ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2011 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді - Линник О. С.

при секретарі - Доля Н. В.,

з участю прокурора - Пасько О.В.,

захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

законного представника неповнолітнього підсудного - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тростянець кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України,ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого,

мешкаючого: с.Жигайлівка вул.Краснопільська,11 Тростянецького району

Сумської області, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5,

громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого,

мешкаючого: с.Гребениківка Тростянецького району вул.Піонерська,8, Сумської області, раніше судимого: 17.05.1996 р. за ст.86-1 КК

України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

16.12.2003 р. за ст.185 ч.3,188 ч.2 КК України до 2 років обмеження

волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.304, ч.1 ст.213 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця

с.Ведмеже Роменського району Сумської області, громадянина України, з

середньою освітою, неодруженого, не працюючого, мешкає: с.Ведмеже

Роменського району вул.Бабківка,2 Сумської області, раніше судимого:

17.03.2008 р. за ст.309 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі,

звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 2

роки, згідно ст.75 КК України, судимість не знята і не погашена,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_9, неодруженого, не працюючого,

мешкаючого: с.Гребениківка, вул.Піонерська,8, Тростянецького району Сумської області, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5, будучи раніше судимим за скоєння корисливих злочинів, маючи мету незаконного збагачення, у невстановлений слідством та судом день 2008 року попередньо домовився із раніше йому знайомим сторожем Жигайлівського відділення Шевченківської філії ЗАТ Райз-МаксимкоОСОБА_4 та знайомим ОСОБА_6 про викрадення дизельного пального з території заправочної станції Жигайлівського відділення Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимко.

Так, маючи спільний корисливий умисел на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в період з грудня 2008 року по лютий 2009 року, в нічний період часу, шляхом вільного доступу, який забезпечував сторож ОСОБА_4, що впускав безперешкодно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на територію підприємства Жигайлівського відділення Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимко, діючи спільно та за попередньою змовою, маючи єдиний корисливий умисел на викрадення чужого майна, неодноразово вільно проходили на територію вказаної заправочної станції, де вимикали мотор заправочного устаткування, та, залишаючись непоміченими, ручним методом викачували дизельне пальне, яке розливали у заздалегідь принесені каністри, ємністю по 20-30 літрів, кожного разу викрадаючи від 200 до 300 літрів. Таким чином ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 викрали із території автозаправочної станції Жигайлівського відділення Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимкодизельне пальне в загальній кількості 1500 літрів вартістю 4,90 грн. за один літр, на загальну суму 7350 грн. Кожного разу після викрадення пального ОСОБА_5 одразу реалізовував його невстановленим слідством особам, а виручені кошти ділились між ним, ОСОБА_6 та ОСОБА_4

ОСОБА_5 і ОСОБА_4, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на незаконне збагачення, та маючи на меті продовження скоєння тотожних викрадень дизельного пального із Жигайлівського відділення Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимко, діючи із єдиним умислом, направленим на викрадення чужого майна, спільно та за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10, сином ОСОБА_5, в період з лютого 2009 року до 25 червня 2009 року, в нічний час, шляхом вільного доступу, який забезпечував сторож ОСОБА_4, що впускав безперешкодно ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_7 на територію підприємства Жигайлівського відділення Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимко, неодноразово вільно проходили на територію вказаної заправочної станції, де вимикали мотор заправочного устаткування, та, залишаючись непоміченими, ручним методом викачували дизельне пальне, яке розливали у заздалегідь принесені каністри ємністю по 20-30 літрів, кожного разу викрадаючи від 200 до 300 літрів. Таким чином ОСОБА_5, неповнолітній ОСОБА_7 та ОСОБА_4 викрали із території автозаправочної станції Жигайлівського відділення Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимкодизельне пальне в загальній кількості 954,50 літрів вартістю 4,90 грн. за один літр, на загальну суму 4677,05 грн. Викрадене пальне, кожного разу після викрадення було реалізоване ОСОБА_5 невстановленим слідством особам, а виручені кошти ділились між ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Таким чином, внаслідок тотожних, продовжуваних дій підсудних було незаконно викрадено майна у період із грудня 2008 року по 25 червня 2009 року на підприємстві ЗАТ Райз-Максимко(після зміни назви ОСОБА_8 акціонерному товаристві Райз-Максимко) - 2454,5 літрів дизельного пального, вартістю 4,90 грн. за 1 літр, на загальну суму 12027,05 грн., в тому числі 1500 літрів вартістю 4,90 грн. за один літр, на загальну суму 7350 грн. - за попереднім зговором підсудними ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у період із грудня 2008 р. по лютий 2009 р., та в кількості 945,50 літрів вартістю 4,90 грн. за один літр, на загальну суму 4677,05 грн. за попереднім зговором підсудними ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у період із лютого 2009 р. по 25 червня 2009 року.

Після того, як ОСОБА_6 відмовився від вчинення крадіжок дизельного пального, ОСОБА_5 в період з лютого 2009 року до червня 2009 року, з метою знайти собі помічника для скоєння тотожних крадіжок, втягнув свого неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_11 у злочинну діяльність. А саме, у період із лютого 2009 року по червень 2009 року, під час викрадення дизельного пального з території Жигайлівського відділення Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимко, своїм особистим прикладом та обіцянкою винагороди, ОСОБА_5 вчинив втягнення неповнолітнього сина ОСОБА_7 у злочинну діяльність, так, останній разом із батьком ОСОБА_5 неодноразово проникав шляхом вільного доступу, забезпеченого ОСОБА_4, до території заправочної станції підприємства, та допомагав набирати дизельне пальне до каністрів, виносити їх за територію підприємства.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5, маючи на меті незаконно збагатитись, вирішив придбавати та перепродувати металобрухт у населення. Так, з кінця липня по 08 серпня 2009 рік ОСОБА_5, здійснюючи незаконні операції з металобрухтом кольорових та чорних металів, без державної реєстрації або спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, придбавав та перепродував незаконно здобутий металобрухт у мешканців с.Гребениківка, Тростянецького району в ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11. При цьому, ОСОБА_5 в с.Гребениківка, Тростянецького району по вул.Піонерська,8, придбав 8 серпня 2009 року у мешканців с.Гребениківка Тростянецького району ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, металобрухт для подальшого збуту в кількості 71 кг вартістю 1 грн. 53 коп. за 1 кг на загальну суму 108 грн. 63 коп.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину в предявленому йому обвинуваченні в скоєні злочинів визнав повністю, при цьому пояснив, що він у один із днів грудня 2008 року домовився зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про вчинення крадіжок дизельного пального із території Жигайлівського відділення Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимко, де працював сторожем ОСОБА_4 ОСОБА_12 цією метою він приїздив вночі до території заправочної станції на власному автомобілі із ОСОБА_6, проникали на територію шляхом вільного доступу за допомогою ОСОБА_4, який був у той час на зміні, та у принесені із собою каністри заливали із заправочних станцій дизельне пальне, вручну закачуючи пальне до каністрів. Після того каністри переносили до автомобіля та ОСОБА_5 одразу відвозив їх і збував водіям-дальнобійникаму с.Боромля. Виручені кошти ділили на трьох. Таким чином він скоював крадіжки пального разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у період із грудня 2008 року по лютий 2009 року, декілька разів, викрадаючи по 200-300 літрів за один раз. В подальшому ОСОБА_6 не став приймати участь у крадіжках і тоді він взяв із собою свого неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_11, для того, щоб той допомагав йому переносити каністри. Так, із лютого 2009 року по березень 2009 року він неодноразово із неповнолітнім сином приїздили на автомобілі до заправочних станцій, де проникали на територію за сприяння та за попередньою домовленістю із ОСОБА_4, який чергував на зміні та тим же способом заливали у принесені із собою каністри дизпаливо, викрадаючи при тому від 200 до 300 літрів за один раз, після чого ОСОБА_5 збував їх у с.Боромля водіям-дальнобійникам, а отримані гроші ділив із ОСОБА_4

З приводу металобрухту ОСОБА_5 пояснив, що дійсно він приймав від ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 металолом, за те платив їм кошти, після чого металолом відвозив та здавав на пункт приймання металобрухту, хоча не отримував дозвіл чи ліцензію на здійснення операції з металобрухтом.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він працював у ЗАТ Райз-Максимкосторожем, та в один із днів під час його зміни на територію заправочної станції приїхали ОСОБА_5 із ОСОБА_6, та повідомили, що хочуть забрати своє дизпальне, яке вони колись зекономили, працюючи на тракторі, він їм дозволив, і вони злили у каністри пальне, яке десь продали. Після того, у грудні 2008 року знову ОСОБА_5 із ОСОБА_6 приїхали вночі та запропонували викрасти пальне із заправочної станції, на що він погодився, та вони знімали ремінь із електродвигуна та вручну накачували дизпаливо до каністрів, які переносили до автомобіля. Так відбувалось неодноразово у продовж до лютого 2009 року. Викрадене пальне продавали, а гроші ділили на трьох. Потім із лютого 2009 року до червня 2009 р. ОСОБА_5 приїздив не з ОСОБА_6, а зі своїм сином ОСОБА_7, із яким вони тим самим способом викрадали дизпальне, а отримані кошти від його реалізації ділили порівну. Кожного разу вони викрадали близько 300 літрів пального.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у скоєному злочині визнав повністю та показав, що він дійсно домовився із ОСОБА_5 про те, що буде викрадати дизпальне із заправочної станції Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимко, для чого вони у період із грудня 2008 року по лютий 2009 року неодноразово приїздили вночі, під час чергувань ОСОБА_13 на автомобілі ОСОБА_5, у каністри, ємністю по 20-30 літрів набирали вручну із заправочної станції дизпальне, яке ОСОБА_5 реалізовував, а кошти ділили порівну. Таким чином вони втрьох викрали 1500 літрів дизпалива, після чого ОСОБА_6 відмовився від подальшої злочинної діяльності.

Підсудний ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, відмовився від дачі пояснень, відповідно до ст.63 Конституції України, просив його суворо не карати. На досудовому слідстві ОСОБА_7, під час проведення очних ставок, давав покази щодо його участі у скоєнні крадіжок дизпалива із території заправочної станції ЗАТ "Райз-Максимко", разом зі своїм батьком ОСОБА_5 та сторожем ОСОБА_4

Представник цивільного позивача ОСОБА_8 акціонерного товариства Райз-Максимкоу судовому засіданні показав, що на підприємстві було встановлено недостачу пального, проведена інвентаризація, якою встановлено розмір недостачі дизельного пального 2454,50 літрів, загальний розмір шкоди складає 12027,05 грн. Підсудний ОСОБА_6 відшкодував завдану ним шкоду у розмірі 2450 грн. повністю, підсудний ОСОБА_4 відшкодував завдану ним шкоду у розмірі 4009,17 грн. повністю, підсудний ОСОБА_5 відшкодував збитки у розмірі 200 грн. Так як підсудний ОСОБА_7 являється неповнолітньою особою, обовязок по відшкодуванню заподіяної ним шкоди покладається на батьків, оскільки підсудний не має майна та заробітку. Представник просить стягнути із батьків ОСОБА_7 у рівних долях розмір заподіяної шкоди неповнолітнім сином із матері ОСОБА_14 779,58 грн., із батька ОСОБА_5 779,51 грн. Крім того, представник цивільного позивача просить стягнути із ОСОБА_5 заподіяну ним шкоду підприємству у розмірі 3809,17 грн., а всього із ОСОБА_5 - 4588,53 грн.

Цивільний відповідач ОСОБА_14 показала, що вона визнає позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує сплатити збитки, заподіяні ПрАТ Райз-Максимкоїї сином ОСОБА_7, так як син не навчається, не працює, не має власного майна.

Винність підсудних в скоєному підтверджується також матеріалами справи:

Протоколом огляду місця події від 25.06.2009 року встановлено, що у автомобілі НОМЕР_1 червоного кольору, який розташований у польовій дорозі, що веде із с.Жигайлівка Тростянецького р-ну до с.Бранцівка Краснопільського р-ну на відстані біля 900 м від території підприємства Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимко, у багажному відділенні виявлені дві каністри обємом 20 л із рідиною, що має характерний запах дизпалива, біля автомобіля виявлено одну каністру обємом 20 л, дві каністри обємом 25 літрів із рідиною, що має характерний запах дизпалива, поряд у лісосмузі виявлено 10 каністрів різного обєму пусті. Під час огляду заправочної колонки на території Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимковиявлено, що знятий ремінь з двигуна електроприводу. Також на відстані 15 м він входу до території підприємства виявлено слід взуття (а.с.27-29, 31-35 т.1).

Виявлені під час огляду 25.06.09 р. речові докази 145 л дизпалива, 15 каністрів передані на зберігання працівнику Шевченківської філії ЗАТ Райз-МаксимкоОСОБА_12 (а.с.30 т.1).

Під час огляду місця події від 26.06.2009 року у господарстві ОСОБА_15 виявлено 200 літрів дизпалива (а.с.37 т.1), які зберігаються у вказаної особи під схоронною розпискою (а.с.35 т.1).

Згідно акту від 25 червня 2009 р. комісія Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимковиявила недостачу у розмірі 406 літрів, яка виникла з моменту передачі показників з вечора 24.06.09 р. заправщиком ОСОБА_16 сторожу ОСОБА_4 та вранішнім заміром (а.с.57).

Згідно інвентаризаційного опису товаро-матеріальних цінностей та акту знімання залишків по складу ПММ Жигайлівського відділення Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимковід 26.06.2009 року (а.с.58,59 т.1) встановлено розбіжність між даними бухобліку та фактичною наявністю дизельного палива у розмірі 2454,50 літрів.

Згідно довідки Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимковартість 1 літра дизельного пального становить 4,90 грн., загальна вартість 2454,50 л дизпалива складає 12027,05 грн. (а.с.60).

Під час проведення очних ставок між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 07.07.2009 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 07.07.2009 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 07.07.2009 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_17 від 27.07.2009 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_17 від 29.07.2009 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_17 від 30.07.2009 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від 25.08.2009 року, підсудні докладно розповідали про обставини скоєних ними злочинів, які відповідають їх показам, даних під час судового розгляду (а.с.115-123,337-338 т.1).

У ОСОБА_5 було вилучено взуття, що підтверджується протоколом (а.с.134 т.1).

Згідно висновку експерта №46 від 16.08.2009 року, слід підошви взуття, виявленого на місці події 25.06.09 р., залишений підошвою взуття з таким же типом рельєфного малюнку, як і на підошві туфель, вилучених у ОСОБА_5 (а.с.141-149 т.1).

У явці із зізнанням ОСОБА_5 власноручно виклав обставини щодо викрадення ним солярки спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.184 т.1).

ОСОБА_4 25.06.09 р. написав явку із повинною, де вказав про обставини скоєння ним крадіжок дизпалива спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із території Жигайлівського відділення Шевченківської філії ЗАТ Райз-Максимко(а.с.240 т.1).

Під час відтворення обстановки і обставин події з участю: ОСОБА_5 від 23.06.2009 року, ОСОБА_6 від 08.06.2009 року, ОСОБА_4 від 08.06.2009 року, підсудні на місці розповіли та показали про обставини викрадення дизпалива із території заправочної станції ЗАТ Райз-Максимко(а.с.а.с.193-195, 236-239, 298-303 том 1).

Як вбачається із протоколу огляду місця пригоди від 01.08.09 р. у господарстві №8 по вул. Піонерська, у с.Гребениківка виявлено та вилучено металевий брухт, ваги №26602, вантажопідйомністю від 20 до 500 кг, на яких був розміщений різний металобрухт (а.с.66,67 т.1).

Відповідно до акту зважування вага металобрухту, виявленого у господарстві ОСОБА_5 під час огляду від 01.08.09 р. складає 71 кг (а.с.68).

Згідно довідки вартість 1 кг металобрухту чорних металів складає станом на 12.08.09 р. 1 грн. 53 коп., вартість 71 кг становить 108,63 грн. (а.с.79 т.1).

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних і фізичних осіб-підприємців вбачається, що ОСОБА_5 станом на 11.08.09 р. у вказаному реєстрі не значиться (а.с.78 т.1).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_7 народився 17.08.1993 р., батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_14 (а.с.159 т.1).

Таким чином, дослідивши докази у справі, суд вважає, що винність підсудних ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в скоєні злочину доведена повністю, та їх дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, так як ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_5 своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, дії підсудного ОСОБА_5 суд кваліфікує також за ч.2 ст.304 КК України, так як він, будучи батьком, своїми умисними діями вчинив втягнення неповнолітнього сина в злочинну діяльність, та за ч.1 ст.213 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудним суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, дані про особи винних та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Суд не визнає обставину, що обтяжує покарання підсудним вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, так як вказана обставина передбачена у статті як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, тому суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання підсудним як таку, що його обтяжує.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий, вину визнав повністю.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує щире каяття, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивну характеристику за місцем проживання.

Разом із тим суд зазначає, що втягнення неповнолітнього сина у злочинну діяльність батьком ОСОБА_5 свідчить про підвищену суспільну небезпечність цієї особи.

Таким чином, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, обставини, що помякшують покарання, з урахуванням особи винного ОСОБА_5, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, і таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення підсудного і попередження нових злочинів.

Разом із тим, враховуючи декілька обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів ОСОБА_5 - наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, виключно позитивну характеристику за місцем проживання, щире каяття у скоєнні злочинів, суд при призначенні покарання вважає за можливе застосувати ст.69 КК України та призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.2 ст.304 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, який злочин скоїв вперше, обставини, що помякшують покарання - позитивну характеристику за місцем проживання, щире каяття в скоєнні злочину, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування збитків, а тому враховуючи ці помякшуючих провину обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд при призначенні покарання вважає за можливе застосувати ст.69 КК України та перейти до іншого, більш мякого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, і таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення підсудного і попередження скоєння ним нових злочинів.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його особу, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий, скоїв злочин під час іспитового строку. До обставин, що помякшують покарання суд відносить щире каяття у скоєному, добровільне відшкодування збитків, наявність на утриманні матері, яка має тяжке захворювання.

Разом із тим суд приймає до уваги те, що ОСОБА_6 вчинив злочин в період відбуття покарання під час іспитового строку, тому суд вважає, що для його виправлення та перевиховання необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків, відповідно до ст.71 КК України, необхідно до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького райсуду Сумської області від 17.03.2008 року, з урахуванням вимог ст.72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

При визначенні покарання підсудному ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його особу, а також обставини, що помякшують і обтяжують його покарання та умови життя та виховання неповнолітнього, вплив на нього дорослих, рівень його розвитку.

У судовому засіданні була заслухана думка представника Служби у справах дітей Тростянецької РДА та інспектора КМСД Тростянецького РВ УМВС, які вказали, що неповнолітній виховувався у багатодітній родині, за місцем навчання характеризувався позитивно, та на даний час не потребує призначення покарання, повязаного із ізоляцією від суспільства.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд також враховує всю сукупність помякшуючих провину обставин його щире каяття, скоєння злочину у неповнолітньому віці, позитивну характеристику за місцем навчання, обставини втягнення його батьком у злочинну діяльність, що свідчить про меншу суспільну небезпечність його особи, тому враховуючи ці декілька обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який має намір продовжити навчання, з урахуванням обставин справи, суд при призначенні покарання вважає за можливе застосувати ст.69 КК України та перейти до іншого більш мякого виду основного покарання, не зазначеного у санкції частини статті за інкримінований злочин, та призначити йому покарання у виді громадських робіт, і таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів.

По справі заявлений цивільний позов ПрАТ Райз-Максимкодо підсудного ОСОБА_5, та за дії неповнолітнього ОСОБА_5О до цивільного відповідача ОСОБА_14, про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином на користь підприємства з ОСОБА_5 4588 грн.53 коп., а з ОСОБА_14 779 грн.51 коп. Так як вина підсудних у скоєнні вказаного злочину доведена повністю, розмір матеріальних збитків підтверджено доказами, а цивільні відповідачі визнали позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

По справі є судові витрати, повязані з проведенням трасологічної експертизи на загальну суму 300 грн. 48 коп., які суд вважає за необхідне стягнути з підсудного ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області.

Речові докази у справі:

-взуттятуфлі коричневого кольору, які належать ОСОБА_5 і знаходяться в Тростянецькому РВ УМВС України в Сумській області - суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_5, як йому належні;

-дизельне паливо та каністри, вилучені у ОСОБА_18, які передані на зберігання під охоронну розписку ОСОБА_12 в кількості 145 літрів та ОСОБА_18 в кількості 200 літрів і які суд вважає за необхідне передати ПрАТ Райз-Максимко;

-металеві ваги та металобрухт в кількості 71 кг, вилучені при огляді місця події у ОСОБА_5 та передані під охоронну розписку ОСОБА_19 - суд вважає за необхідне конфіскувати в доход держави.

Під час досудового слідства було накладено арешт на грошові кошти в сумі 38 грн.05 коп., які були вилучені в ході проведення особистого огляду ОСОБА_6, та передані на зберігання до фінансової частини Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області і які суд вважає за необхідне передати підсудному ОСОБА_6, оскільки ним повністю відшкодована завдана шкода, заподіяна злочином та судом не встановлено, що ці кошти були ним здобуті злочинним шляхом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.304, ч.1 ст.213 КК України, і по цьому закону призначити покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки,

- за ч.2 ст.304 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки,

- за ч.1 ст.213 КК України у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у виді підписки про невиїзд змінити, взявши його під варту із залу суду, строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня взяття під варту.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і по цьому закону, із застосуванням ст.69 КК України, призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок)годин.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і по цьому закону призначити йому покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуте ОСОБА_6 покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 17 березня 2008 року - три місяці позбавлення волі та остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді одного року девяти місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою, та строк відбуття покарання рахувати з 07 липня 2009.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і за цим законом, із застосуванням ст.69 КК України, призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на вісімдесят годин.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд, строк відбування покарання рахувати із часу приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Сумській області 300 (триста) грн. 48 коп. витрат, повязаних з проведенням експертизи.

Цивільний позов Прат "Райз-Максимко" задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 акціонерного товариства Райз-Максимкоматеріальну шкоду 4588 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_8 акціонерного товариства Райз-Максимкоматеріальну шкоду 779 грн. 58 коп.

Речові докази: - взуття туфлі коричневого кольору, які знаходяться в Тростянецькому РВ УМВС України в Сумській області - повернути ОСОБА_5; -дизельне паливо та каністри, які передані на зберігання під охоронну розписку ОСОБА_12 в кількості 145 літрів та ОСОБА_18 в кількості 200 літрів - передати ПрАТ Райз-Максимко; - металеві ваги та металобрухт в кількості 71 кг, які передані під охоронну розписку ОСОБА_19 - конфіскувати в доход держави.

Грошові кошти в сумі 38 грн.05 коп., які зберігаються у фінансовій частині Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області - передати ОСОБА_6.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд протягом 15 діб з часу проголошення, а засудженими ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які перебувають під вартою - в той же строк з часу вручення їм копії вироку.

Суддя О. С. Линник