Справа № 645/6236/16-к
Провадження № 1-кп/645/204/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0003110 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що має середню-технічну освіту, працює ТОВ «Запорожець» майстром, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , 07 жовтня 2016 року, приблизно о 21 годині, знаходився в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці в продуктовому магазині, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Марка Вовчка, 17, де виражався нецензурною лайкою та використавши нікчемний привід, почав сваритися з раніше незнайомими покупцями магазину ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .. В результаті чого, ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що виразилась у відкрито вираженому та очевидному для винного та інших осіб зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, моралі, благопристойності, через свою особисту виняткову зухвалість, в присутності продавця та відвідувачів магазину, наніс один удар ОСОБА_4 , кулаком правої руки область голови з лівого боку, від вказаного удару ОСОБА_4 впала на підлогу. ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії схопив ОСОБА_4 за волосся та почав тягнути по підлозі, а далі почав наносити хаотично удари руками та ногами по тулубу та по нижнім кінцівкам потерпілої. В цей час ОСОБА_5 , з метою зупинення злочинних дій ОСОБА_7 , підійшла до нього, але ОСОБА_7 , діючи умисно, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область голови. Від удару ОСОБА_5 впала на підлогу, та ОСОБА_7 почав наносити удари руками та ногами хаотично в область тулуба та по нижнім кінцівкам потерпілої. Після чого ОСОБА_7 правою рукою схопив ОСОБА_5 за праву руку, та викрутивши руку останній, наніс один удар ногою в області ключиці. Злочинні дії ОСОБА_7 продовжувалися приблизно 30 хвилин. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 3241-С/16 від 12.10.2016 року спричинені тілесні ушкодження: синці на правій руці, нижніх кінцівках. За ступенем тяжкості синці викликали незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2 «Б», 2.3.5 «Правил судового медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово медичної експертизи № 3250-С/16 від 09.11.2016 року, № 3854-с/16 від 28.11.2016 року спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синці голови, закритий перелом великого бугорку правої плечової кістки з незначним зсувом. По ступеню тяжкості перелом плечової кістки належить до пошкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (відповідно до п.п.2.2.1-в, п.2.2.2 Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, а синці це легкі тілесні ушкодження (відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п. 2.3.5 Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро каявся, та пояснив суду, що, дійсно, 07.10.2016 року приблизно о 21 годині він знаходився в стані алкогольного сп`яніння в магазині за адресою: м. Харків, вул. Марка Вовчка, 17, де почав сваритися з раніше незнайомими йому потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та виражався нецензурною лайкою, в ході якої він в присутності продавця магазину та інших відвідувачів магазину наніс удар ОСОБА_4 в область голові, від удару потерпіла впала, після чого він почав хаотично наносити удари руками та ногами по тулубу та нижнім кінцівкам потерпілої. ОСОБА_5 з метою зупинення протиправних дій ОСОБА_7 підійшла до нього, але останній наніс удар рукою в область голови потерпілої, від удару потерпіла впала, та він почав наносити удари.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, у тому числі потерпілі, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутності сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, часткове відшкодування шкоди потерпілим.
Обставина, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілих, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статей, які передбачають відповідальність за вчинене, та згідно зі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та покласти обов`язки відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Що стосується цивільних позовів потерпілих, то як пояснили ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , їм було відшкодовано з боку обвинуваченого моральну шкоду та вони претензій матеріального характеру до нього не мають, про що також надано відповідні письмові заяви.

Що стосується відшкодування матеріальної шкоди, то суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Предмет доказування це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, по якій виник спір.

Зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_5 , то нею заявлено вимоги на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1955 грн., проте документально підтверджено тільки на суму 155 грн. (65 грн. сітка-рукодержатель та 90 грн. послуги рентгенокабінету), тому цивільний позов ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню на суму 155 грн..

Що стосується цивільного позову ОСОБА_4 , то нею заявлено вимоги на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 600 грн., проте дана сума документально не підтверджена.

Доказування, а також судове рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_4 , не надано доказів на підтвердження позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, а тому позов задоволенню не підлягає.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі;

за ч.1 ст. 122 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 155 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Речовий доказ DVD диск, долучений до матеріалів кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжних захід, обраний відносно ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання, залишити, до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1