Справа № 761/7144/17
Провадження № 1-кс/761/4511/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 420 161 000 000 005 66 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим у встановленому законом порядку про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,60 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 86 та квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 49,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82.

Обгрунтовуючи доводи клопотання слідчий зазначає, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000566 від 06.06.2016 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що в квітні місяці 2016 року невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою за адресою: АДРЕСА_2 та квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Постановою прокурора від 29.07.2016 у даному кримінальному провадженні вищезазначене нерухоме майно у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.

Також, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 та на квартиру АДРЕСА_4 . Дані відомості було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майно.

Проте, 28 лютого 2017 року встановлено, що обтяження у виді арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 49,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82 припинено 20.02.2017, про що відповідні відомості внесені до реєстру, а також обтяження у виді арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,60 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 86 припинено 23.02.2017, про що відповідні відомості внесені до реєстру. Однак, інформація про підстави зняття арешту, накладеного на вказане майно, в реєстрі відсутні.

Зважаючи на те, що нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_4 є об`єктом кримінально протиправних дій та визнані в кримінальному провадженні № 0000566 від 06.06.2016 речовими доказами, з метою забезпечення збереження речових доказів для з`ясування всіх необхідних обставин вчиненого даного кримінального правопорушення, а також запобіганню незаконному відчуженню даного нерухомого майна та запобігання його пошкодження, псування, знищення, перетворення, слідчий просив накласти арешт на вказані квартири із забороною користування, розпорядження та відчуження.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив суд його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власники майна в судове засідання не викликалися на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень слідчого, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , квартира за адресою: АДРЕСА_2 , є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Крім того, існують реальні ризики відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 .

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_4 , квартира.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: