ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 року м. Запоріжжя
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодружений, на утриманні непрацездатних осіб та малолітніх дітей не має, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-17.06.2013 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік;
-17.07.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 18.12.2015 у зв`язку із відбуттям строку покарання;
-23.12.2016 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
ВСТАНОВИВ:
10 листопада 2016 року приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись в приміщені торгових рядів супермаркету «Сільпо» розташованого за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний, 147, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу намагався викрасти з торгового прилавку вказаного магазину, молочний шоколад «Milka із печивом TUC», в кількості 7 штук, загальна вартість яких згідно довідки складає 227 грн. 44 коп. (без урахування НДС), після чого не розплатившись за вказаний товар, перетнув касову зону та намагався залишити приміщення супермаркету, але свій злочинний намір незміг довести до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником супермаркету «Сільпо» на місці вчинення злочину.
На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до суду надійшла угода про примирення від 28 листопада 2016 року, укладена між представником потерпілого ТОВ «Фоззі-Фуд» та обвинуваченим ОСОБА_3 . Зазначена угода у відповідності до ст. 474 КПК України надійшла до суду разом з обвинувальним актом.
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому злочині і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, зазначивши, що повністю розуміє обсяг обвинувачення, фактичних обставин, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорює.
Згідно угоди про примирення, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі із звільненням ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання, а також розуміє, що у разі невиконання угоди про примирення, укладеної між ним та потерпілим, відповідно до ст. 476 КПК України прокурор чи потерпілий мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та представник потерпілого ТОВ «Фоззі-Фуд» - ОСОБА_4 просять суд затвердити укладену між обвинуваченим та представником потерпілої юридичної особи угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні проти затвердження угоди про примирення не заперечувала, зазначила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання виходячи з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про примирення.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
На підставі пояснень обвинуваченого та представника потерпілого у даному кримінальному провадженні, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. п. 1, 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає положенням ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення майна (крадіжка), під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, вчинена повторно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_3 , який визнає свою вину повністю, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його сімейне становище, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб не має, має постійне місце проживання, обставини, що пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та представником потерпілого ТОВ «Фоззі-Фуд» і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що після укладення угоди про примирення від 28.11.2016 року, і до її затвердження судом, 23.12.2016 року Заводським районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_3 по епізоду вчинення крадіжки майна 08.11.2016 року, було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
З огляду на викладені обставини, суд, з метою усунення будь-яких суперечностей при виконанні двох вироків відносно однієї і тієї ж особи, виконання завдань кримінального провадження та призначення покарання відповідно до положень КК України, вважає за необхідне остаточне покарання ОСОБА_3 призначити з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке узгоджено сторонами угоди про примирення, що в кінцевому результаті не призведе до порушень прав та законних інтересів сторін угоди про примирення, та не вийде за межі строку покарання, визначеного сторонами угоди.
Цивільний позов по справі не заявлено. Завдана матеріальна шкода у розмірі 227 грн. 44 коп., відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.
Арешт на майно не накладався.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Згідно матеріалів кримінального провадження, до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2016 року, більш суворим, призначеного цим вироком на підставі угоди про примирення, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України протягом дії іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1