АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 листопада 2016 року за № 420 160 000 000 031 95, з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з Подільського районного суду м. Києва до Шевченківського районного суду м. Києва,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника - ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

10 липня 2017 року до Апеляційного суду міста Києва надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про передачу кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 листопада 2016 року за № 420 160 000 000 031 95, з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України з Подільського районного суду м. Києва до Шевченківського районного суду м. Києва.

Клопотання мотивоване тим, що дане кримінальне провадження надійшло до Подільського районного суду м. Києва з порушенням визначених ч. 1 ст. 32 КПК України правил підсудності, оскільки, за викладених в обвинувальному акті фактичних обставин, останнє за часом із більш тяжких кримінальних правопорушень, що ставляться у вину обвинуваченим, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, вчинено в Шевченківському районі міста Києва, а саме в приміщенні Київської філії ПАТ «АКБ «Капітал», за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 10, що, відповідно, в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника ОСОБА_5 , який підтримав своє клопотання, просив його задовольнити та направити кримінальне провадження для розгляду в Шевченківський районний суд м. Києва, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом більш тяжке кримінальне правопорушення, прокурорів ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які заперечували проти задоволення клопотання, наполягали на тому, що органом досудового розслідування не встановлено місце вчинення останнього за часом кримінального правопорушення, перевіривши доводи клопотання разом з долученими до нього матеріалами, колегія суддів прийшла до висновку про те, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке кримінальне правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 листопада 2016 року за № 420 160 000 000 031 95, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Виходячи з положень ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 255 КК України, є особливо тяжкими, тобто однаковими за тяжкістю.

Відповідно до викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінальних правопорушень, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , будучи учасниками створеної у лютому 2010 року злочинної організації, у період квітня 2012 року вересня 2013 року, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділи коштами державного бюджету України в особливо великому розмірі.

Тобто, за встановлених органом досудового розслідування обставин, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, вчинено пізніше ніж те, що визначене у ч. 1 ст. 255 цього Кодексу.

За змістом диспозиції ч. 5 ст. 191 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вважається закінченим з моменту отримання можливості розпорядитися таким майном.

Як зазначено у викладених в обвинувальному акті фактичних обставинах останнього епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, внаслідок реалізації злочинної схеми бюджетного відшкодування податку на додану вартість «фіктивним» підприємствам, невстановлені слідством особи, які входили до складу злочинної організації, у якій брали участь також ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , у період лютого вересня 2013 року здійснили зняття грошових коштів, які надійшли з державного бюджету, у готівковій формі з рахунку ТОВ «Ексімтех», відкритому в філії банківської установи, та передали їх особі, досудове розслідування стосовно якої здійснювалось в іншому провадженні, для розподілу між учасниками злочинної організації.

Далі указано, що невстановлені службові особи Київської філії ПАТ «АКБ «Капітал», з метою приховування незаконної діяльності, на виконання вказівки особи, досудове розслідування стосовно якої здійснювалось в іншому провадженні, у вересні грудні 2013 року за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 10, здійснили знищення електронної інформаційно-аналітичної бази даних філії банку та всіх паперових носіїв інформації по операціям, пов`язаним з імітацією обігу грошових коштів по рахунках, задіяних у злочинній схемі бюджетного відшкодування «фіктивних» підприємств та подальшим зняттям з цих рахунків у готівковому вигляді сум відшкодованого податку на додану вартість.

З наведеного видно, що заволодіння чужим майном та отримання можливості їм розпоряджатися відбулося з моменту зняття грошових коштів з рахунку ТОВ «Ексімтех», відкритому в філії банківської установи, що, за змістом викладених в обвинувальному акті обставин, мало місце в Київській філій ПАТ «АКБ «Капітал», яка розташована в місті Києві по вулиці Обсерваторній, 10, що територіально відноситься до Шевченківського району міста Києва.

Таким чином, доводи клопотання захисника ОСОБА_5 про те, що останнє за часом з більш тяжких кримінальних правопорушень, які органом досудового розслідування ставляться у вину ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , вчинено у Шевченківському районі міста Києва, тобто в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, є обґрунтованими.

Твердження прокурорів в судовому засіданні про те, що органом досудового розслідування не встановлено місця вчинення кримінального правопорушення не ґрунтуються на змісті обвинувального акта.

Що ж стосується посилання сторони обвинувачення на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 6 червня 2017 року, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 направлено на розгляд Подільському районному суду м. Києва, то колегія суддів звертає увагу на те, що, приймаючи таке рішення, апеляційний суд виходив виключно із неможливості утворити склад суду у Печерському районному суді м. Києва, куди обвинувальний акт був спрямований після закінчення досудового розслідування, і при цьому не вирішував регламентованих ч. 1 ст. 32 КПК України питань з приводу територіальної підсудності даного кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що клопотання захисника ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 передачі з Подільського районного суду м. Києва до Шевченківського районного суду м. Києва за територіальною підсудністю.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 32, ст. 34 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 листопада 2016 року за № 420 160 000 000 031 95, з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України передати на розгляд Шевченківському районному суду м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3