікту нанесла йому удар по обличчю. В подальшому, він вийшов з кімнати на кухню, де хотів умити обличчя, ОСОБА_7 пішла слідом за ним, продовжуючи конфліктувати. Також вказав на те, що кухонний ніж він схопив виключно з метою залякування ОСОБА_7 , однак вона продовжувала конфліктувати, штовхала його та він наніс їй удар ножем. В подальшому, вона почала кричати, що її поранили ножем та до нею на кухню прийшов ОСОБА_5 , який намагався залагодити конфлікт, став між ними та він в свою чергу наніс йому удар ножем в живіт. Після цього він відніс потерпілого до кімнати, де намагався зупинити кров та викликали швидку, а потім разом із потерпілим поїхав до лікарні. Просив суворо не карати.

Не заважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, зокрема в частині кваліфікації вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його вина підтверджується поясненнями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , а також письмовими доказами по справі та поясненнями свідків.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 26 червня 2016 року повернувся до дому, де були вже присутні його дружина ОСОБА_7 , обвинувачений, ОСОБА_8 та ще один чоловік на ім`я ОСОБА_9 , а також було ще дві дівчини. Усі вони разом розпивали спиртні напої. В подальшому між обвинуваченим та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, однак з яких причин йому невідомо. Конфліктувати вони розпочали у кімнаті, а потім пішли до кухні і через деякий час він почув, як ОСОБА_7 почала кричати, що обвинувачений вдарив її ножем. Він в свою чергу вийшов на кухню, де почав їх розбороняти, зробив обвинуваченому зауваження та останній у відповідь вдарив його ножем у живіт. В подальшому обвинувачений разом із ОСОБА_8 надавали йому першу медичну допомогу, намагалися зупинити кров. Була викликана швидка медична допомога, яка відвезла його до ЛШМД, де йому надали допомогу. Однак від проведення операції та лікування він відмовився та поїхав додому. Після цього протягом двох тижнів лікувався, приймав ліки, робив перев`язки. Також вказав, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_8 , будучи допитаним в суді, пояснив що 26 червня 2016 року у вечірній час перебував у ОСОБА_5 вдома, де дивився футбол разом із потерпілим та обвинуваченим, а також ОСОБА_7 , ще були дві дівчини, одна з яких спала, а друга пішла до дому ще до конфлікту. Також пояснив, що в подальшому між обвинуваченим та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, однак хто саме його спровокував йому невідомо. Конфлікт розпочався спочатку в кімнаті, а потім обвинувачений та ОСОБА_7 вийшли на кухню, потерпілий залишався у кімнаті. Однак конфлікт не зупинявся та потерпілий вийшов на кухню та через кілька хвилин повернувся до кімнати увесь в крові. Він разом із обвинуваченим намагалися зупинити кров та викликали швидку допомогу. Безпосереднім свідком нанесення тілесних ушкоджень він не був та з цього приводу йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_10 будучи допитаним в суді пояснив, що 26 червня 2016 року у квартирі потерпілого разом із ОСОБА_8 , обвинуваченим та ОСОБА_7 дивився футбол та вони усі разом розпивали спиртні напої. З яких саме причин розпочався конфлікт між ОСОБА_7 та обвинуваченим йому невідомо. Конфлікт розпочався у кімнаті, однак в подальшому вони вийшли на кухню, а потерпілий залишився у кімнаті. Оскільки вони продовжували сваритися, потерпілий вийшов до них на кухню та через деякий час повернувся у кімнату із слідами крові та пояснив, що обвинувачений вдарив його ножем. В подальшому була викликана швидка медична допомога та обвинувачений, потерпілий і ОСОБА_7 поїхали до ЛШМД.

Свідок ОСОБА_11 будучи допитаним в суді пояснив, що за викликом прихав на місце події, де побачив потерпілого ОСОБА_5 із нанесеними йому тілесними ушкодженнями. Як пояснювали присутні на місці події особи, удар ножем потерпілому наніс обвинувачений. В подальшому потерпілого відвезли до ЛШМД.

Свідок ОСОБА_12 , будучи допитаним в суді пояснив, що приймав участь у слідчій дії в якості понятого, а саме при проведенні слідчого експерименту, в ході якого обвинувачений розповідав про обставини нанесення потерпілому ОСОБА_5 удару ножем. Усі пояснення обвинувачений давав добровільно та на нього будь-якого примусу не чинилося. Також дана слідча дія фіксувалася на відео.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що є працівником Чернівецького обласного центу екстреної медичної допомоги, медицини та катастроф та знаходився на чергуванні. Того вечора поступив виклик на 103 та диспетчер повідомив про ножове поранення на АДРЕСА_2 . Приїхавши на місце виклику вони побачили, що усі присутні особи, приблизно 6 осіб, перебувають в стані алкогольного сп`яніння. Потерпілий знаходився у кімнаті та у нього було проникаюче ножове поранення черевної порожнини, а у жінки грудної. Після надання першої медичної допомоги потерпілого помістили до машини швидкої медичної допомоги та відвезли до ЛШМД. При цьому, потерпілий не повідомляв про обставини його поранення. Дружина потерпілого вела себе неадекватно та відмовлялася їхати до лікарні, а обвинувачений намагався надавати потерпілому допомогу та поїхав до лікарні разом із ним, допомагав тримати систему.

Свідок ОСОБА_14 , будучи допитаною в суді пояснила, що 26 червня 2016 року була у квартирі потерпілого, де разом із іншими присутніми особами вживала спиртні напої, однак коли розпочався конфлікт між обвинуваченим та ОСОБА_7 вона пішла додому та будь-яких відомостей щодо нанесення ОСОБА_5 поранення їй невідомо. Також суду повідомила, що спір розпочався між обвинуваченим та ОСОБА_7 , який був спровокований саме ОСОБА_7 , оскільки остання приревнувала обвинуваченого до присутніх жінок.

Крім того, вина обвинуваченого також підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, а саме:

- протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 27 червня 2016 року, зі змісту якого убачається, що потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що 26 червня 2016 року між ним, його дружиною ОСОБА_7 та обвинуваченим виник словесний конфлікт, в ході якого обвинувачений безпричинно наніс один удар ножем в область живота, чим спричинив тілесні ушкодження (а.п. 7, т. 1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28 червня 2016 року за участю ОСОБА_5 , в ході якого обвинувачений повідомляв про події вчиненого ним кримінального правопорушення та СД-диском, на якому зафіксовані дані слідчого експерименту (а.п. 17-19, т. 1);

- висновком судово-медичної експертизи № 1180 д від 12 серпня 2016 року, яка проводилась на підставі даних медичної документації стаціонарного хворого ОСОБА_5 , в якій наявні відомості щодо усіх тілесних ушкоджень та встановлені відповідні діагнози за наслідком лікування ОСОБА_5 .. Згідно даного висновку, ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні у 2-му хірургічному відділенні ЛШМД м. Чернівці з 27 червня 2016 року з 1 годино 05 хвилин до 27 червня 2016 року до 2 години 25 хв. З діагнозом: Основний: проникаюче ножове поранення живота. Ускладнення основного: Гемоперитонеум. Супутній: алкогольна інтоксикація. При проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження, а саме: проникаюче колото-різане поранення живота, на рівні нижнього краю лівої реберної дуги по лівій парастернальній лінії, з розвитком гемоперитонеуму. Дане тілесне ушкодження виникло в результаті не менше як однієї травмуючої дії колото-ріжучого предмету, типу «ніж» та належить за ознакою «Небезпека для життя» до тяжких тілесних ушкоджень (а.п. 23-25, т. 1);

- протоколом огляду місця події від 27 червня 2016 року, згідно якого у присутності понятих було оглянуто будинок АДРЕСА_2 та вилучено, зокрема два кухонні ножа (а.п. 27-29, т. 1);

- висновком судової експертизи № 265-І від 12 серпня 2016 року, з фототаблицями-ілюстраціями, відповідно до якої на наданому на дослідження ножі з упаковки № 1, який вилучено з місця події, виявлено сліди крові. На ножі з упаковки № 2 слідів крові не виявлено. Виявлені на ножі з упаковки № 1 сліди крові належать людині та можуть походити від особи з групою крові В (ІІІ) з ізогемимаглютиніном анти-А системи АВО, у тому числі від ОСОБА_5 (а.п. 70-74, т. 1);

- довідкою ЧОНД від 27 червня 2016 року, згідно якої ОСОБА_6 на момент обстеження о 01 годині 55 хвилин 27 червня 2016 року перебував в стані алкогольного сп`яніння та у нього були виявлені тілесні ушкодження, а саме розбита лобова ділянка справа (а.п. 127, т. 1);

Крім того, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 суду пояснив, що саме ним як лікарем судово-медичної експертизи, завідуючим відділу судово-медичної експертизи робилися експертні дослідження в даному кримінальному провадженні. Перший висновок від 27 червня 2016 року він робив виключно при попередньому огляді потерпілого, а другий висновок № 1180 д від 12 серпня 2016 року робився вже на підставі медичних документів, а саме історії хвороби потерпілого, знімків УЗД тощо, в яких були зафіксовані усі дані щодо ножового поранення та його наслідки. При першому обстеженні ОСОБА_5 ним було виявлено на тілі потерпілого на передній черевній стінці на рівні нижнього краю лівої реберної дуги марлеву пов`язку, після зняття якої виявлена рана по лівій парастернальній лінії на рівні нижнього краю лівої реберної дуги, з рівними краями, гострими кінцями, з якої виділяється кров та рекомендовано звернутися до лікаря хіругра ЛШМД. За наслідками даного експертного обстеження встановлено, що виявлене тілесне ушкодження ОСОБА_5 виникло в результаті дії колючо-ріжучого предмету, по строку та обставинах може відповідати обставинам інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, і відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоров`я, а також зазначено що після надання медичних документів про надання ОСОБА_5 медичної допомоги з приводу вказаного тілесного ушкодження, ступінь тяжкості може бути змінено. При цьому, друге експертне дослідження проводилося вже з урахуванням висновків першої експертизи та медичної документації стаціонарного хворого ОСОБА_5 , в якій більш детально зазначено дані про тілесне ушкодження, описані лікарем-хірургом та його наслідки, зокрема дані про наявність виділення крові як на зовні, так і у середину порожнини, скупчення рідини в середині порожнини та наявність вільного газу, який не мав знаходитися в середині черевної порожнини якби поранення не було проникаючим та не мало зв`язку із зовнішнім середовищем, а також були взяті до уваги проведені заходи в частині надання медичної допомоги та лікування потерпілого. Крім того, було і досліджено висновок УЗД черевної порожнини ОСОБА_5 від 5 серпня 2016 року, та вже з урахуванням даних документів, встановлено, що основним діагнозом ОСОБА_5 було проникаюче ножове поранення живота, ускладнене гемоперитонеум, а також виявлено наступні тілесні ушкодження, а саме: проникаюче колото-різане поранення живота, на рівні нижнього краю лівої реберної дуги по лівій парастернальній лінії, з розвитком гемоперитонеуму. Дане тілесне ушкодження виникло в результаті не менше як однієї травмуючої дії колото-ріжучого предмету, типу «ніж» та належить за ознакою «Небезпека для життя» до тяжких тілесних ушкоджень. Крім того, звернув увагу суду на те, що таке ускладнення як гемоперитонеум могло призвести до перитоніту і як наслідок до смерті потерпілого, а також зазначив, що будь-яке проникаюче ушкодження на тілі особи згідно медичних показників та категорій, зокрема за ознаками «Небезпека для життя» належить до тяжких тілесних ушкоджень.

При цьому, невизнання обвинуваченим своєї вини в частині правової кваліфікації вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, а саме в частині того, що заподіяне тілесне ушкодження потерпілому не було тяжким та таким, що не є небезпечним до життя, оскільки потерпілий відмовився від лікування, то суд відноситься до них критично і оцінює такі доводи обвинувачення виключно з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене.

Крім того факт того, що нанесені ОСОБА_5 тілесні ушкодження є тяжкими та такими, що є небезпечними для життя в момент заподіяння, підтверджені висновком експертизи та пояснення допитаного в суді експерта, який роз`яснив, що виявлені у потерпілого ОСОБА_5 тілесні ушкодження, а саме: проникаюче колото-різане поранення живота, на рівні нижнього краю лівої реберної дуги по лівій парастернальній лінії, з розвитком гемоперитонеуму за ознакою «Небезпека для життя» належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень. При цьому, ні обвинуваченим, ні захисником не надано суду належних та допустимих доказів на спростування висновку судового експерта №1180 та даних щодо належності заподіяних ОСОБА_5 тілесних ушкоджень до категорії легких тілесних ушкоджень чи середньої тяжкості. Крім того, дані про те, що ОСОБА_5 27 червня 2016 року покинув приміщення ЛШМД та відмовився від хірургічного лікування та не перебував на стаціонарному лікуванні, що свідчить про те, що завдані тілесні ушкодження не можуть бути тяжкими, є безпідставними та спростовуються дослідженими судом належними і допустимими доказами, у тому числі висновком експерта № 1180д, від 12 серпня 2016 року, який не спростовано.

Таким чином, проаналізувавши усі докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі і вважає, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковано дії обвинуваченого як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент його нанесення, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зокрема те, що даний злочин відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, а також враховуються дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, судом враховується те, що ОСОБА_6 раніше був засуджений за вчинення особливо тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я людини, даний злочин вчинив у період умовно-дострокового звільнення, по місцю попереднього відбуття покарання, а також по місцю проживання та реєстрації характеризується з позитивної сторони, однак не працює.

Крім того, судом також враховується й те, що обвинувачений не перебуває на обліках у лікаря нарколога та психіатра, має задовільний стан здоров`я, з потерпілим примирився та потерпілий не має до нього будь-яких претензій майнового характеру, даний злочин вчинив через спровокований дружиною потерпілого конфлікт, свою вину фактично визнав у повному обсязі та розкаявся у вчиненому, а також враховується й те, що обвинувачений після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення надавав потерпілому першу медичну допомогу та з місця вчинення злочину не зник й відповідно сприяв органам досудового розслідування у розкриття даного злочину.

Вказані обставини суд на підставі ст. 66 КК України визнає такими, що пом`якшують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений фактично свою визнав в повному обсязі, усвідомив протизаконність своїх дій, вибачився перед потерпілим, надавав потерпілому першу медичну допомогу, даний злочин вчинив саме у зв`язку із віктимною поведінкою дружини потерпілого, яка перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння спровокувала конфліктну ситуацію із обвинуваченим, суд приходить до висновку, що всі ці обставини пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину і вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, застосувавши ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі. При цьому, підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні.

Саме такий вид покарання на погляд суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, при призначенні такого покарання судом ураховується думка самого потерпілого, який просив суворо обвинуваченого не карати.

При цьому, виходячи з того, що дане кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно вироку Лужського міського суду Ленінградської області Російської Федерації від 29 листопада 2009 року, який приведено у відповідність до законодавства України, яким визнано ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, а також згідно вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 13 листопада 2014 року засуджено ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 206 КК до 1 року позбавлення волі та остаточно призначено на підставі ст. 71 КК України шляхом повного приєднання невідбутого покарання за вироком Лужського міського суду Ленінградської області Російської Федерації від 29 листопада 2009 року, у виді 9 років позбавлення волі, строк невідбутого покарання 2 роки 1 місяць 22 дні (а.п. 137-138), остаточно ОСОБА_6 слід призначити покарання з урахуванням положень ст. 71 КК України.

Питання про речові докази вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 65-67, 69 КК України, ст.ст. 100, 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і за його вчинення призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 13 листопада 2014 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_6 залишити обрану.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 27 червня 2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 27 червня 2016 року до дня набрання даним вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1760,80 грн.

Речові докази: частину лінолеуму та частину простині, ножі, шорти, здані в камеру зберігання речових доказів при УМВС України в Чернівецькій області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1