Справа № 194/116/17
Провадження № 1-кп/194/78/17

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2017 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2016 року за №0000658 та від 16 лютого 2017 року № 0000096 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08 вересня 2016 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.186 КК України до 200 годин громадських робіт

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.389, ч.3 ст.185 КК України,
з участю: прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи засудженим 08 вересня 2016 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 годин, достовірно знаючи про необхідність виконання вироку суду та будучи про це належним чином поінформованим, умисно ухилився від відбуття покарання у вигляді громадських робіт за наступних обставин.

19 жовтня 2016 року начальником Тернівського міського відділу кримінально-виконавчої інспекції МВ КВІ УДПтС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_3 , якого засуджено до покарання у вигляді громадських робіт строком 200 годин за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року, а також відповідно до п.5.1 Розділу II Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, ОСОБА_3 роз`яснено порядок та умови відбування покарання, про стягнення, які можуть бути накладені, про відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, що він засвідчив особистим підписом.

19 жовтня 2016 року начальником Тернівського МВ КВІ УДПтС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 було направлено листа директору КП «ТЖКП» ОСОБА_8 про направлення ОСОБА_3 для відбуття покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Відповідно до розпорядження КП «ТЖКП» від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_3 прийнято на дільницю «Зеленого господарства».

Згідно табелю на жовтень 2016 року «Про вихід на роботу» КП «ТЖКП», ОСОБА_3 в період часу з 20 жовтня по 31 жовтня 2016 року відпрацював 4 години, але за період часу з 20 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року ОСОБА_3 повинен був відпрацювати 32 години загального часу.

Згідно табелю за листопад 2016 року «Про вихід на роботу» КП «ТЖКП» ОСОБА_3 був зобов`язаний вийти на роботу у період з 01 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року, але на роботу не вийшов. ОСОБА_3 за період часу з 01 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року повинен був відпрацювати 88 годин загального часу.

КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» «Дніпропетровської обласної ради» повідомив Тернівське МВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області про те, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в даному закладі в період часу з 28 жовтня 2016 року по 30 жовтня 2016 року, виписаний за відмову від обстеження (лист вих. № 2146 від 06 грудня 2016 року).

25 жовтня 2016 року та 01 грудня 2016 року, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 порушив умови та порядок відбування покарання інспектором Тернівського МВ КВІ УДПтС України в Дніпропетровській області винесені попередження, на підставі ст. 40 КВК України, про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбуття покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України. Попередження було повідомлене обвинуваченому, про що мається його підпис в даному попередженні та власноручно написаному поясненні.

Проте, ОСОБА_3 на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та своїми діями продовжив умисно ухилятися від відбування покарання у вигляді громадських робіт, що підтверджується: табелем за листопад 2016 року «Про вихід на роботу» КП «ТЖКП», відповідно до якого ОСОБА_3 у період з 20 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року відпрацював 4 години, але повинен був відпрацювати 32 години; табелем за листопад 2016 року «Про вихід на роботу» КП «ТЖКП», відповідно до якого ОСОБА_3 у період з 01 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року повинен був відпрацювати 88 годин, але без поважних причин на роботу не вийшов, про причини неявки належним чином не повідомив. Графік виходу на роботу за грудень 2016 року та січень 2016 року не складався, так як ОСОБА_3 до дільниці «Зеленого господарства» КП «ТЖКП» не з`явився.

Тобто, ОСОБА_3 , за період часу з 20 жовтня 2016 року по 30 листопада 2016 року, повинен був відпрацювати 120 годин, але відпрацював за вказаний період часу лише 4 години.

Таким чином, ОСОБА_3 , знаючи про призначене йому Тернівським міським судом Дніпропетровської області 08 вересня 2016 року покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, згідно установлених йому графіків не відбув без поважних причин 196 годин громадських робіт, тим самим ухилився від відбуття покарання, визначеного судом.
Крім того, 20 листопада 2016 року приблизно о 13.00 год., знаходячись на дільниці під забудову, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить його рідній матері ОСОБА_9 , маючи умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, підійшов до тильної сторони сараю, який призначений для постійного зберігання майна та знаходиться на території вказаної ділянки під забудову, де через яму, розташовану під сараєм, умисно, незаконно проник в приміщення сараю, звідки таємно, умисно, повторно викрав, чуже майно, достовірно знаючи, що воно належить ОСОБА_9 , а саме:

- металеві швелери в кількості 3 штук, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5 від 05 грудня 2016 року на момент вчинення кримінального правопорушення становила 585,00 гривень;

- бідон алюмінієвий, ємкістю 38 літрів, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5 від 05 грудня 2016 року на момент вчинення кримінального правопорушення становила 400,00 гривень;

- каструля алюмінієва, ємкістю 40 літрів, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5 від 05 грудня 2016 року на момент вчинення кримінального правопорушення становила 550,00 гривень;

- велосипед марки «Україна», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5 від 05 грудня 2016 року на момент вчинення кримінального правопорушення становила 700,00 гривень.

Таким чином, своїми умисним злочинними діями ОСОБА_3 спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_9 у сумі 2235,00 гривень.

З викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник та викраденим розпорядився на свій розсуд.

Не зупинившись на скоєному, 11 лютого 2017 року о 10.00 год., ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, шляхом вільного доступу, а саме через не закриту хвіртку, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_10 , де ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, виставивши скло вікна вказаного будинку, проник в житловий будинок, з якого, повторно, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_10 , а саме:

- гроші в сумі 50,00 грн.;

- мобільний телефон «Samsung» GТ-Е1202», вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 47 від 09 березня 2017 року складає 380,00 грн.;

- сім-картку мобільного оператора «МТС», вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 47 від 09 березня 2017 року складає 25,00 грн.;

- 1 кг. курячого м`яса, вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 47 від 09 березня 2017 року складає 57,00 грн.; спричинивши тим самим, потерпілій ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на загальну суму 512,00 грн.

З викраденим ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, та розпорядився на свій розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.389, ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв кримінальні правопорушення при зазначених обставинах, не спростовуючи час, місце, мотив вчинення злочинів, інші обставини вчинення кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у вчиненому. Додатково пояснив, що дійсно він, будучи засудженим вироком суду до громадських робіт строком на 200 годин, ухилявся від їх відбування у зв`язку зі своєю хворобою та неодноразово був попереджений про відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт. Докази перебування його на лікарняному в нього відсутні. Також зазначив, що 20 листопада 2016 року, усвідомлюючи, що проникає в житло своєї матері, з метою наживи, з причин відсутності в нього грошей на життя, таємно викрав з сараю металеві швелери, алюмінієвий бідон, алюмінієву каструлю та велосипед. 11 лютого 2017 року через закриту хвіртку, проник через вікно до житла своєї знайомої ОСОБА_10 , де викрав курицю, гроші у розмірі 50,00 грн., мобільний телефон з сім-карткою.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінальних правопорушень, його свідчення відповідають суті обвинувачення, який правильно розуміє обставини кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним та суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, особою засудженою до цього покарання.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин невеликої тяжкості та тяжкі злочини.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він громадянин України, раніше судимий, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, з 11 травня 2016 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, але з родиною не мешкає, веде бродяжницький спосіб життя.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, а також наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом визнано рецидив злочинів.

Суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69, 69-1 КК України.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , те, що він раніше судимий, обставини вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд призначає обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк в умовах ізоляції його від суспільства, як необхідне і достатнє для його виправлення і перевиховання.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 , засуджений вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року за ч.1 ст.186 КК України, до 200 годин громадських робіт, під час не відбутої частини покарання, вчинив нові злочини, тому остаточне покарання повинно призначатися за правилами ст.71 КК України, за сукупністю вироків, із застосуванням положення статті 72 КК України, згідно з якими, одному дню позбавлення волі відповідає 8 годин громадських робіт.

Не відбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року становить 196 годин (196:8=24,5), що відповідає 24 дням позбавлення волі.

Суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, до набрання вироком законної сили.

Цивільні позови по справі не заявлені.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.389, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 389 КК України 3 (три) місяця арешту,

за ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три ) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуте покарання, призначене вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 10 днів.

Строк відбування покарання засудженому обчислювати з моменту фактичного затримання під час виконання вироку .

Обрати ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на ОСОБА_3 таких обов`язків:

1) прибувати до Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за першим викликом;

2) не відлучатися з місця свого проживання на строк понад один день без дозволу Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області;

3) повідомляти Тернівський ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про зміну свого місця проживання або роботи.

Стягнути зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) на користь СПД-ФО ОСОБА_11 (АТ "Укрсиббанк», р/р НОМЕР_2 в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок № 47 від 09 березня 2017 року) грошові кошти у розмірі 150,00 (сто п`ятдесят) грн. та залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок № 5 від 05 грудня 2016 року) грошові кошти у розмірі 170,00 (сто сімдесят) грн., що разом становить 320 (триста двадцять) грн.

Речові докази:

1)Мобільний телефон марки «Samsung GT-E1202» IMEI № НОМЕР_3 IMEI № НОМЕР_4 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_10 повернути законному володільцеві ОСОБА_10 .

2)Алюмінієвий бідон, каструля, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 повернути законному володільцеві ОСОБА_9 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1