Єдиний унікальний номер № 285/2250/17
Провадження № 1-кп/0285/465/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 285/2250/17 0000736 від 07.05.2017 року) по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград- Волинський, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 02.04.1997 року Новоград-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 3-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та сплатою штрафу в доход держави 600 грн.;
2) 23.07.1997 року Новоград-Волинським міським судом Житомирської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 5-ти років позбавлення волі;
3) 10.06.2003 року Новоград-Волинським міським судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі;
4) 10.06.2008 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений з МПВ 05.10.2016 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
07 травня 2017 року, близько 17 години 25 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходивши повз домоволодіння проживаючої по сусідству раніше знайомої ОСОБА_5 , що розташовано по АДРЕСА_2 , побачив відчинені вхідні двері у її будинку та вирішив зайти всередину, з метою попросити та вжити горілки через похмільний синдром для покращення самопочуття.

Зайшовши, шляхом вільного доступу, в будинок ОСОБА_4 виявив відсутність потерпілої ОСОБА_5 . Пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення майна потерпілої.

Пройшовши на кухню, ОСОБА_4 на столі побачив планшет марки "Samsung" моделі SM-T531, вартістю 10000 грн., в шкіряному чохлі, вартістю 700 грн. Взявши даний планшет в руки, ОСОБА_4 вийшов з кухні і проходячи через приміщення вітальної кімнати до виходу з будинку на поверхні лівої бокової полиці шафи-купе взяв гаманець потерпілої, вартістю 200 грн., в якому знаходилися грошові кошти в загальній сумі 56 грн.

Із вказаними речами ОСОБА_4 залишив будинок та через вхідну хвіртку вийшов з території домоволодіння на дорогу по АДРЕСА_2 . У цей час неправомірні дії ОСОБА_4 були виявлені потерпілою ОСОБА_6 .

Усвідомлюючи, що його протиправні дії виявлені сторонньою особою, ОСОБА_4 продовжив викрадення майна та намагаючись залишити місце вчинення кримінального правопорушення почав бігти по вул. Лянгуса, через вулицю Миколи Міхновського, в напрямку вулиці Чехова м. Новограда- Волинського.

Потерпіла ОСОБА_7 , з метою повернення викраденого майна, розпочала переслідування ОСОБА_4 .

У ході переслідування, ОСОБА_4 , не отримавши реальної можливості розпорядитися викраденим майном, навпроти домоволодіння по АДРЕСА_3 , викинув планшет, та біля домоволодіння АДРЕСА_3 викинув гаманець потерпілої із наявними в ньому грошовими коштами в сумі 56 грн., після чого побіг до місця свого проживання, де в подальшому був виявлений та затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у скоєному.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено.
Від потерпілої ОСОБА_8 надійшла письмова заява, згідно якої, остання зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, на суворому покаранні не наполягає, просить суд не позбавляти обвинуваченого волі.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразилися в закінченому замаху на відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 (грабіж), вчиненого повторно, кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується формально, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює.
Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати відсутні.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 09.05.2017 року, на майно ОСОБА_4 , а саме: чоловічі шльопанці коричневого кольору - зняти.

Питання про долю речових доказів вирішено судом у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому у вигляді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання з 07.05.2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення, починаючи з 07.05.2017 року по 20.06.2017 року, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 09.05.2017 року, на майно ОСОБА_4 , а саме: чоловічі шльопанці коричневого кольору - зняти.

Речові докази у кримінальному провадженні:
- чоловічі шльопанці коричневого кольору, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Новоград-Волинського ВП - повернути ОСОБА_4 ;

- планшет марки "Samsung", моделі SM-T531, шкіряний чохол до планшета, гаманець, гроші в загальній сумі 56 грн., які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 - залишити ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.
Головуючий :