Справа № 161/5681/17
Провадження № 1-кс/161/2733/17
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 11 квітня 2017 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Волинської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000067 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.204 України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Волинської області ОСОБА_3 клопотання мотивує тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 22.11.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 204 КК України.

Також, прокурор зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Стейт ОІЛ» (код 39436796) здійснюючи реалізацію паливно-мастильних матеріалів з АЗС "БРСМ", що розміщені на території Волинської області, в період з січня по жовтень 2016 року ухилились від сплати до бюджету акцизного податку в розмірі 5,5 млн. грн.

Крім того,прокурор зазначив, що службові особи ТОВ «Стейт ОІЛ» на території Волинської області через мережу автозаправних станцій «БРСМ» здійснюють реалізацію незаконно виготовлених паливно-мастильних матеріалів.

Так, 22.11.2016 року в адресу ГУ ДФС області надійшла заява громадянина ОСОБА_4 , яка була розглянута та проаналізована на наявних інформаційних ресурсів ДФС України, встановлені факти, які вказують на можливе функціонування схеми мінімізації акцизного податку службовими особами TOB «Стейт ОІЛ» (, Київська область, м. Обухів, вул. Київська 25, перебуває на обліку 2810 Офіс Великих платників), які здійснюють реалізацію паливо мастильних матеріалів через заправочні комплекси під торговою маркою «БРСМ» розміщених на території Волинської області.

Окрім того, прокурор зазначив, що згідно отриманої у заяві інформації службові особи TOB «Стейт ОІЛ» протягом 2016 року здійснювали реалізацію 50 % паливно-мастильних матеріалів з АЗС розміщених за адресами АДРЕСА_1 та Луцький р-он., с. Липини, вул. Рівненська 1К фізичним особам кінцевим споживачам без відображення проведених операцій у податковому обліку, що призвело до несплати акцизного податку.

За даними інформаційних баз даних ДФС у Волинській області встановлено, що TOB «Стейт ОІЛ» здійснюючи реалізацію ПММ через мережу заправних комплексів розміщених на території Волинської області протягом січня-жовтня 2016 року сплачено 11827,7 тис.грн. акцизного податку. Сума задекларованого акцизного податку по реалізації ПММ з АЗС, розміщених за адресами м. Луцьк вул. Конякіна 24А та Луцький р-он., с. Липини, вул. Рівненська 1К складає орієнтовно 5048,5 тис.грн. Зібрані матеріали можуть вказувати на використання TOB «Стейт ОІЛ» схеми мінімізації акцизного податку, фактичної реалізації паливно-мастильних матеріалів кінцевому споживачу поза касою товариства за готівку без сплати акцизного податку.

Разом з тим, прокурор зазначив, що згідно висновку криміналістичної експертизи №187 від 30.11.2016 встановлено, що проби паливно-мастильних матеріалів дизельного палива, які вилучено в ході обшуку на автозаправній станції за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Глушець 39а, не відповідають ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови».

Окрім того, прокурор зазначив, що 21.12.2016 року на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області було проведено обшук в приміщеннях АЗС (БРСМ), за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Глушець, 39А. В ході обшуку було виявлено та вилучено: фіскальний принтер (РРО) марки «Резонанс» (Марія-ЛТ-МТМ-ПОС), інв. №4/88, №-2013р. ТОВ «Стейт ОІЛ», системний блок чорного кольору, з наклеєною биркою з написом CVRJB-3PP2F-JBT2P-99JB7-Q8AQB, №00180-913-982-957, системний блок чорного кольору, з наклеєною биркою з написом ТОВ «Стейт ОІЛ», 11/1524, 4005х 1881964, Монітор «PHILIPS» чорного кольору, Монітор «ACER» чорного кольору, Термінали лояльності чорного кольору з написами жовтого кольору «БРСМ Нафта» - 2 шт., РГС 25 м3, в кількості 4 шт., РГС 8 в кількості 4 шт., СУГ 20 м3, ПРК на якій знаходяться 8 пістолетів для заправки транспортних засобів, ПРК на якій знаходяться 10 пістолетів для заправки транспортних засобів, ПММ «95Е» в кількості 18 840 л., ПММ «ДПЕ» в кількості 8 426 л., ПММ «95ЕВ2» в кількості 6 842 л., ПММ «92Е» в кількості 10 581 л., ПММ «ДП» в кількості 17 295 л., ПММ «95+» в кількості 3 862 л., ГАЗ в кількості 8 388 л. Всі вище перераховані речі, предмети, документи та майно, які були вилучені 21.12.2016 в ході проведення обшуку, залишені на відповідальне зберігання та визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.1172 ЦК України, ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України, прокурор ОСОБА_3 просив суд,-

Накласти арешт на речі, предмети та майно, які були вилучені 26.11.2016 в ході проведення обшуку АЗС, за адресою: м. Луцьк, вул. Глушець, 39А, а саме: фіскальний принтер (РРО) марки «Резонанс» (Марія-ЛТ-МТМ-ПОС), інв. №4/88, №-2013р. ТОВ «Стейт ОІЛ»; системний блок чорного кольору, з наклеєною биркою з написом CVRJB-3PP2F-JBT2P-99JB7-Q8AQB, №00180-913-982-957; системний блок чорного кольору, з наклеєною биркою з написом ТОВ «Стейт ОІЛ», 11/1524, 4005х 1881964; Монітор «PHILIPS» чорного кольору; Монітор «ACER» чорного кольору; Термінали лояльності чорного кольору з написами жовтого кольору «БРСМ Нафта» - 2 шт; РГС 25 м3, в кількості 4 шт.; РГС 8 в кількості 4 шт.; ПРК на якій знаходяться 8 пістолетів для заправки транспортних засобів; ПРК на якій знаходяться 10 пістолетів для заправки транспортних засобів; «А95Е» в кількості 18 840 л; ПММ «ДПЕ» в кількості 8 426 л; ПММ «95ЕВ2» в кількості 6 842 л; ПММ «92Е» в кількості 10 581 л; ПММ «ДП» в кількості 17 295 л; ПММ «95+» в кількості 3 862 л; ГАЗ автомобільний «PLUS» в кількості 8 388 л.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на обставини викладені в клопотанні просив суд задоволити клопотання та зазначив, що оригінали документів необхідні при проведенні судових експертиз (економічних) та документальних перевірок, з метою встановлення кола осіб, причетних до вчинення злочинних діянь в ході фінансово-господарської діяльності TOB «Стейт ОІЛ». Крім того, відео реєстратор, комп`ютерна техніка та паливно-мастильні матеріали, мають важливе значення для досудового розслідування, як доказ обставин ухилення від сплати податків службовими особами TOB «Стейт ОІЛ» та необхідні для використання при проведенні судових експертиз (економічних, комп`ютерних), експертиз на відповідність ДСТУ та документальних перевірок. Також, грошові кошти потрібні для забезпечення відшкодування збитків нанесених бюджету TOB «Стейт ОІЛ». З метою відшкодування в подальшому спричинених державі збитків, забезпечення цивільного позову, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно ТОВ «Стейт ОІЛ».

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, з`ясувавши думку прокурора, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків.

Відповідно до витягу ЄРДР кримінального провадження №0000067 вбачається, що 22 листопада 2016 року до реєстру внесені відомості про те, що службові особи ТОВ «Стейт ОІЛ» (код 39436796) здійснюючи реалізацію паливно-мастильних матеріалів з АЗС "БРСМ", що розміщені на території Волинської області, в період з січня по жовтень 2016 року ухилились від сплати до бюджету акцизного податку в розмірі 5,5 млн. грн.(а.с.5-6).

Крім того до реєстру внесені відомості про те, що службові особи ТОВ «Стейт ОІЛ» на території Волинської області через мережу автозаправних станцій «БРСМ» здійснюють реалізацію незаконно виготовлених паливно-мастильних матеріалів, з попередньою кваліфікацією за ч.3 ст.212, ч.1 ст.204 КК України(а.с.5-6).

Згідно протоколу обшуку від 21.12.2016 року встановлено, що в ході обшуку було виявлено та вилучено: фіскальний принтер (РРО) марки «Резонанс» (Марія-ЛТ-МТМ-ПОС), інв. №4/88, №-2013р. ТОВ «Стейт ОІЛ»; системний блок чорного кольору, з наклеєною биркою з написом CVRJB-3PP2F-JBT2P-99JB7-Q8AQB, №00180-913-982-957; системний блок чорного кольору, з наклеєною биркою з написом ТОВ «Стейт ОІЛ», 11/1524, 4005х 1881964; Монітор «PHILIPS» чорного кольору; Монітор «ACER» чорного кольору; Термінали лояльності чорного кольору з написами жовтого кольору «БРСМ Нафта» - 2 шт; РГС 25 м3, в кількості 4 шт.; РГС 8 в кількості 4 шт.; ПРК на якій знаходяться 8 пістолетів для заправки транспортних засобів; ПРК на якій знаходяться 10 пістолетів для заправки транспортних засобів; «А95Е» в кількості 18 840 л; ПММ «ДПЕ» в кількості 8 426 л; ПММ «95ЕВ2» в кількості 6 842 л; ПММ «92Е» в кількості 10 581 л; ПММ «ДП» в кількості 17 295 л; ПММ «95+» в кількості 3 862 л; ГАЗ автомобільний «PLUS» в кількості 8 388 л.(а.с.7-11).

Згідно постанови старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_5 від 22.12.2016 року встановлено, що, вилучені в ході проведення обшуку АЗС (БРСМ) речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000067 (а.с.12-13).

Окрім того, згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.04.2017 року встановлено, що скасовано арешт на майно,накладене відповідно до ухвал слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, зокрема накладеного на майно, вилучене в ході проведення обшуків у кримінальному провадженні №0000067 із підстав, що у даному провадженні нікому не було повідомлено про підозру, тобто власник майна не входить до суб`єкта, визначеного ст.170 КПК України, оскільки будь-якого співробітника ТОВ «Стейт-ОІЛ» не визнано підозрюваним, вказана юридична особа не має будь-якого процесуального статусу. Окрім того, не доведено, що вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містить інші відомості , які могли б бути використані як доказ арешту (а.с.18-22).

Згідно акту обстеження заступника начальника ГВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_6 від 08.04.2017 року встановлено, що на АЗС торгівля пальним не здійснюється, однак встановлено відсутність бирок якими були опечатані резервуари (а.с.14).

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 08.04.2017 року встановлено, що останній не заправлявся на АЗС, однак бачив як на територію АЗС заїжджали та виїжджали автомобілі (а.с.16-17).

Згідно ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, підставою для накладення арешту на майно є наявність сукупності підстав чи обґрунтованих підозр вважати, що відповідне майно є доказом злочину, та (або) підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою накладення арешту на майно може бути забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною пятою статті 171,частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Разом з тим, зважаючи, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2017 скасовано арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуків у кримінальному провадженні №0000067 у зв`язку із безпідставністю його накладення, а також, зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено та не встановлено достатніх доказів при розгляді клопотання для безспірного висновку про наявність підстав, які б виправдовували доцільність накладення арешту на майно, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Волинської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000067 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.204 України, про арешт майна відмовити.
Ухвала про відмову в накладенні арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області впродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1