Дата документу Справа № 335/4091/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/812/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/4091/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2017 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову від 02.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000196 від 14.06.2016 року.

Згідно зі змістом судового рішення, заявник ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Запорізької області від 02.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000196 від 14.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 185 КК України. Заявник вважав, що постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та не відповідає вимогам КПК України, тому просив оскаржувану постанову скасувати.

Залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшла висновку, що слідчим під час проведення досудового розслідування кримінального провадження були виконані всі слідчі дії, що передбачені КПК України, щодо встановлення обставин справи та винних осіб. Однак, об`єктивних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 185 КК України, не встановлено. Отже, постанова про закриття кримінального провадження від 02.03.2017 року винесена з врахуванням повного дослідження обставин події та є обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що судове рішення прийняте слідчим суддею без належної оцінки доказів, що знаходяться в матеріалах справи, без мотивування відмови у необхідності проведення слідчих та інших дій, які зазначені у скарзі та у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин у кримінальному провадженні. Судом в оскаржуваній ухвалі зроблено висновок, що в ході законного затримання ОСОБА_7 не виключається можливість отримання тілесних ушкоджень. Однак, не доведено належними та допустимими доказами, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 були спричинені законно саме під час затримання, а не від протиправних дій ОСОБА_8 . Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначає, що не підтверджені доводи потерпілого щодо завдання удару у праву сторону обличчя. Натомість свідок

ОСОБА_9 прямо вказує на вчинення цієї протиправної дії ОСОБА_10 в праву сторону обличчя ОСОБА_7 . Однак, слідчий прокуратури Запорізької області не провів впізнання вказаним свідком особи, яка нанесла удар ОСОБА_7 . Не надано оцінку наявності у ОСОБА_7 саден в області кутка нижньої щелепи зліва, як наслідку саме завдання удару в праву частину голови особи, яка фактично була притиснута лівою частиною до капоту автомобіля. З цього питання також не було допитано спеціаліста. В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не зазначила, чому не прийнято до уваги показання свідків потерпілої сторони та лише констатувала їх показання, не давши належної оцінки. Судом залишено поза увагою, що у ході розслідування не допитані поняті - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , місце знаходження яких не встановлено. При цьому, слідством не вжито заходів до становлення місця перебування цих осіб та їх допиту, адже неможливо відхилити той факт, що саме ці особи є причетними до скоєння крадіжки талонів на пальне. Слідчий ОСОБА_13 , та прокурор фактично приховали вчинення кримінального правопорушення. Адже слідчий ОСОБА_13 у постанові від 02.03.2017 року про закриття кримінального провадження не зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено відсутність безпосередньо події крадіжки талонів на пальне, чи встановлено відсутність у діянні (викрадення талонів на пальне) складу кримінального правопорушення. Отже, факт скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, є встановленим, однак, слідчий прийняв незаконне рішення про закриття кримінального провадження за цим фактом, а прокурор з цим погодився, внісши відомості про закінчення досудового розслідування до ЄРДР. Так, у разі повного, всебічного та об`єктивного дослідження матеріалів кримінального провадження, слідчий прокуратури Запорізької області ОСОБА_14 , встановивши наявність кримінального правопорушення, повинен був до прийняття рішення до закриття кримінального правопорушення, яке перебувало у його провадженні, внести відомості про наявність ознак кримінального правопорушення за фактом крадіжки талонів на пальне, що належали ОСОБА_7 , до ЄРДР, а лише після цього виносити оскаржувану постанову. Однак, і вказане порушення приписів ст. 214 КПК України залишене поза увагою слідчого судді.

На підставі наведеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 14 липня 2017 року та винести нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_7 та скасувати постанову слідчого слідчого відділення прокуратури Запорізької області ОСОБА_14 про закриття кримінального провадження від 02.03.2017 року у кримінальному провадженні №0000196 від 14.06.2016 року.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; апелянта, який просив задовольнити його апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Згідно з вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За вимогами ст.ст. 110, 370-372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Ухвала слідчого судді зазначеним вимогам закону не відповідає.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, та матеріали, які були надані суду органами досудового розслідування, колегія суддів із висновками слідчого судді не погоджується.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
На думку колегії суддів дані вимоги процесуального закону, органом досудового розслідування дотримані в повному обсязі не були, що залишилося поза увагою слідчого судді при розгляді скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000196 від 02.03.2017 року.
Так, під час досудового розслідування слідчим залишено не дослідженим походження встановлених висновками судово-медичної експертизи № 751 та № 752-д тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , походження яких заявник пояснює, як заподіяні співробітниками УСБУ в Запорізькій області. На думку колегії суддів, не є переконливими посилання в постанові слідчого, про те, що достатній та необхідний вплив до ОСОБА_7 було спричинено під час затримання останнього з метою позбавлення останнього можливості вчинити будь-які незаконні дії, направлені на виконання співробітниками УСБУ в Запорізькій області своїх службових обов`язків та документування злочинної діяльності ОСОБА_7 .
В рамках вказаного кримінального провадження слідчим не проведено впізнання свідком ОСОБА_9 особи, яка нанесла удар ОСОБА_7 ; не надано оцінку наявності у ОСОБА_7 саден в області кутка нижньої щелепи зліва, як наслідку саме завдання удару в праву частину голови особи, яка фактично була притиснута лівою частиною до капоту автомобіля та не допитано з цього приводу спеціаліста.
Крім того, слідчий необґрунтовано закрив кримінальне провадження за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не мотивувавши при цьому доводи, на які спирався ОСОБА_7 .
Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, а висновки, зроблені слідчим, є невмотивованими та передчасними.
Слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_7 , на зазначені обставини не звернула уваги і не надала їм оцінку в ухвалі. Також слідчий суддя не зазначила, чому не прийнято до уваги показання свідків потерпілої сторони та лише констатувала їх показання, не надавши належної оцінки. Судом залишено поза увагою, що в ході розслідування не допитані поняті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Приймаючи рішення про залишення скарги ОСОБА_7 без задоволення, слідчий суддя фактично скопіювала висновки, зазначені у постанові слідчого та зробила висновок, що не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 185 КК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У п.п. 45, 46 рішення "Поміляйко проти України" № 60426/11 від 11.05.2016 року Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд нагадує, що стаття 3 Конвенції є втіленням однієї з основоположних цінностей демократичних суспільств (рішення у справі «Сельмуні проти Франції» , заява №25803/94, п. 95). У разі подання скарг за цією статтею Суд повинен провести особливо ретельний аналіз, і він робитиме це з урахуванням усієї доказової бази, наданої сторонами (рішення у справах «Мартьяр проти Туреччини», заява №23423/94, п. 109, від 21.02.2002 року, та «Улькю Екінджі проти Туреччини», заява № 27602/95, п. 136, від 16.07.2002 року). Оцінюючи докази, Суд, як правило, застосовує критерій доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства від 18.01.1978 року, п. 161, серія А, № 25). Проте така доведеність може випливати із сукупності достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою ознак чи схожих неспростовних презумпцій. Коли вся чи значна частина інформації щодо подій, про які йдеться, відома виключно органам влади, - як це має місце у справі щодо ув`язнених осіб, які перебувають під контролем органів влади, - і коли у таких осіб під час їхнього ув`язнення з`являються тілесні ушкодження, це породжує відповідні обґрунтовані презумпції щодо фактів. При цьому тягар доведення можна вважати покладеним на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справах «Рібіч проти Австрії» від 04.12.1995 року, п. 34, серія А № 336, та «Салман проти Туреччини», заява № 21986/93, п. 100)».

Колегія суддів звертає увагу, що органами досудового розслідування, у достатній мірі, не надано альтернативного пояснення походження тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 .

За даних обставин, колегія суддів вважає, що вимоги ст. 9 КПК України в частині всебічного та повного дослідження обставин справи, в повному обсязі не виконані.
Колегія суддів вважає, що за наведених вище обставин, постанова слідчого слідчого відділення прокуратури Запорізької області ОСОБА_14 про закриття кримінального провадження від 02.03.2017 року у кримінальному провадженні № 0000196 від 14.06.2016 року підлягає скасуванню. Матеріали кримінального провадження необхідно направити до СВ прокуратури Запорізької області для поновлення досудового розслідування.
Таким чином, під час проведення досудового розслідування необхідно вжити заходи до встановлення походження тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 та здійснити перевірку за фактом крадіжки талонів на пальне, що належали ОСОБА_7 . Перелік слідчих дій не є вичерпним. З урахуванням здобутих нових доказів, прийняти законне та обґрунтоване процесуальне рішення за результатами досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2017 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову від 02.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000196 від 14.06.2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого слідчого відділення прокуратури Запорізької області ОСОБА_14 про закриття кримінального провадження від 02.03.2017 року у кримінальному провадженні № 0000196 від 14.06.2016 року задовольнити.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділення прокуратури Запорізької області ОСОБА_14 про закриття кримінального провадження від 02.03.2017 року у кримінальному провадженні № 0000196 від 14.06.2016 року.

Матеріали кримінального провадження направити слідчому СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_14 .

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4