У Х В А Л А
Іменем України
19 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП України в м.Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0010890 внесеному до ЄРДР від 01 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м.Вороніж Російської Федерації, громадянина України, непрацюючого, інваліда 2-гої групи довічно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
18 липня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні № 0010890 внесеному до ЄРДР від 01 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Шевченківського УП ГУ НП України в м.Києві розслідується кримінальне провадження № 0010890 від 01 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, не працює, що свідчить про те, що вчинення злочинів є одним із засобів до існування підозрюваного, не має постійного місця проживання, родинні зв`язки не підтримує, веде бродяжницький спосіб життя, що вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків, у зв`язку з чим є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

07 квітня 2017 року підозрюваний ОСОБА_4 оголошений у розшук.

А тому з метою забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуванню ОСОБА_4 від органу досудового розслідування і суду, вчинення ним нових злочинів та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, необхідно застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор клопотання підтримав, з мотивів наведених у ньому.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання вказав, що не доведено, що ОСОБА_4 був у встановленому законом порядку повідомлений про підозру, переховувався, оскільки в матеріалах клопотання відсутні будь-які дані, що слідчий вживав заходи для виклику його, у зв`язку із чим в розшук він оголошений був незаконно та постанова про оголошення його у розшук є формальною. Крім того, вказав, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, є інвалідом другої групи довічно, має ряд тяжких захворювань. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з перебуванням ОСОБА_4 під вартою.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Суд, вислухавши доводи прокурора, підозрюваного та захисника, вивчивши матеріали клопотання, приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Частина 4 ст.194 КПК України встановлює, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує прокурор, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч.1 ст.194 КПК, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.

Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи , яка підозрюється у вчинення злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як вбачається з матеріалів клопотання 07 квітня 2017 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, яка була направлена останньому поштою.

При цьому до клопотання не долучено даних про вручення ОСОБА_4 відповідного поштового повідомлення або про неможливість його вручення та такі причини.

Також матеріали клопотання не містять жодних даних про те, що слідчим вживались заходи щодо виклику ОСОБА_4 для проведення з ним слідчих та процесуальних дій у спосіб та порядку визначені КПК України.

Разом з тим, слідчий, не вживши жодних заходів для здійснення виклику ОСОБА_4 , не дотримавшись передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури для повідомлення про підозру ОСОБА_4 , внаслідок чого ОСОБА_4 не набув процесуального статусу підозрюваного, 07 квітня 2017 року безпідставно винесла постанову про оголошення у розшук ОСОБА_4 .

При цьому, показання свідка ОСОБА_8 від 05.01.2017 року також не доводять факту переховування ОСОБА_4 , оскільки на той час ОСОБА_4 не перебував у статусі підозрюваного та не мав обов`язків підозрюваного, і міг викликатись лише у якості свідка для проведення з ним слідчих дій, проте доказів здійснення викликів ОСОБА_4 у якості свідка слідчому судді також не надано.

А тому, на переконання слідчого судді, прокурором не доведено, що ОСОБА_4 станом на 07 квітня 2017 року перебував у статусі підозрюваного та переховувався від органу досудового розслідування.

Враховуючи, що фактично ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0010890 від 01 вересня 2016 року було вручено повідомлення про підозру 18 липня 2017 року, то він набув статусу підозрюваного у цьому провадженні саме 18 липня 2017 року .

Як вбачається з матеріалів клопотання, повідомлення про підозру в межах кримінального провадження № 00013701 від 28.10.2016 року ОСОБА_4 було вручено, також, 18.07.2017 року.

А тому, враховуючи, що ОСОБА_4 фактично було повідомлено про підозру у даному кримінальному проваджені та кримінальному провадженні № 00013701 від 28.10.2016 року в один день, він не є підозрюваною особою, якій під час перебування на волі повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З огляду на наведене кримінальний процесуальний закон забороняє у даному випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, в наданих у розпорядження слідчого судді матеріалах наявні достатні дані для висновку про те, що станом на 18 липня 2017 року ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України в межах кримінального провадження № №0010890 від 01.09.2016 року.

При цьому, наявність даних про те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні 27.10.2016 року аналогічного злочину, дають підстави дійти висновку про те, що існують ризики можливої неправомірної поведінки підозрюваного, щодо переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення нового аналогічного злочину.

Інші ризики на які послався прокурор у клопотанні не доведені, а обґрунтування щодо існування таких ризиків наведені у клопотанні є голослівними.

А тому, слідчий суддя з урахуванням наведеного вище, даних про особу ОСОБА_4 , а саме: те, що він являється інвалідом другої групи довічно, із захворюванням, що не дає йому можливості бути залученим до праці; те що він має ряд тяжких захворювань; те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, вважає, що ненастання існуючих ризиків може забезпечити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки стороною захисту доведено наявність постійного місця проживання у ОСОБА_4 .

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу виходжу з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду, а також зі ступеню тяжкості інкримінованого йому злочину.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України та зобов`язати його: не залишати житло з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом, повідомляти про зміну номеру засобу зв`язку.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органів національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії запобіжного заходу та обов`язків покладених на підозрюваного слідчий суддя установлює в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 вересня 2017 року включно.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП України в м.Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0010890 внесеному до ЄРДР від 01 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 18 вересня 2017 року включно, заборонивши, підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. ранку наступної доби.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень, з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

-не залишати житло з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. ранку наступної доби;

-повідомляти про зміну номеру засобу зв`язку.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом строком 18 вересня 2017 року включно.

У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосовано більш суворіший запобіжний захід.

Виконання ухвали покласти на органи національної поліції за місцем проживання підозрюваного, контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, а з моменту надходження справи до суду на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя