Справа № 274/2411/16-к
Провадження №1-в/0274/1265/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурорів . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,

представників РВК №73. . . . . . . . . . . ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

засудженого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в режимі відео-конференції з приміщенням Райківської виправної колонії (№73) провадження за заявою про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким засудженого

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Камінь, Романівського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, раніше судимого: 1) 03.03.2004 року Дзержинським районним судом Житомирської області за ст.ст.153 ч.2, 296 ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 11.04.2006 року звільнений умовно-достроково на 11 місяців; 2) 24.04.2007 року Романівським районним судом Житомирської області за ст.ст.296 ч.3, 71 ч.1 КК України до 3 років 11 місяців позбавлення волі,
в с т а н о в и в :
На розгляд до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_10 із клопотанням про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів, ОСОБА_10 засуджений 28.12.2007 року Апеляційним судом Житомирської області за ст.115 ч.2, п.4, п.12, ст.ст.186 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 14 років позбавлення волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.03.2016 року час попереднього ув`язнення засудженого у період з 10.01.2007 року по 15.05.2008 року зараховано до строку відбування покарання в порядку ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання - 10.01.2007 року, кінець строку - 05.09.2019 року.

Засуджений ОСОБА_10 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.01.2007 року. Під час утримання в УВП м. Житомир характеризувався негативно, допустив п`ять порушень вимог режиму утримання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав.

З 10.05.2008 року відбував міру кримінального покарання в СІЗО м. Київ де характеризувався посередньо, вимоги режиму утримання не порушував до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 16.06.2008 року відбуває міру кримінального покарання в Райківській виправній колонії Житомирської області (№73). За час відбування покарання допустив дев`ятнадцять порушень вимог режиму утримання, за що сімнадцять раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі чотири рази поміщався до дисциплінарного ізолятору. 20.01.2009 року та 26.08.2011 року за порушення правил поведінки були проведені бесіди виховного характеру. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. П`ять разів заохочувався.

На виробництві колонії працевлаштований з 07.10.2016р. До цього часу працевлаштований не був та працювати не бажав.

Встановлених правил санітарії та особистої гігієни дотримується. Свій зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує в належному стані. В колі засуджених схильний до створення конфліктних ситуацій. Дружні стосунки підтримує із засудженими різних категорій спрямованості.

У відношенні до представників адміністрації установи тактовний, ввічливий, виконує законні вимоги під контролем. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, впродовж останнього часу робить для себе належні висновки.

Особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Освіта», а також у роботі самодіяльної організації «Освітня». За період відбування покарання отримав повну загальну середню освіту, а також робітничу спеціальність „Електрогазозварник.

Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки та передачі. Мав 27 короткострокових побачень, 19 довгострокових. Отримав 9 посилок та 46 передач.

За час відбування покарання засуджений з 04.02.2014 по 20.07.2015 року перебував на профілактичному обліку «як злісний порушник вимог режиму утримання».

Має за вироком суду задоволений позов, однак виконавчих листів щодо відшкодування збитків, завданих злочином до колонії не надходило.

За вироком суду вину у скоєному злочині визнав частково. Згідно поданої 29.03.2016р. заяви (особова справа с.251-а), вину у скоєному злочині визнав повністю.

Згідно наявного в матеріалах особової справи засудженого витягу з протоколу №7 від 30.03.2016р., за результатами розгляду комісії при Райківській ВК №73 за участю представників спостережної комісії при Бердичівській райдержадміністрації питання можливості застосування до засудженого положень ст.82 КК України та заміни не відбутої ним частини покарання більш м`яким, прийнято рішення про відмову у поданні матеріалів до суду у зв`язку з тим, що ОСОБА_10 своєю поведінкою та ставленням до праці не став на шлях виправлення (особова справа с.249).

У судовому засіданні засуджений подану заяву підтримав. При цьому суду повідомив, що не працював, оскільки у колонії не було для нього роботи, або така робота оплачувалась неналежним чином. Заподіяні злочином збитки не відшкодовував, оскільки не мав такої можливості.

Представники адміністрації виправної колонії, які змінювались впродовж судового розгляду заяви засудженого, свою позицію щодо заявленого клопотання також міняли. Зокрема спочатку представник адміністрації щодо застосування до засудженого положень ст.82 КК України заперечував. При цьому пояснював, що засуджений не працює лише тому, що не має такого бажання, свою вину у скоєному він визнав частково, а його поведінка впродовж відбування покарання є нестабільною. В останньому судовому засіданні, після отримання засудженим одного заохочення, думка представника виправної установи змінилась, оскільки щодо задоволення клопотання засудженого він вже не заперечував.

На думку захисника досліджені в судовому засіданні матеріали свідчать, що засуджений заслуговує на застосування до нього положень ст.82 КК України, оскільки він став на шлях виправлення.

На думку прокурора, досліджені у судовому засіданні матеріали не дають підстав для застосування до засудженого положень ст.82 КК України. При цьому просить зважити на кількість стягнень, які накладались на засудженого в період відбування покарання, а також на те, що працевлаштований він був лише нещодавно.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого.
Так, згідно положень ст.82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована судом, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Статтею 130 Кримінально-виконавчого кодексу України заміну не відбутої частини покарання більш м`яким визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.

Порядок заміни не відбутої частини покарання більш м`яким встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела своє виправлення.
Зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла. Підтримання заяви засудженого представником адміністрації виправної установи у судовому засіданні, за наявності у матеріалах особової справи засудженого протилежного рішення уповноваженого колегіального органу, достатньою підставою для застосування такого заходу заохочення вважатись не може.
Окрім цього, при прийнятті рішення по суті справи, суд також враховує те, що ОСОБА_10 має дві непогашені судимості за попередніми вироками та відбуває покарання за скоєння особливо тяжкого злочину пов`язаного із заподіянням смерті іншій людині. Із заявою про визнання вини у скоєному він звернувся лише після перерахунку судом строку його попереднього ув`язнення та безпосередньо перед вирішенням питання про можливість застосування до нього пільги передбаченої ст.82 КК України. В минулому він звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, однак належних висновків тоді для себе не зробив, та знову скоїв кримінально карані діяння.

За час відбуття покарання засуджений неодноразово допускав грубі порушення режиму утримання, за що на нього накладались дисциплінарні стягнення, в тому числі у виді поміщення до ДІЗО. Його поведінка впродовж відбуття покарання є нестабільною. У порівнянні із кількістю накладених на засудженого дисциплінарних стягнень та допущених останнім порушень порядку та режиму відбування покарання, кількість отриманих ним заохочень є незначною. Впродовж п`яти останніх років відбування покарання (за виключенням двох місяців у 2015 році), засуджений не працював та працевлаштувався тільки під час розгляду його клопотання судом. Будь-яких дій спрямованих на відшкодування заподіяної злочином шкоди не здійснив.

Викладене свідчить про те, що засуджений лише стає на шлях виправлення, проте застосування до нього пільги у виді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким буде передчасним.

На підставі викладеного та керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
Заяву засудженого ОСОБА_10 про застосування щодо нього положень ст.82 КК України та заміну не відбутої частини покарання більш м`яким залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту отримання копії.

Суддя: ОСОБА_1