Справа № 381/3651/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/200/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 09.02.2017

УХВАЛА
Іменем України
09 лютого 2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастів Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, з повною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.12.2010 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 21.06.2012 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 18.12.2013 року звільненого згідно ст.107 КК України умовно-достроково з місць позбавлення волі з не відбутим терміном 1 рік 7 місяців, -

засуджено за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна;

За сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили змінено на тримання під вартою, взято його під варту в залі суду, та ухвалено утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 засуджено за скоєння кримінальних правопорушень, вчинених за наступних обставин.

ОСОБА_8 будучи неодноразово судимим, востаннє: 21.06.2012 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, після звільнення з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та знову вчинив ряд тяжких умисних злочинів при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_8 , діючи повторно, 31.08.2016 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи у АДРЕСА_2 , з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вирішив вчинити крадіжку майна з гаражного приміщення ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та вільно зайшовши зі сторони городу на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , знайшов поряд з гаражним приміщенням серп та за допомогою леза даного серпа відчинив навісний замок на вхідних дверях гаражного приміщення.

Проникнувши в середину гаражного приміщення, ОСОБА_8 , з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, відшукав ключ від дверей горища, розташованого на будинку АДРЕСА_3 та за допомогою даного ключа відчинив двері і проник на горище. Перебуваючи на горищі, ОСОБА_8 таємно від оточуючих викрав: бензомоторну косу марки «DAISHIN SBC 242W/TH26» вартістю 2474,00 грн. та обігрівач електричний марки «VALORE» вартістю 400,00 грн.

Після чого, повернувся до гаражного приміщення, де з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно від оточуючих викрав: електропилку марки «NARMA.M 2000В» вартістю 1300,00 грн.; бензопилку марки «VIPER-4500» вартістю 3000,00 грн.; зарядний пристрій марки "AUTOMATIC РНЕ-511" вартістю 500,00 грн.; дриль марки «BURAN 500W» вартістю 500 грн.; кутову шліфувальну машину марки «FORTE EG 10-125» вартістю 600,00 грн.; водяний насос марки «FURS CRAFT SM 370» вартістю 1600,00 грн.; дриль ударну марки «Авангард ДА-04» вартістю 1000,00 грн.; перфоратор марки «BAUTEC ВВН 850Е» вартістю 800,00 грн.; кутову шліфувальну машину марки «EINHELL 1OOOw» вартістю 1600,00 грн.; автомобільний компресор марки «Ураган КА-У 12051» вартістю 700,00 грн.; дриль-шуруповерт акумуляторний марки «Авангард ДА-04» вартістю 1100,00 грн., болгарку марки «FORTE ЕС-10» вартістю 400,00 грн. та лодку резинову вартістю 3000,00 грн., після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 18 974,00 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , діючи повторно, 31.08.2016 року близько 23 год. 40 хв., перебуваючи у АДРЕСА_2 , з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вирішив незаконно заволодіти мопедом, що належить ОСОБА_9 , та який знаходиться у сарайному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_8 , 31.08.2016 року близько 23 год. 40 хв., відразу після вчинення крадіжки електроінструменту за даною адресою у ОСОБА_9 , зайшов вільно зі сторони городу на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де за допомогою серпа відчинив навісний замок на вхідних дверях сарайного приміщення.

Проникнувши в середину сарайного приміщення, ОСОБА_8 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, відшукав мопед марки «DELTA 50» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 5000,00 грн., про наявність якого знав завчасно, після чого вивів його з подвір`я та за допомогою ключа, який був у мопеді, завів транспортний засіб і з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 5000,00 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , діючи повторно, 01.09.2016 року близько 00 год. 30 хв., перебуваючи у АДРЕСА_2 , з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вирішив вчинити крадіжку майна з сарайного приміщення ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_8 , 01.09.2016 року близько 00 год. 30 хв., зайшовши вільно зі сторони городу на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де з метою заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, зайшов до відчиненої літньої кухні та відшукав ключі від сарайного приміщення, розташованого на даному подвір`ї. В подальшому за допомогою ключів, ОСОБА_8 відчинив навісний замок на вхідних дверях сарайного приміщення, завідома знаючи, що у даному сарайному приміщенні зберігається бензомоторна коса, проник всередину та викрав бензомоторну косу марки «POWER LINE GR-53» вартістю 2500,00 грн., після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 2500,00 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, оскаржуваний вирок вважає таким, що підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого. Просить призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання. Вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 положення ст.ст.69, 75 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що при винесенні вироку та обранні покарання судом першої інстанції не взято до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 розкаявся у вчиненому, повністю визнав вину, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, добровільно відшкодував потерпілим завдані збитки. Крім того, обставин, які обтяжують вину ОСОБА_8 міськрайонним судом встановлено не було.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Згідно положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, згідно положень п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 65 КК України та п.п. 1-3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7, при призначенні покарання в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України, вчинені ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачені: ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст.66 КК України, суд першої інстанції врахував щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції встановлено не було.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , міськрайонний суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно із ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, обставини їх здійснення: вчинення повторно умисних корисливих кримінальних правопорушень, поєднаних з проникненням у інше приміщення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення аналогічних протиправних дій, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 ст.170 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до абз.1 п.8 постави Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів і домірне скоєному, а вимоги апеляційної скарги про призначення більш м`якого покарання із застосуванням положень ст.69 чи ст.75 КК України є такими, що не ґрунтуються на законі.

Таким чином доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 щодо суворості призначеного покарання є необґрунтованими та безпідставними, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

А отже, строк попереднього ув`язнення, у період з 30 листопада 2016 року до моменту набрання вироком законної сили, ОСОБА_8 слід зарахувати в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2016 року відносно ОСОБА_8 без зміни.

У відповідності до вимог ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення, у період з 30 листопада 2016 року до моменту набрання вироком законної сили, в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Головуючий :
Судді: