Справа № 307/1353/16-к
Провадження № 1-кп/307/92/17
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

04 січня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт за кримінальним провадженням відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
В С Т А Н О В И В:

В провадження Тячівського районного суду знаходиться обвинувальний акт за кримінальним провадженням відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В ході судового розгляду прокурором заявлено письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що він обвинувачується у вчинення злочину середньої тяжкості, за яким передбачено покарання до 5 років позбавлення волі і також ухиляється від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення.

Суд, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, думку обвинуваченого, який заперечив проти заявленого клопотання та просять обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, вважає клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 187 КПК України у разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, яке згідно ч. 1 ст. 289 КК України карається позбавленням волі на строк до 5 років .

Згідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 прокурор посилається на необхідність запобіганню подальшим його спробам переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Протягом часу розгляду кримінального провадження в суді ОСОБА_4 за викликом суду не з`являвся та відлучався із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Беручи до уваги вищенаведене та те, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, переховувався від суду, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спроб переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також зважаючи на те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків та належної поведінки обвинуваченого, суд вважає, що клопотання слід задовольнити та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Одночасно, суд вважає, за необхідне визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; прибувати до суду за першою вимогою.

Розмір застави, на думку суду, необхідно визначити у розмірі 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а саме, у розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень.

А тому, керуючись ст. 110, 131, 132, 176-178,183,184, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, з повною загальною освітою, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 60 (шістдесят) днів, з зазначенням розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 4 січня 2017 року.

Строк дії ухвали до 3 березня 2017 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 , обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, у розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень., встановленої станом на 01 січня поточного року 1600 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою обвинуваченою так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Тячівського районного суду: р/р 8501; МФО (код банку) 820172; ; Банк отримувача ГУ ДКСУ в Закарпатській області; одержувач ТУ ДСА України в Закарпатській області .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; прибувати до суду за першою вимогою.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Тячівського районного суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Ужгородського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Ужгородського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора Тячівської місцевої прокуратури та Тячівський районний суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1