печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим із прокурором, про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 від 07.05.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. ч. 1, 3 ст. 212, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212, ч. ч. 2, 1 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Церсаніт інвест» (код 33529350), протягом 2015 року, при придбанні природного газу по значно завищеним цінам через «транзитне» ТОВ «Транс-Газ Бюро» (код 37634827), яке у подальшому відобразило його придбання у підприємств з ознаками «фіктивності» ТОВ «Газойлпетроліум» (), ТОВ «Лктів-газ-фейд» (), ТОВ «Газойлтрейд» (), ТОВ «Кепітал агроінтернешнл» (), ТОВ «Дашар» (), ТОВ «Лукан» (), ТОВ «Коптос» (), ТОВ «Агро-КС» (), ТОВ «Розвиток 2015» (), ТОВ «Ірпінь реконструкція» (), ТОВ «Рованатруп» (), ухилились від сплати ГІДВ на суму 9,8 млн. грн.
27 квітня 2017 року під час проведення обшуку виявлено та вилучено печатки підприємств, що задіяні в протиправній схемі ухилення від сплати податків та створенні з метою прикриття незаконної діяльності.
В результаті проведеного аналізу встановлено, що частина підприємств являються підприємствами експортерами сільськогосподарської продукції, а саме: ТОВ «АВРОРА-ДШОЛБ, ЛТД» (код 25529536), ТОВ «АГРО СПЕКТР ГРУП» (код 32781460) ТОВ «ВАНГЕРС» (код 40320358), ГІП «ГРАДОБУД-ЦЕНТР» (код 36585224) ПП «ДИЗАЙН ЦЕНТР МЕГАСТИЛЬ Л» (код 34448959), ТОВ «ЕНЕРДЖ1 КОНСАЛТ» (код 40043799), ТОВ «ПАРАНТЕЛЛА» (код 40320824).
Дані підприємства протягом 2016-2017 років проводили зовнішньо - економічну діяльність по експорту сільськогосподарської продукції по непрямим договорам, нерезидентами по яких виступали ряд підприємств, зареєстрованих в офшорних зонах.
Одночасно з цим встановлено, що ТОВ «Голтеск» у січні 2017 року здійснило експорт сільськогосподарської продукції по непрямому договору з нерезидентом за адресою: м. Кропивницький, вул. Можайського, 43, а тому виникла необхідність в накладенні арешти на рахунку вказаного товариства, відкритих у ПАТ "ПУМБ" (МФО 334851).
Заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування доводів та вимог клопотання, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 (далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Отже, положеннями КПК України фактично передбачені два самостійні інститути забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ст. 170 КПК України), а також накладення арешту на речі, майно та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна та/або з метою збереження речових доказів (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України).
Органом досудового розслідування за погодженням з прокурором у вищевказаному клопотанні ініційовано питання про арешт майна як такого, що відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Між тим, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину ( п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.
Слідчим суддею за результатами розгляду клопотання не встановлено достатніх та допустимих в розумінні ст. 86 КПК України доказів, які б підтверджували причетність ТОВ «Голтеск» (код 39589609) до обставин, які є предметом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, відомості відносно вказаного товариства до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Зважаючи на викладене, органом досудового розслідування не доведено та при розгляді клопотання не встановлено достатніх доказів для безспірного висновку про наявність підстав, які б виправдовували доцільність накладення арешту на рахунки ТОВ «Голтеск» (код 39589609), а відтак слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 167, 170, 172,173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна,- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1