Провадження № 1-кп/185/202/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

секретаря ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002517 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,

В С Т А Н О В И В:
03 березня 2017 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002517 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Ухвалою суду від 07 березня 2017 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні захисники, кожний окремо, заявили клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002517 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України прокурору у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам КПК України, а саме: в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення стосовно кожного з обвинуваченням з конкретним розумінням в чому саме обвинувачується кожний з обвинувачених, що порушує їх право на захист, так як вони позбавленні здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення. Крім того обвинувальний акт підписаний не повноважним прокурором.

Заслухавши прокурора, який заперечував проти повернення обвинувального акту, представника потерпілого, який підтримав думку прокурора, обвинувачених, які підтримали клопотання своїх захисників, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В свою чергу, він повинен відповідати вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, яка передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим та прокурором.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Проте в обвинувальному акті викладенні лише фактичні обставини кримінального правопорушення,правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність без формулювання обвинувачення.
Така неконкретність обвинувачення перешкоджає обвинуваченим реалізації передбаченого ст. 42 КПК України права знати, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення їх обвинувачують.
Крім того, приймаючи до уваги, що згідно з вимогами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд позбавлений можливості проводити судовий розгляд відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оскільки їм фактично не висунуте обвинувачення.
Така правова позиція висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2015 року за результатами розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002365.
Як вбачається з положень пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що гарантує кожній особі право на справедливий суд, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

А тому суд вважає що, цим також було порушено право на захист ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Крім того обвинувальний акт 06 листопада 2013 року був затверджений старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області юристом 2 класу ОСОБА_11 .

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертоюта п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу тачастиною третьою цієї статті.

Виходячи з положень ст. 36, 37 КПК України затверджувати обвинувальний уповноважений саме прокурор, який визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Обвинувальний акт від 06 листопада 2013 року, затверджений старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області юристом 2 класу ОСОБА_11 , який не був процесуальним керівником по даному кримінальному провадженню, так як відповідно до постанови про призначення прокурора у кримінальному провадженні від 22 травня 2013 року процесуальним керівником в даному кримінальному провадженні був призначений старший прокурор Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 /Том 7 а.к.п. 51; Том 2 а.к.п. 4/.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому зазначений обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002517 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, повернути керівнику Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для усунення виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1