печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність компетентних посадових осіб ГСУ НП України, що полягає у неповерненні вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність компетентних посадових осіб ГСУ НП України у кримінальному провадженні № 0002625, що полягає у неповерненні їй вилученого автомобіля «LAND ROVER RANGE ROVER» ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та Свідоцтва на транспортний засіб НОМЕР_3 .

В обґрунтування скарги зазначила наступне.

Ухвалою слідчого судді від 29.08.2016 р. накладено арешт на вищевказаний автомобіль, який в подальшому у неї було вилучено разом із свідоцтвом на транспортний засіб.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.04.2017 р. вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасовано, постановлено нову, якою накладено арешт на вказаний автомобіль із забороною розпорядження ним та без заборони користування.

Незважаючи на рішення суду, вказаний автомобіль без належних на то правових підстав утримується органом досудового розслідування, що унеможливлює здійснення його власником права користування.

Щодо Свідоцтва на транспортний засіб НОМЕР_3 , то заявник вказує, що його вилучено без судового рішення, арешт на нього не накладено, а відтак, воно має статус тимчасово вилученого, та підлягає негайному поверненню власнику.

Стверджуючи про те, що вилучений автомобіль та Свідоцтво на нього продовжують утримуватися органом досудового розслідування без законних на те підстав, за відсутності рішення суду про його арешт, що порушує його право на вільне володіння та користування ним, ОСОБА_4 у скарзі просить зобов`язати компетентних посадових осіб ГСУ НП України у кримінальному провадженні № 0002625 повернути вказане особисте майно.

В судовому засіданні представник власника майна доводи та вимоги скарги підтримав в повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні 31.05.2017 р. заперечив проти задоволення скарги, зазначивши, що автомобіль є об`єктом експертного дослідження, яке наразі не проведено, а тому заперечує проти його повернення.

Будучи належним чином повідомленим про день, час, місце насунутого судового засідання слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Судовим розглядом встановлено, що ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002625, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 3 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 29.08.2016 р. накладено арешт на автомобіль «LAND ROVER RANGE ROVER» ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 із забороною користування, розпорядження та його відчуження на користь третіх осіб.

В подальшому вказаний автомобіль та Свідоцтво на транспортний засіб НОМЕР_3 , було вилучені у ОСОБА_4 органом досудового розслідування.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.04.2017 р. вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасовано, постановлено нову, якою накладено арешт на вказаний автомобіль із забороною розпорядження ним та без заборони користування.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Отже, в зв`язку з скасуванням арешту в частині користування автомобілем, він підлягає поверненню власнику.

Крім того, за відсутності даних про визнання Свідоцтва на транспортний засіб НОМЕР_3 речовим доказом, відсутності судового рішення про його арешт в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, воно підлягає негайному поверненню володільцю.

Непроведення експертизи не є безумовною підставою утримання органом досудового розслідування транспортного засобу без належних на то правових підстав.

Таким чином, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 168, 169, 171, 173, 234-236, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність компетентних посадових осіб ГСУ НП України, що полягає у неповерненні вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати компетентних посадових осіб ГСУ НП України у кримінальному провадженні № 0002625 повернути ОСОБА_4 належний їй на праві власності автомобіль «LAND ROVER RANGE ROVER» ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та Свідоцтво на транспортний засіб НОМЕР_3

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1