Справа № 165/779/16-к Провадження №11-кп/773/22/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 09 вересня 2016 року, яким -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в смт.Торчин Луцького району, Волинської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, не працює, раніше судимий: вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.02.200 р. за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, вироком Луцького міськрайонного суду від 27.07.2012р. за ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, вироком Ковельського районного суду Волинської області від 26.02.2013р. за ч.4 ст.296 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 25 січня 2016 року;
визнаний винним за ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 07 березня 2016 року, тобто з моменту його затримання.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 07 березня 2016 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И В
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 07 березня 2016 року в період часу з 12год. 30 хв. до 15год. 00хв., керуючись корисливим мотивом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно, незаконно проник на подвір`я приватного будинку АДРЕСА_3 , де шляхом віджиму металопластикового вікна, проник у приміщення вказаного будинку, звідки повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 1100 білоруських рублів (по курсу НБУ станом на 07.03.2016р.) за один білоруський рубль 0,00123 гривень, на загальну суму 1,35 грн., золотий ланцюжок 585 проби вагою 11,44г. вартістю 920грн. за 1гр. золота, на загальну суму 10524,8 грн., золотий браслет 585 проби з камінням цирконію вагою 16.59г., вартістю 920грн. за 1 грам золота, на загальну суму 15262 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 25788,95 грн.
Крім цього, 07 березня 2016 року, приблизно о 17год. 50хв. обвинувачений ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, незаконно проник на подвір`я приватного будинку АДРЕСА_4 , і шляхом віджиму металопластикового вікна проник у вказаний житловий будинок, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 250 євро по курсу НБУ станом на 07.03.2016р. за 1 євро 28.75 грн., на загальну суму 7142,5 грн., 120 злотих Республіки Польща по курсу НБУ на 07.03.2016р. за один злотий 6.59 грн., на загальну суму 790,8 грн., пару срібних сережок 925 проби із напиленням золота, вагою 7,19г. вартістю 80грн. за 1 грам срібла, загальною вартістю 572,2 грн., пару золотих сережок 585 проби вагою 3,51г., вартістю 920 грн. за 1 грам золота, загальною вартістю 3229,2 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 11734,7 грн.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення покарання без застосування до нього вимог ст.69 КК України. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання підсудному порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано його особу, ряд пом`якшуючих обставин. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання відмінити, призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити вирок без змін, думку захисника, який підтримав скаргу обвинуваченого в повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом в порядку ст.349 КПК України, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.185 ч.3 КК України є правильною і також не оскаржується.

Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання без застосування ст.69 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого через тяжкість покарання є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Зі змісту ст.69 КК України вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання. Враховано судом першої інстанції і думку потерпілих щодо відсутності претензій до обвинуваченого, наявність в останнього на утриманні малолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а обтяжуючих обставин не встановлено, і це не оспорюється апелянтом.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляції обвинувачений, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відбуття покарання останнім реально, окрім того і відсутні підстави для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України, разом з тим, знайшов за можливе і необхідне призначити покарання ближче до нижньої межі, передбачене санкцією статті, за якою той засуджується.

Твердження ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання без застосування ст.69 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та його особі через суворість покарання є безпідставними.

Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав для скасування вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Доводи ОСОБА_8 , які наведені в апеляційні скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 09 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді