У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання детектива Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0000348 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання детектива Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Детектив, обґрунтовуючи клопотання, посилається на те, що підставою застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може в подальшому перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували та просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість підозри.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
04.10.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000348 внесені відомості про кримінальне провадження за ч. 5 ст. 191 КК України.
З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено, що рішенням загальних зборів членів спостережної ради ЗАТ «Васильківхлібопродукт» (перейменовано в ПАТ «Васильківхлібопродукт» згідно Статуту від 23.04.2012 року) від 11.05.2010 року ОСОБА_4 призначено на посаду генерального директора цього товариства. Згідно з наказом від 11.05.2010 року № 82 ОСОБА_4 приступив до виконання обов`язків генерального директора, які виконував до 03.08.2016 року.

На займаній посаді ОСОБА_4 виконував організаційно-розпорядчі, адміністративно-господарські функції, здійснював керівництво ПАТ «Васильківхлібопродукт» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року № 514-VІ, таким чином був службовою особою цього товариства
Як зазначив у клопотанні детектив, ОСОБА_4 , будучи раніше знайомим із виконувачем обов`язків голови правління ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_7 , у період часу з початку березня 2015 року до 03.03.2015 року заздалегідь домовився з ним про спільне вчинення кримінального правопорушення, розподіливши ролі між собою.
Згідно з попередньою домовленістю, ОСОБА_7 з метою заволодіння коштами ПАТ «ДПЗКУ» в інтересах третіх осіб мав вчинити розтрату зазначених коштів шляхом укладення договору та подальшого перерахування коштів за умовами договору без його виконання з боку ПАТ «Васильківхлібопродукт», тобто вчинити певні дії для безповоротного обернення коштів ПАТ «ДПЗКУ» на користь третіх осіб, бажаючи надати такому заволодінню вигляду законності, а саме на виконання вимог укладеної угоди.
ОСОБА_4 у свою чергу мав підписати угоду, прийняти кошти за угодою з ПАТ «ДПЗКУ» без її виконання та в подальшому розподілити кошти на потреби підприємства.
Зокрема, ОСОБА_4 як генеральний директор ПАТ «Васильківхлібопродукт», діючи з метою заволодіння грошовими коштами ПАТ «ДПЗКУ» 26.03.2015 року за попередньою змовою із ОСОБА_7 , згідно з розподіленими ролями підписав та подав особисто до ПАТ «ДПЗКУ» в приміщенні по вулиці Саксаганського, 1 у м. Києві лист від 26.03.2015 року № 99, адресований ОСОБА_7 як виконувачу обов`язків голови правління ПАТ «ДПЗКУ». У цьому листі ОСОБА_4 просив розглянути та підписати типовий договір поставки, за яким ПАТ «Васильківхлібопродукт» мало намір продати кукурудзу 3 класу в кількості 11 683,03 тонн з сумою попередньої оплати 38 554 000 гривень, без наміру виконання зазначеної угоди з боку ПАТ «Васильківхлібопродукт».
Так, предметом згаданого договору було те, що ПАТ «Васильківхлібопродукт» зобов`язується передати у власність ПАТ «ДПЗКУ» зерно українського походження, а ПАТ «ДПЗКУ» зобов`язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору. Відповідно до п. 3.3 договору кількість, строк та місце поставки, ціна та загальна вартість товару для кожної партії, що мала бути поставлена, визначається в специфікаціях, які підписані сторонами щодо кожної партії товару та є невід`ємними частинами (додатками) договору. При цьому в специфікації № 1 вказано, що предметом договору є кукурудза 3 класу у кількості 11 683,03 метричних тонн за ціною 3 300 гривень за 1 тонну на загальну суму 38 554 000 гривень, що є ціною попередньої оплати.
Крім того, у специфікації зазначено, що поставка товару повинна здійснитись на умовах ЕХW франко-склад згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року із ПАТ «Рокитнянський комбінат хлібопродуктів» за адресою: 09600, вул. Вокзальна, 222, с.м.т. Рокитне, Київська область у період з 26.03.2015 року по 30.11.2015 року включно.
Однак ПАТ «Васильківхлібопродукт» відповідно до відомостей з Реєстру складських документів на зерно Державного підприємства «Держреєстри України» (лист від 09.07.2016 року № 391), «Порядку ведення реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 року № 1569, п. 22 ст. 1, ст.ст. 37 та 45 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» від 04.07.2002 року № 37-IV в період 01.03.2015 року по 01.12.2015 року не зберігало на зернових складах, підключених до реєстру , в тому числі ПАТ «Рокитнянський комбінат хлібопродуктів» кукурудзу 3 класу в кількості 11 683,03 метричних тонн, про що ОСОБА_4 як керівник цього товариства був обізнаний. Зазначене підтверджується висновками експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 02.12.2016 року № 18201/19849-19852/16-45.
Проте, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що відповідно до умов запропонованого до підписання договору, пункт 6.2 якого прямо передбачає, що «постачальник гарантує наявність товару, зазначеного у розділі 1 договору, на момент його укладання: належить постачальнику на праві власності, який має абсолютне і виключне право розпоряджатися товаром, в тому числі відчужувати його, не знаходиться під забороною відчуження, арештом; товар, що продається за даним договором є в наявності на складі; треті особи не мають жодних прав чи вимог щодо товару; не є предметом будь-якої застави (в тому числі податкової) чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами чи державою, а також не обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством України», з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за заздалегідь розподіленими ролями, в порушення зазначених пунктів договору, достовірно знаючи про відсутність належного за умовами договору товару та неможливість виконання угоди, продовжив вчиняти дії для досягнення свого злочинного умислу.
При цьому, згідно з п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» від 04.07.2002 року № 37-IV (із змінами та доповненнями), складські документи на зерно це товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов`язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа, однак у ПАТ «Васильківхлібопродукт» не було у наявності належного йому зерна кукурудзи 3 класу, тому 26.03.2015 року ОСОБА_4 не було надано документального підтвердження гарантії наявності товару відповідно до вимог п. 6.2 договору, про що ОСОБА_7 був обізнаний при підписанні договору.

Як зазначив у клопотанні детектив, незважаючи на вищевикладене, усвідомлюючи, що виникне дебіторська заборгованість ПАТ «Васильківхлібопродукт» перед ПАТ «ДПЗКУ» тобто грошові кошти будуть безповоротно втрачені, 26.03.2015 року в період часу з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., більш точний час слідством не встановлено, перебуваючи у приміщенні ПАТ «ДПЗКУ» за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ОСОБА_4 з використанням службового становища, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , згідно із заздалегідь розподіленими ролями, підписав та завірив печаткою ПАТ «Васильківхлібопродукт» договір № 57 з ПАТ «ДПЗКУ» щодо поставки останнім кукурудзи 3 класу в кількості 11 683,03 метричних тонн за умов передоплати повної ціни договору, а саме грошових коштів у сумі 38 554 000 гривень та встановленням граничного строку передачі товару до 30.11.2015 року, достовірно знаючи про відсутність зазначеного товару в ПАТ «Васильківхлібопродукт» та намірів виконання зазначеної угоди з боку ПАТ «Васильківхлібопродукт», з метою заволодіти та розпорядитись в інтересах ПАТ «Васильківхлібопродукт» та інших осіб.

Надалі, 03.04.2015 року ОСОБА_4 для втілення заздалегідь розробленого плану спільно з ОСОБА_7 , для створення сприятливих умов для заволодіння коштами ПАТ «ДПЗКУ», як особа уповноважена на такі дії від імені підприємства, відкрив у ПАТ «Радикал Банк» від імені ПАТ «Васильківхлібопродукт» банківський рахунок № НОМЕР_1 в гривні, реквізити якого надав ПАТ «ДПЗКУ» та використав для укладення з ОСОБА_7 додаткової угоди від 07.04.2015 року № 1 до договору поставки від 26.03.2015 року № 57, за якою було змінено банк одержувача грошових коштів на ПАТ «Радикал Банк».

На підставі вищезгаданих угод грошові кошти ПАТ «ДПЗКУ» були перераховані з банківського рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в ПАТ «Радикал Банк» двома грошовими переказами: 02.04.2015 року на суму 1 700 000 гривень на банківський рахунок ПАТ «Васильківхлібопродукт» № НОМЕР_3 , відкритий у ПАТ «Альфа-Банк» та 07.04.2015 року на суму 36 854 000 гривень на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «Радикал Банк».

За вищеописаних обставин станом на 07.04.2015 року ОСОБА_4 , створивши вищевказаними діями видимість виникнення зобов`язання про здійснення попередньої оплати грошовими коштами ПАТ «ДПЗКУ» за договором з ПАТ «Васильківхлібопродукт» щодо перерахування вказаних грошових коштів у сумі 38 554 000 гривень через банківську установу ПАТ «Радикал Банк» як передоплату на виконання умов договору від 26.03.2015 року № 57, заволодів грошовими коштами ПАТ «ДПЗКУ», безоплатно та безповоротно обернув ці кошти на користь ПАТ «Васильківхлібопродукт».

Вказане перерахування грошових коштів у безготівковому вигляді було здійснено 02.04.2015 року та 07.04.2015 року працівниками ПАТ «ДПЗКУ», які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , з використанням програмного забезпечення, що встановлено на робочих комп`ютерах у приміщенні ПАТ «ДПЗКУ» по вулиці Саксаганського, 1 у місті Києві, зокрема системи «клієнт-банк», наданої ПАТ «Радикал Банк» в межах договірних відносин з ПАТ «ДПЗКУ» з обслуговування рахунка № НОМЕР_2 .

Вказані дії ОСОБА_4 з 26.03.2015 року по 07.04.2015 року призвели до безповоротного обернення грошових коштів ПАТ «ДПЗКУ» в сумі 38 554 000 гривень на користь третіх осіб та виникнення заборгованості ПАТ «Васильківхлібопродукт» перед ПАТ «ДПЗКУ».

Тобто вищевказані дії ОСОБА_4 , вчинені з корисливих мотивів, згідно узгодженого плану та розподілених дій із співучасником ОСОБА_7 , які мали на меті в одержання неправомірного прибутку для юридичних осіб ПАТ «Васильківхлібопродукт» та ТОВ «СПП-Агро», станом на 07.04.2015 року виконані в повному обсязі з метою заволодіння коштами ПАТ «ДПЗКУ».

Надалі станом на 09.07.2015 року на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «Радикал Банк» для ПАТ «Васильківхлібопродукт» перебували грошові кошти в сумі 18 584 531,38 гривень залишку отриманих від ПАТ «ДПЗКУ» грошових коштів в сумі 36 854 000 гривень як передоплата по договору від 26.03.2015 року № 57. Однак, Постановою Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 452/БТ ПАТ «Радикал Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, що призвело до зупинення всіх видаткових операцій по банківським рахункам клієнтів банку. З метою створення видимості зменшення заборгованості ПАТ «Васильківхлібопродукт» перед ПАТ «ДПЗКУ», а також, у зв`язку з неможливістю використати залишок грошових коштів в сумі 18 584 531,38 гривень на рахунку в ПАТ «Радикал Банк», ОСОБА_4 без погодження з ПАТ «ДПЗКУ» перерахував вказані кошти 09.07.2015 з банківського рахунку в цьому банку № НОМЕР_1 , відкритого для ПАТ «Васильківхлібопродукт», на банківський рахунок № НОМЕР_2 , відкритий для ПАТ «ДПЗКУ» під виглядом повернення частини передоплати в порушення вимог ст. ст. 525, 526, п. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, відповідно до яких одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається і лише покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Крім того, п. 8.4 договору поставки від 26.03.2015 року № 57 було передбачено, що у разі невиконання ПАТ «Васильківхлібопродукт» своїх зобов`язань, або за наявності очевидних підстав вважати, що останній не виконає своїх зобов`язань у встановлений термін (строк) або виконає їх неналежним чином, або у випадку, якщо інформація, яка надається для укладення/виконання цього Договору виявиться/стане такою, що не відповідає дійсності, ПАТ «ДПЗКУ» має право зупинити виконання своїх зобов`язань, відмовитися від їх виконання частково або в повному обсязі, при цьому ПАТ «Васильківхлібопродукт» зобов`язаний повернути на підставі письмової вимоги всі кошти у тому числі попередню оплату, та проценти у розмірі 24% річних за період з дня одержання попередньої оплати до дня її повернення.

Таким чином, як зазначено в клопотанні, ОСОБА_4 здійснив 09.07.2015 року перерахування грошових коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого для ПАТ «Васильківхлібопродукт», на банківський рахунок № НОМЕР_2 , відкритий для ПАТ «ДПЗКУ» маючи на меті безпідставно зменшити зобов`язання ПАТ «Васильківхлібопродукт» перед ПАТ «ДПЗКУ» по поверненню грошових коштів та штрафних санкцій, передбачених договором від 26.03.2015 року № 57, усвідомлюючи, що з 09.07.2015 року розпорядитись вказаними коштами у неплатоспроможному банку ПАТ «Радикал Банк» неможливо. При цьому фактично ПАТ «ДПЗКУ» було позбавлено можливості використати вказані грошові кошти в сумі 18 584 531,38 гривень на рахунку № НОМЕР_2 у неплатоспроможному банку з 09.07.2015 року.

Як зазначив детектив, вказані дії ОСОБА_4 , вчинені ним як службовою особою керівником ПАТ «Васильківхлібопродукт», з 26.03.2015 року по 07.04.2016 року призвели до заволодіння чужими коштами ПАТ «ДПЗКУ» на суму 38 554 000 гривень, що більше ніж у 63 307 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян у 2015 році та становить особливо великі розміри.

22.12.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, та ці обставини можуть свідчити про існування ризиків, передбачених пунктами ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може в подальшому перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів вбачається недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_4 працює, то вбачається за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 23:00 години до 07:00 години, а не цілодобово.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Так, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного потрібно покласти такі обов`язки: прибувати до детектива, слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу детектива, прокурора або суду; повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Разом з тим, зазначений в клопотанні обов`язок, який просить накласти на підозрюваного детектив щодо утримання від спілкування із колишніми та діючими працівниками ПАТ «ДПЗКУ», ПАТ «Васильківхлібопродукт» та ТОВ «СПП-Агро» не є доцільним, оскільки детектив не зазначає з якими конкретно особами підозрюваний має утримуватися від спілкування, а тому в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 193, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання детектива Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0000348 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 15 лютого 2017 року включно, заборонивши ОСОБА_4 залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 23:00 години до 07:00 години.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 15 лютого 2017 року включно, обов`язки:

прибувати до детектива, слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу детектива, прокурора або суду;

повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Оголошення повного тексту ухвали 28 грудня 2016 року о 13 годині 55 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1