УХВАЛА
15 грудня 2016 року м. Одеса

Колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

представників потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

обвинуваченої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000663 від 06.09.2013р. стосовно ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000663 від 06.09.2013р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

Ухвалою колегії Приморського районного суду м. Одеси під голуванням головуючого судді ОСОБА_10 раніше була винесена ухвала про призначення судового розгляду вищезазначеного обвинувального акту.

Шляхом автоматичного розподілу справи, згідно положення «Про автоматизовану систему документообігу» визначено новий склад суду при розгляді справи, у зв`язку із закінченням повноважень головуючого по справі- судді ОСОБА_10 .

Колегією суддів, за згодою всіх учасників судового розгляду, було прийнято рішення про повернення розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 на стадію підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні суд постави на обговорення учасників судового розгляду питання щодо можливістю призначити обвинувальний акт до судового розгляду у зв`язку із тим, що на думку колегій суддів, обвинувальний акт е відповідає вимогам КПК України.

Прокурор просив постановити ухвалу про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000663 від 06.09.2013р. за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України,- прокурору для усунення недоліків

Обвинувачена ОСОБА_9 та її захисник, представник потерпілого підтримали думку прокурора про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000663 від 06.09.2013р. за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, представника потерпілого, дослідивши обвинувальний акт із додатками, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту. До обвинувального акту додаються реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Згідно ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Судом встановлено, що обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вимогам статей 109 та 291 КПК України та містять положення, які не відповідають одне одному.

Зокрема, згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Однак, слідчий, складаючи обвинувальний акт стосовно ОСОБА_11 , формально віднісся до вимог ст. 291 КПК України, про що свідчить відсутність формулювання обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні нею інкримінованих їй злочинів, натомість в обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені прокурором.

Крім того, відповідно до вимог чинного законодавства стаття 191 КК України включає три форми розкрадання, спрямовані на єдиний безпосередній об`єкт - право власності на майно.

Привласнення полягає у незаконному утриманні винним на свою користь майна, що знаходиться у його правомірному володінні в силу службових обов`язків, договірних відносин або спеціального доручення власника, в результаті чого воно переходить від законного власника в особисте користування злочинця.

Однак, в порушення вимог ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_9 відсутнє чітке формулювання обвинувачення. Так, у вказаних матеріалах не вказано, яким саме чином ОСОБА_9 привласнила майно потерпілої сторони.

Так, в обвинувальному акті є відомості, що ОСОБА_9 привласнила кошти АТ «Сбербанк Росії» при виконанні своїх службових обов`язків, натомість кваліфікуючі ознаки інкримінованого ОСОБА_9 злочину за ч. 5 ст. 191 КК України не містять такої ознаки, як вчинення зазначеного кримінального правопорушення шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вказане обвинувачення є неконкретним і таким, що порушує право на захист обвинуваченої ОСОБА_9 і відповідно до ст. 42 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Статтею 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя, обов`язковість судових рішень та диспозитивність.

Статтею 17 КПК України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Із обвинувального акту вбачається, що прокурор, зазначаючи правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченій ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, заздалегідь, без вироку суду стверджує, що вона вчинила злочини, що є неможливим, оскільки в даній стадії процесу можливо вказувати тільки на те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні певного кримінального правопорушення.

Більш того, така вказівка в обвинувальному акті є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Крім того, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000663 від 06.09.2013р. стосовно ОСОБА_9 , в порушення вимог п/п 9.5.1., п.9.5 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України», підпис прокурора, який затвердив обвинувальний акт, не засвідчений печаткою.

З урахування засади змагальності кримінального провадження, суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим обвинувальним актом, складеним з грубими порушеннями вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, їх правової кваліфікації та формулювання обвинувачення, оскільки з самого початку судового розгляду не буде зрозуміло від якого обвинувачення обвинувачена ОСОБА_9 має захищатися.

Крім того, обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 не завірений належним чинном прокурором, так як в ньому відсутня печатка прокурора.

Таким чином, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт з додатками стосовно обвинуваченої ОСОБА_9 не відповідає вимогам КПК України, зокрема п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, суд приходить до висновку, що він в силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.7, 17, 52-56, 109-111, 291, 314-316, 372, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000663 від 06.09.2013р. за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків.

На ухвалу протягом 7 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3

15.12.2016