Справа № 349/1169/16-к
Провадження № 1-кс/349/189/16
У Х В А Л А
іменем України
23 грудня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

з участю: прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

заявника ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
08 грудня 2016 року ОСОБА_3 подав до суду скаргу на постанову старшого слідчого ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 від 23 листопада 2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному 11 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000009, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України.

В скарзі зазначено, що постанова слідчого є незаконною, передчасною, винесеною без достатнього з`ясування всіх обставин справи, а також звужує його процесуальну дієздатність. На його погляд відповідь слідчого від 23 листопада 2016 року не є вмотивована, а також в ній міститься невідповідність висновків слідства фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що дільничним інспектором міліції ОСОБА_6 внесено у протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_7 від 25 грудня 2012 року неправдиві відомості, які ображають і дискредитують його, а тому внаслідок таких дій йому завдано моральної шкоди.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні (12 грудня 2016 року) скаргу підтримав з наведених у ній підстав, просив постанову слідчого про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000009, скасувати. В ході судового розгляду заявив відвід слідчому судді. 22 грудня 2016 року заявник подав через канцелярію суду заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 . Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду ОСОБА_8 від 23 грудня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 , відмовлено. В судовому засіданні ( 23 грудня 2016 року) під час продовження судового розгляду вказаної скарги до закінчення її розгляду заявник ОСОБА_3 покинув судове засідання.

Слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні скарги не визнали. Вважають, що під час досудового розслідування не здобуто доказів, які б давали підстави для висновку про заподіяння ОСОБА_3 матеріальної чи моральної шкоди внаслідок проведення дільничним інспектором міліції ОСОБА_6 допиту неповнолітньої ОСОБА_7 . На думку прокурора постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим є вмотивованою, відповідає вимогам ст. 110 КПК України та прийнята з підстав, зазначених в ч.5 ст.55 КПК України. Просили відмовити у задоволенні скарги. Додатково слідчий пояснив, що в даті прийняття постанови ним допущено описку замість «23 листопада 2016 року « зазначено «23 листопада 2015 року».

Заслухавши пояснення особи, якій відмовлено у визнанні потерпілим, з`ясувавши думку прокурора, слідчого та дослідивши письмові докази, які долучені до скарги, приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

24 вересня 2016 року ОСОБА_3 направив в слідчий відділ прокуратури Івано-Франківської області письмове клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному 11 листопада 2014 року до ЄРДР за №0000009, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України. В заяві вказав, що підставою визнання його потерпілим є те, що дільничним інспектором міліції ОСОБА_6 внесено у протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_7 від 25 грудня 2012 року неправдиві відомості, які ображають і дискредитують його, а тому внаслідок таких дій йому завдано моральної шкоди.

29 вересня 2016 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 прийнято рішення , яке оформлено листом-відповіддю від 29 вересня 2016 року №17-1697-14 про відмову ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 листопада 2016 року вказану відповідь слідчого скасовано, оскільки такі дії суперечать вимогам ч.5 ст.55 КПК України.

23 листопада 2016 року (допущено описку 2015 рік) старшим слідчим ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 винесено постанову про відмову ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному 11 листопада 2014 року до ЄРДР за №0000009.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2014 року, ухвали колегії суддів апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2015 року та рапорту старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_10 за заявами ОСОБА_3 з приводу перевищення службових повноважень та внесення завідомо неправдивих відомостей до протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_7 від 25 грудня 2012 року старшим дільничним інспектором міліції Рогатинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , були внесені відомості до ЄРДР, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України та розпочато розслідування .

В ході досудового розслідування кримінального провадження слідчими слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області неодноразово виносились постанови про відмову ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, які ним оскаржувались до слідчого судді.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови від 23 листопада 2016 року слідчий ОСОБА_5 вказав, що за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності встановлено, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані , які б свідчили про вчинення дільничним інспектором міліції ОСОБА_6 відносно ОСОБА_3 будь-яких правопорушень, яким останньому могло бути спричинено шкоду будь-якого характеру. А також не здобуто будь-яких доказів, про те, що внаслідок проведення дільничним інспектором міліції ОСОБА_6 допиту неповнолітньої ОСОБА_7 спричинено матеріальну чи моральну шкоду ОСОБА_3 .
Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Таким чином, за загальним правилом, права і обов`язки потерпілого, згідно з ч. 2 вказаної статті, виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Отже, статусу потерпілого особа набуває автоматично, без спеціального процесуального рішення про визнання особи потерпілим в двох випадках: 1) з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення; 2) та з моменту подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Однак, частина п`ята ст.55 КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, коли очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення.
Рішення слідчого чи прокурора про відмову у визнанні особи потерпілим оформлюються вмотивованою постановою, яка складається відповідно до правил ст. 110 КПК України.

На підставі наведеного, вважаю , що постанова слідчого ОСОБА_5 від 23 листопада 2016 рокупро відмову ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000009 від 11 листопада 2014 року є вмотивованою та законною.

Керуючись, ст.ст. 55, 303-307,372,532 КПК України

у х в а л и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 від 23 листопада 2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному 11 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України, відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали оголосити 26 грудня 2016 року о 09 год. 30 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1