АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 12 січня 2017 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12 січня 2017 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на користь держави.

Згідно з вироком ОСОБА_5 засуджений за незаконні дії з наркотичними засобами, вчинені за таких обставин.
05.11.2016 року приблизно о 16 год. 00 хв. в телефонному режимі з встановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) за грошові кошти в сумі 2 500 грн. домовився щодо незаконного придбання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу для власного вживання, без мети збуту.
Після чого, в той же день приблизно о 16 год. 45 хв. ОСОБА_5 направився до гімназії, розташованій за адресою: м. Київ. вул. Драгоманова, 10-В, де в металевій сітці, якою огороджена гімназія. залишивши грошові кошти в сумі 2 500 грн., підібрав, тим самим умисно, незаконно придбав раніше замовлений для власного вживання, без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 31,21 г, що знаходився в чотирьох поліетиленових пакетах з пазовими замками, один пакет з яких поклав в праву кишеню куртки, в яку був одягнутий, а три пакети поклав в сумку чорного кольору, що мав при собі, де став умисно, незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту.
В подальшому, 05.11.2016 року приблизно о 17 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького. 16-А, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_5 , який із правої кишені куртки, в яку був одягнутий, добровільно видав один поліетиленовий пакет з пазовим замком та з сумки чорного кольору, що мав при собі - три поліетиленових пакети з пазовими замками, що вилучено в присутності понятих, в середині яких знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, масою 34, 56 г, що в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 31,21 г, який ОСОБА_5 , умисно, незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.
Канабіс, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06,05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список № 1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці 1» є особливо небезпечним наркотичним засобом.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 12 січня 2017 року змінити, застосувавши норми ч. 4 ст. 309 КК України та звільнивши від кримінальної відповідальності.
При цьому апелянт посилається на те, що має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання.
Вважаючи призначене йому покарання явно несправедливим, обвинувачений ОСОБА_5 вказує, що надав в суду довідку про те, що він пройшов курс добровільного лікування від наркотичної залежності з 26.12.2016р. по 11.01 2017 року з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів». Проте суд, всупереч п. 23Постанови Пленуму ВСУ №4 від 26.04.2002 року « Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин,їх аналогів або прекурсорів», не звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку злочину ґрунтується на доказах, перевірених судом у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та не заперечується в апеляції обвинуваченого, як і висновок про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, і обґрунтовано призначив покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України.
Отже, при призначенні ОСОБА_5 покарання суд першої інстанції врахував всі обставини, на які посилався в апеляції обвинувачений.
Щодо наведених в апеляції обставин для закриття провадження на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, колегія суддів звертає увагу на таке.
З матеріалів судового провадження та журналу судового засідання убачається, що ОСОБА_5 не подавав до суду довідки про те, що він пройшов добровільне лікування від наркотичної залежності.
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений надавав суду довідку про пройдений курс добровільного лікування від наркотичної залежності, а суд не взяв її до уваги є безпідставними.
За відсутності даних про проходження ОСОБА_5 добровільного лікування від наркоманії у суду першої інстанції не було підстав для застосування ч. 4 ст. 309 КК України та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.
Копія довідки ТОВ "Медстрахсервіс" за № 1 від 11 січня 2017 року про те, що ОСОБА_5 пройшов курс добровільного лікування від наркотичної залежності була приєднана обвинуваченим до апеляційної скарги (а.п. 45), а в судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений надав колегії для огляду оригінал довідки.
Колегія суддів, заслухавши пояснення обвинуваченого щодо обставин проходження ним лікування в ТОВ "Медстрахсервіс" та отримання довідки про лікування, дійшла до висновку про те, що лікування ОСОБА_5 в період з 28 грудня 2016 року по 11 січня 2017 року не може вважатись добровільним, оскільки було направлено на уникнення кримінальної відповідальності за незаконні дії з наркотичними засобами у цьому провадженні.
Так, в судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що приблизно за місяць до моменту виявлення у нього наркотичних засобів він почав вживати канабіс у невеликих дозах приблизно раз на два дні, при цьому на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання наркотичних засобів не стояв.
Лікування у ТОВ "Медстрахсервіс" напередодні ухвалення вироку у даному провадженні обвинувачений пояснив бажанням звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
За таких обставин колегія суддів не може визнати, що ОСОБА_5 звернувся до лікувального закладу добровільно для проходження лікування від наркоманії, а за відсутності ознаки добровільності немає підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності за незаконні дії з наркотичними засобами на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Отже, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни вироку щодо ОСОБА_5 з підстав, наведених в апеляції обвинуваченого, та вважає, що вирок має бути залишеним без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 12 січня 2017 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3