Провадження по справі № 1-кс/522/6869/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника представника ОСОБА_4 ,- адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2017р. задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту на: мобільний телефон «Nokia» в корпусі білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 , USB флеш накопичувач «Transcend 16 Gb», № НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «Iphone 6» ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім-карткой НОМЕР_5 , вилучене у ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник ОСОБА_4 ,- адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, накладений на майно, вилучене за місцем мешкання ОСОБА_4 , посилаючись на той факт, що клопотання слідчого не містило жодного доказу на обґрунтування необхідності та правомірності арешту майна, вилученого під час проведення обшуку.

Крім того, на цей час у кримінальному провадженні № 0004544 від 22.06.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 3, 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_4 не оголошено повідомлення про підозру.

На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_5 вважає, що на теперішній момент немає підстав, передбачених ст.170 КПК України, для арешту вказаного майна у зв`язку з чим просить скасувати вказаний арешт в повному обсязі.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав вимоги, викладені у клопотанні про зняття арешту з майна та просив їх задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти зняття арешту з вказаного у клопотанні майна, посилаючись на той факт, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004544,- триває, вказане майно передано експерту для проведення експертизи..
Заслухавши думку прокурора, заявника, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік (далі Узагальнення), правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

В судовому засіданні з пояснень представника власника майна, слідчого та досліджених матеріалів встановлено, що cлідчим відділом Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0004544 від 22.06.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 3, 4 ст. 358 КК України.
Проведеним слідством встановлено, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 шахрайських дій, відповідно до розробленого останнім злочинного плану, а також надання завідомо підроблених документів працівникам ПАТ «ВіЕс Банк», 17.03.2016 року, знаходячись у відділені ПАТ «ВіЕс Банк» за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського 79, умисно, незаконно, шляхом обману, представляючись та діючи як громадянин ОСОБА_9 , отримав в касі цього відділення кредитні кошти ПАТ «ВіЕс Банк» в розмірі 630 000 грн., якими спільно з ОСОБА_8 у протиправний спосіб заволодів без наміру їх повертати.
Отримані внаслідок злочинних дій кошти ПАТ «ВіЕс Банк» в сумі 630 000 грн., що в 600 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент скоєння злочину, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 привласнили та розпорядилися ними на власний розсуд, чим заподіяли своїми умисними протиправними діями шкоду ПАТ «ВіЕс Банк» в особливо великому розмірі.
Попередньою правовою кваліфікацією злочину є шахрайство, яке вчинено в особливо великих розмірах, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 190 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Крім того, для забезпечення вчинення саме цього злочину, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 було вчинено також ряд умисних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 3,4 ст. 358 КК України, які відносяться до категорії злочинів середньої та невеликої тяжкості.
30.11.2016р. слідчим складено та погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 повідомлення про підозру ОСОБА_7 , у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 3, 4 ст. 358 КК України.
Допитані у якості свідків працівники відділення ПАТ «ВіЕс Банк» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомили, що при збиранні документів для оформлення цього кредиту, перевірці платоспроможності особи на ім`я ОСОБА_9 , за якого себе видав ОСОБА_7 , та виконанні інших установлених банком вимог для оформлення та видачі кредиту, керівник відділення ОСОБА_4 постійно вказувала на необхідність якнайшвидшого оформлення кредиту, вимагала вчинення цих дій без їх належного обґрунтування, своїми діями всіляко сприяла оформленню та видачі цього кредиту, постійно цікавилася процесом його оформлення, свої дії узгоджувала з особою на ім`я « ОСОБА_12 » ( ОСОБА_8 ,), який неодноразово відвідував її кабінет у цьому відділенні, тощо.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2017р. клопотання слідчого задоволено, надано слідчому слідчого відділу Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , процесуальному керівнику прокурору Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , та за дорученням слідчого чи прокурора у порядку ст. ст. 36, 40, 41 КПК України, оперативним працівникам УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України та співробітникам Управління СБ України в Одеській області дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності громадянці України ОСОБА_16 , з метою відшукання та вилучення речей і документів, їх копій, що підтверджують фактичні обставини вчинення злочину.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2017р. клопотання слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 задоволено. Накладено арешт на: мобільний телефон «Nokia» в корпусі білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 , USB флеш накопичувач «Transcend 16 Gb», № НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «Iphone 6» ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім-карткой НОМЕР_5 , вилучене ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Арешт було накладено обгрунтовано, однак, на цей час правові підстави для арешту вказаного майна відпали.
В ході судового розгляду не підтвердився факт того, що існує достатня підозра вважати, що власником вказаного майна, - ОСОБА_4 вчинене кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваним в рамках зазначеного кримінального провадження, або ОСОБА_4 задіяна в злочинній схемі.

В рамках кримінального провадження ОСОБА_4 не повідомлено про підозру.
Крім того, зважаючи на той факт, що ухвала Приморським районним судом м. Одеси винесена ще 04.04.2017р. орган досудового розслідування мав можливість провести усі необхідні слідчі та процесуальні дії щодо вилученого майна. Однак, відомостей щодо здійснення слідчим будь яких слідчих та процесуальних дій в рамках кримінального провадження № 0004544,- судом не встановлено.
Також в судовому засіданні слідчим суддею було встановлено, що, тільки 15.05.2017 року, тобто безпосреденьо перед судовим засіданням з розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 , слідчим ОСОБА_6 було призначено комп`ютерно технічну експертизу вилучених під час обшуку речей, проте питання які слідчим поставлені експерту не стосуються вказаного кримінального провадження і можуть бути поставлені експерту стосовно будь-якого пристрою накопичувача
Тому суд вважає, що при зазначених обставинах, під час подачі до суду представником ОСОБА_4 ,- адвокатом ОСОБА_5 клопотання про зняття арешту відповідно до ст. 170,174 КПК України, ОСОБА_4 не є належним суб`єктом застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим арешт накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2017р. на мобільний телефон «Nokia» в корпусі білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 , USB флеш накопичувач «Transcend 16 Gb», № НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «Iphone 6» ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім-карткой НОМЕР_5 , вилучене у ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , не є належним об`єктом заходів забезпечення кримінального провадження.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

З огляду на викладене суд приймає клопотання представника ОСОБА_4 ,- адвоката ОСОБА_5 до розгляду та приходить до висновку що воно підлягає задоволенню з наведених підстав.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.170, 173, 174, 309, 369 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання представника ОСОБА_4 ,- адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту з майна, - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2017р. на мобільний телефон «Nokia» в корпусі білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 , USB флеш накопичувач «Transcend 16 Gb», № НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «Iphone 6» ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім-карткой НОМЕР_5 , вилучене у ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1
16.05.2017