АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/859/2017 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч.3 ст. 229 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_11
обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_10
захисника ОСОБА_13 ,
представників потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:
Цією ж ухвалою повернуто обвинуваченому ОСОБА_10 заставу в розмірі 68 900 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот) грн. та ОСОБА_17 заставу в розмірі 55 120 (п`ятдесят п`ять тисяч сто двадцять) грн., а також закордонні паспорти.
Ухвала обґрунтована тим, що обвинувальний акт складений з порушенням вимог ст. 291 КПК України, а саме: не містить чіткого формулювання обвинувачення, пред`явленого кожному окремо, не зазначено час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення та інші істотні обставини, що повинні бути висвітлені в обвинувальному акті для кваліфікації дій обвинувачених. Також не зазначено фактичний розмір матеріальної шкоди, що є грубим порушенням вимог закону.

Крім того, оскільки строк дії запобіжних заходів застосованих до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сплинув 30 та 10 липня 2016 року відповідно, ухвалою суду було задоволено клопотання захисників та повернуто заставу обвинуваченим.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник потерпілого ОСОБА_6 , який діє в інтересах Компанії Штраус Кофі Бі.Ві., прокурор прокуратури м. Києва ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою призначити розгляд обвинувального акту зі стадії підготовчого судового засідання у суді першої інстанції.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянти вказують на те, що обвинувальний акт містить в собі окремі розділи, де сформульовано обвинувачення, висунуте обвинуваченим окремо. Не відповідає фактичним обставинам твердження суду про те, що в обвинувальному акті не зазначено час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, оскільки ці відомості зазначені, як у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, так і в формулюванні обвинувачення, висунутого кожному з обвинувачених. Твердження суду, щодо не зазначення в тексті обвинувального акту про загальний розмір шкоди і розмір шкоди, завданий кожному з потерпілих не відповідає дійсності, оскільки в тексті обвинувального акту це все чітко зазначено. Не відповідає дійсності і посилання суду про те, що обвинувальний акт не містить розміру шкоди, а також має місце істотного порушення статей 291, 314, 315 КПК України, загальних засад кримінального провадження ( ст. 17 КПК України), оскільки наявність в діянні особи складу кримінального правопорушення встановлюється лише за результатами дослідження судом всіх наданих стороною обвинувачення доказів та ухваленням вироку. Ще одним істотним порушенням вимог при прийнятті судом оскаржуваної ухвали, є посилання на ст. 91 КПК України.

Крім того, ухвалою суду в частині прийняття рішення про задоволення клопотання захисту про повернення обвинуваченим застави, апелянт вважає не обґрунтованим, оскільки відповідно до ухвал суду про обрання запобіжного заходу обвинуваченим від 24.05.2016 р. та 31.05.2016 р., строк дії застави не був обмежений. В указаних ухвалах зазначено лише строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Більш того, не передбачено будь-якого строку дії такого запобіжного заходу, як застава самою статтею 182 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник потерпілого ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ТОВ «НЕСТЛЕ Україна» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року в частині повернення застави та ухвали нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про повернення застави, внесених за обвинувачених.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що оскільки ухвалами суду про обрання запобіжного заходу обвинуваченим від 24.05.2016 р. та 31.05.2016 р., встановлено, що строк дії застави не обмежений, а відтак вона не може бути повернута, та ст. 182 КПК України взагалі не передбачено будь-якого строку дії такого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора та представників потерпілих, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, захисників та обвинувачених, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, частиною другою ст.291 КПК України визначено вичерпний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію цього правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст.291 КПК України.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора та доводами представника потерпілого ОСОБА_6 , який діє в інтересах Компанії Штраус Кофі Бі.Ві., викладеними в їх апеляційних скаргах та вважає, що суд першої інстанції прийшов неправильного висновку, повертаючи обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, через невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України.

Законним та обґрунтованим на думку апеляційного суду є й твердження в апеляційних скаргах, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України, у ньому викладено всі відомості та обставини передбачені ст. 291 КПК України, зокрема у обвинувальному акті вказано місце, час, спосіб, обставини вчинення кримінального правопорушення та наслідки, які від цього настали. В обвинувальному акті зазначена правильна правова кваліфікація кримінального правопорушення , що інкримінується обвинуваченим, крім того в обвинувальному акті зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Крім того, суд першої інстанції при винесенні судового рішення, всупереч вимогам статтей 182, 203, 315 КПК України, повернув заставу внесену за обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Так, строк запобіжного заходу у виді застави є необмежений.
Крім того, строк дії цього запобіжного заходу обмежується лише загальними нормами глави 18 КПК України, зокрема ст. 203 КПК України, встановлено, що запобіжний захід припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку передбаченому КПК України.

Більш того, ухвалами слідчих суддів про застосування запобіжних заходів у виді застави до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 встановлено строк дії покладених на обвинувачених обов`язків встановлених ст. 194 КПК України, а не строк самого запобіжного заходу у виді застави.

Таким чином, з моменту внесення заставодавцем застави, вважається, що до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді застави, закінчення ж строку дії обов`язків, які покладались на обвинуваченого в порядку ст.194 КПК України, не поширюються на дію запобіжного заходу у вигляді застави.
У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг потерпілого ОСОБА_6 в інтересах Компанії Штраус Кофі Бі.Ві., прокурора м. Києва ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 в інтересах ТОВ «НЕСТЛЕ Україна».
Крім того, колегія суддів вважає, що необґрунтоване повернення обвинувального акту прокурору тягне за собою порушення вимог ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також вимоги ч. 5 ст. 28 КПК України, згідно з якими кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповіднекримінальне провадження щодо нього було закрите. Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд тим самим, в порушення вимог ч. 5 ст. 28 КПК України, створює затягування судового розгляду вказаного кримінального провадження.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -

п о с т а н о в ил а:

Апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_6 в інтересах Компанії Штраус Кофі Бі.Ві., прокурора ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 в інтересах ТОВ «НЕСТЛЕ Україна», - задовольнити.
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року, якою обвинувальний акт з додатками від 29.06.2016 року у кримінальному провадженні №0000830 від 25.09.2015 року за фактом вчинення ОСОБА_9 таОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, повернуто прокурору,- скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4