ун. № 759/1353/17 пр. № 1-кп/759/213/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2017 року Святошинський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , представник потерпілого ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010904 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; не судимого, одруженого, непрацюючого; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 30.10.2016 приблизно о 20 год. 08 хв., керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. В.Покотила, 5 в м. Києві, порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , заподіявши останній тяжкі тілесні ушкодження.
Так, ОСОБА_6 , 30.10.2016 приблизно о 20 год. 08 хв.,керуючи на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 та полісу АЕ/5782715 обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, технічно-справним автомобілем «Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_1 , рухався в крайній правій смузі руху по вул. В.Покотила зі сторони вул. В.Кучера в напрямку вул. Г.Юри в м. Києві, зі швидкістю приблизно 40 км/год.
В цей же час по нерегульованому пішохідному переході, позначеному дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2 ПДР «Пішохідний перехід» та дорожньою горизонтальною розміткою 1.14.1 ПДР «Зебра», розташованому по вул. В.Покотила, 5 в м. Києві, розпочали рух зі сторони парку «Юність» в напрямку будинку № 5 пішоходи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , рухаючись в темпі звичайної ходи, зліва н право по ходу руху автомобіля.

Під`їжджаючи до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем«Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_1 , проявив неуважність, відповідно не відреагував на попереджувальний дорожній знак 1.33 ПДР «Діти», не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено» та дорожньою розміткою 1.12 ПДР «Стоп-лінія», а також не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом і не надав пішоходу дорогу, внаслідок чого передньою частиною, керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, які діють з 15.04.2013:
- п. 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 (б), який зобов`язує водія транспортного засобу, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі;
- п. 18.1, згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена небезпека;

- не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено». Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 2032/Е від 26.12.2016були заподіяні наступні тілесні ушкодження: а) відкрита черепно-мозкова травма: садна обличчя (без опису морфології); рана (визначена клінічними лікарями як забійна) лобної ділянки справа (7х2 см. глибиною до 40 мм); крововиливи у м`які тканини правої лобно-скроневої ділянки голови, у ділянці чола справа (у тому числі, в проекції вищевказаної рани); лінійний перелом лобної кістки справа (лінія якого перетинає обидві пластинки лобного синусу) з переходом на основу черепа у ділянку передньої черепної ямки, яка за критерієм небезпеки для життя відноситься до тяжкого тілесного ушкодження; б) закрита травма правого колінного суглобу: розрив передньої хрестоподібної зв`язки; пошкодження медіального меніску, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 2/ат від 11.01.2017 в діях водія автомобіля«Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_1 ,ОСОБА_6 з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 ПДР України, які стали причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_6 правил дорожнього руху та заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно внаслідок порушення Правил дорожнього руху України 30.10.2016 приблизно о 20 год. 08 хв., керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. В.Покотила, 5 в м. Києві, скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , заподіявши останній тяжкі тілесні ушкодження.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 30.10.2016 приблизно о 20 год. 08 хв., керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. В.Покотила, 5 в м. Києві, порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , заподіявши останній тяжкі тілесні ушкодження, тобто ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ст. 286 ч. 2 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, при цьому суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_6 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за злочин в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, застосувавши ст. 75 КК України, і звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов слід залишити без розгляду у зв`язку з неявкою потерпілої, а також ненадання розрахунку позову та необхідності визначення потерпілою стороною кола співвідповідачів, при цьому суд роз`яснює право звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ в провадженні: автомобіль «Daewoo Lanos», н/з НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 від 01.11.2016, що перебуває на зберіганні у законного володільця ОСОБА_10 , повернути ОСОБА_10 .
Сятгнути з ОСОБА_6 вартість витрат на залучення експрета в провадженні в сумі 1320 (одна тисяча триста двадцять) 60 коп., а саме: за проведення судово-автотехнічної експертизи № 2/ат від 11.01.2017.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: