Справа № 357/1897/17
У Х В А Л А
23 лютого 2017 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка, Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою

У С Т А Н О В И В :
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погодженне з першим заступником керівника Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У клопотанні вказано, що слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000947 від 19 лютого 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Встановлено, що 18.02.2017 року, близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_5 за попередньою змовою, діючи узгоджено із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись на пішій частині, що напроти кабінету стоматології, буд. 6-А , по вул. Павліченко в м. Біла Церква, умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_8 заволоділи належними їй речами, а саме: мобільним телефон марки «Xiaoms Redmi» 3 S ІМЕІ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , вартістю 3 599 гривень, в якому містились сім-карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 25 гривень та сім-карта мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_4 , вартістю 25 гривень, пакетом «АТБ-маркет» в якому знаходились продукти харчування, а саме: 1 кг яблук, вартістю 9.50 грн.; пляшка пива ємністю 0.5 л «Garage», вартістю 15 грн., чіпси «Лейс», вагою 60 гр., вартістю10 грн. 50 коп., насіння «Лакомка», вагою 100 грн., вартістю 10 грн. 50 коп., 4 пачки морозива «Три ведмеді», загальною вартістю 60 грн.

Сума завданого матеріального збитку потерпілій становить 3744 гривні.

Після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з місця злочину втекли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

20 лютого 2017 року о 21 год. службовими особами Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця с. Володимирівка, Доманівського району Миколаївської області, українця, гр. України з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

21.02.2017 року останньому повідомлено про підозру у скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та вручено письмове повідомлення про підозру.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 19 лютого 2017 року; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду предметів мобільного телефону.

Таким чином в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна(грабіж), вчинене із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, тобто тяжкого злочину.

Крім того, оцінюючи характеризуючі дані ОСОБА_5 встановлена наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілої ОСОБА_8 та неповнолітнього свідка у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_9 з метою зміни ними раніше наданих показів.

Беручи до уваги неможливість запобігання вищезазначеним ризикам та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 є обґрунтована необхідність у застосуванні щодо останнього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання слідчого, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного, який заперечує проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дослідивши приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного … у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України; 2) наявність ризику, передбаченого ст. 177 ч.1 п. 1 КПК України, на який вказує слідчий, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченго ст. 186 ч.2 КК України, наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені судом.

ОСОБА_5 слідчому судді повідомив, що дійсно вчинив вказаний злочин за обставин вказаних у клопотанні. Після того як Урсул збив потерпілу з ніг і забрав у неї мобільний телефон, він нанісши потерпілій удари забрав у неї сумку з речами. Чому вказане вчинив пояснити не може. Заперечує проти задоволення клопотання про його арешт, просить застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки хоче працювати, відшкодувати потерпілій завдані збитки..

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_5 має бути обраний запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 ч.1 КПК України, обставини а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі його визнання винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України (згідно санкції: позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років), не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків у м. Біла Церква де до затримання проживав.

Слідчий суддя вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 може запобігти ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.02.2017 р. витікає, що ОСОБА_5 фактично затриманий о 21 годині 00 хвилин 20.02.2017 р.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Слідчий суддя вважає, що є підстава не визначати розмір застави у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , яка передбачена ст. 183 ч.4 п.1 КПК України (щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства).

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177 ч. 1 п.1,5, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
Застосувати стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, які обчислювати з моменту його затримання 21 години 00 хвилин 20 лютого 2017 р.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується о 21 годині 00 хвилин 20 квітня 2017 р.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області