Справа № 461/2750/17
Провадження № 1-кс/461/2636/17
Іменем України
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
Заявник зазначає, що слідчий в порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України у встановлений законом строк не звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. Тому, таке майно підлягає поверненню власникові. Просить слідчого суддю зобов`язати слідчого повернути вилучене майно.
В судове засідання призначене на 16 год. 15 хв. 20.02.2017 року заявник ОСОБА_5 не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася телефонограмою. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарги здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу. Частиною 1 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого судді шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Тобто, ОСОБА_5 була повідомлена про час та місце судового засідання належним чином. Частиною 1 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею з урахуванням положень глави 26 КПК України. В частині 2 ст. 306 КПК України зазначено про розгляд відповідних скарг протягом 72 годин з моменту надходження скарги. Тобто, цією главою КПК України встановлені особливості щодо скороченого строку для розгляду відповідних скарг. Суд не може не розглядати скаргу, строки розгляду якої обмежені чинним законодавством, при відмові скаржниці з`являтися до суду. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за її відсутності.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечили. Суду пояснили, що вказане майно було вилучене на підставі ухвали слідчого судді про обшук та відповідно до переліку майна, дозвіл на вилучення якого був наданий.
Вивчивши скаргу та надані матеріали, заслухавши доводи слідчого, прокурора, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість скарги.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.03.2017 року слідчому СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 або іншим слідчим у кримінальному провадженні чи за його дорученням оперативним працівникам, надано дозвіл на проведення обшуку приміщенні малої архітектурної форми за адресою: АДРЕСА_1 , а саме приміщенні інтерактивного закладу, з метою відшукання і вилучення документів та інших матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, а саме: платіжних терміналів, комп`ютерної техніки, мережевого обладнання та іншого обладнання, що використовується для надання відвідувачам клубу можливості доступу до азартних ігор, готівкових коштів, здобутих у результаті вчинення кримінального правопорушення, чорнових записів, електронних носіїв інформації, документів про оренду, надання телекомунікаційних послуг, бухгалтерських та інших документів і предметів, мобільних телефонів та інших засобів зв`язку, які містять відомості про здійснення незаконної діяльності з організації і проведення азартних ігор.
Відповідно до ст. 303 КПК України під час досудового розслідування до слідчого судді може бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
На підставі ч. 7 ст. 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.
Тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
Відтак, не є тимчасово вилученим майном речі, що вилучені під час обшуку відповідно до переліку, що зазначений в ухвалі суду. Таким чином, до цього майна не застосовується норма абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України щодо необхідності повернення майна.
Заявником не надано суду жодних доказів вилучення іншого майна крім того, яке зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.
У зв`язку з викладеним, суд вважає дії слідчого правомірними, та відмовляє у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1