Провадження № 1кп/201/483/2016

ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003929 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
10.09.2016 року близько 19 години 30 хвилин у ОСОБА_4 , який знаходився в приміщені будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків із потерпілою ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень останній.

Після чого, знаходячись в то же час в тому ж місці, в приміщенні зазначеного вище будинку, а саме в кімнаті, в якій проживає ОСОБА_6 , обвинувачений, стоячи позаду потерпілої ОСОБА_6 , на відстані витягнутої руки один від одного, достовірно розуміючи для себе протиправний характер свої злочинних дій, діючи умисно своєю правою рокую схопив потерпілу ззаду за волосся та знаходячись в такому положенні, здійснив один удар обличчям потерпілої об двері, тим самим своїми діями спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми в лобній області ліворуч з переходом в міжбрівну області та двох синців на верхній та нижній повіці правого та лівого ока, ближче до внутрішнього кута, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння не визнав, пояснивши суду, що він разом зі своєю престарілою матір`ю проживає в будинку АДРЕСА_1 . Також разом з ними віднедавна проживає його сестра ОСОБА_7 з сином ОСОБА_8 та донькою ОСОБА_6 , які переїхали з Донецька коли там розпочалось АТО. Будинок складається з двох кімнат, в одні жили мама, яка тяжко хвора а в іншій обвинувачений, однак після переїзду сестри обвинувачений живе з мамою, а сестра з сім`єю в іншій кімнаті. 10.09.2016 ввечері між ним та його сестрою сталась сварка в кімнаті де живе мама, яка почалась на побутовому ґрунті. В ході сварки сестра почала кидатись на обвинуваченого і подряпала його, та порвала сорочку. Водночас в кімнату забігла потерпіла яка також почала підтримувати свою маму сестру обвинуваченого. Обвинувачений схопив їх обох і випхав в коридор. Можливо при цьому потерпіла і вдарилась об одвірок, однак він цього не бачив і спричинити цей удар не хотів. Через деякий час потерпіла почала скаржитись на головний біль і їй було викликано швидку, яка приїхала і забрала потерпілу, а через деякий час потерпіла повернулась додому з поліцією, які склали заяву про вчинення злочину.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників кримінального провадження, а також надані сторонами докази, суд, виключно в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, робить висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого його злочину з огляду на наступне.

Так, з показань потерпілої ОСОБА_6 , допитаної в судовому засіданні вбачається, що в 10.09.2016 вдома була вона, бабуся, обвинувачений і матір потерпілої ОСОБА_7 . Приблизно о 19-10 години між обвинуваченим та ОСОБА_7 виникла сварка на побутовому ґрунті, яку потерпіла спостерігала з дивану з іншої кімнати. В ході сварки обвинувачений плюнув в обличчя ОСОБА_7 , за що вона вдарила його по щоці, а обвинувачений схопив її за ворот і кинув на диван і почав давити її лицем в диван. Потерпіла підскочила і намагалась відтягти обвинуваченого, схопивши його за ворот і при цьому можливо подряпала обвинуваченого на шиї. В ході конфлікту обвинувачений схопив маму і викинув з кімнати, а потім схопив потерпілу і фактично викинувши її в іншу кімнату, тримаючи за волосся, вдарив об двері та відпустив від чого потерпіла впала на свій диван. Після цього відразу з`явились гематоми на обличчі. ОСОБА_7 зателефонувала до швидкої допомоги, після чого приїхала швидка яка відвезла потерпілу у 16-у лікарню. Через 3-4 дні почала боліти голова і хірургом був встановлений діагноз «Струс мозку», у зв`язку з чим потерпіла лягла на стаціонарне лікування на 7 днів. Потім ще знаходилася на амбулаторному лікуванні.

З показань свідка ОСОБА_7 допитаної в судовому засіданні вбачається, що вона являється сестрою обвинуваченого та мамою потерпілої. Вони всі разом живуть в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а на момент подій 10.09.2016 в цьому будинку жила і їх з обвинуваченим мама. В той вечір між нею та обвинуваченим виникла сварка на побутові теми, яка відбувалась в кімнаті в якій жили обвинувачений з мамою. В ході цієї сварки обвинувачений плюнув їй в обличчя, вона його вдарила, а він вдарив її так, що вона впала на ліжко і він почав її душити. В цей час до обвинуваченого підбігла потерпіла яка почала його відтягувати. В ході конфлікту обвинувачений випхнув доньку в іншу кімнату і, схопивши за волосся, вдарив її головою об двері від чого вона впала на свій диван. Її почало трусити, з`явилась гематома, почало запливати обличчя і свідок викликали швидку , а через декілька днів доньку госпіталізували.

Показання потерпілої та свідка в частині тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою підтверджуються висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 3487 від 12.09.2016 року (т.2 а.с. 16-17) та висновком експертизи від 14.09.2016 року за № 3561е (а.с. 32-34) з яких вбачається, що у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми в лобній області, синців на повіках обох очей, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), можливо в термін, на який вказує обстежена, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Водночас показання потерпілої та обвинуваченої в частині можливого спричинення потерпілою тілесних ушкоджень обвинуваченому підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 3512 від 13 вересня 2016 року згідно якої у обвинуваченого виявлені тілесні ушкодження у вигляді саднин шиї, які спричинені від дії твердих предметів, можливо з обмеженою контактуючою поверхнею, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.(т.2 а.с.28)

Дослідивши обставини кримінального правопорушення, оцінюючи надані суду докази та пояснення учасників кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що вони у своїй сукупності є достатніми для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

При цьому, роблячи такий висновок, суд виходить з послідовних, узгоджених між собою та логічно-витриманих у своєму взаємозв`язку показань потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні докладно та повно пояснила обставини спричиненням обвинуваченим тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, при цьому дані показання потерпілої повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні вказала на такий же механізм і спосіб нанесення тілесних ушкоджень як і потерпіла. Незначні розбіжності у їх показаннях були усунуті під час допиту свідка, шляхом надання потерпілою додаткових пояснень. Показання потерпілої та свідка в частині механізму спричинення тілесних ушкоджень узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій і його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, що тілесні ушкодження були спричинені в кімнаті в якій проживав обвинувачений шляхом удару об одвірок, однак в судовому засіданні беззаперечно встановлено факт того, що на момент удару потерпіла перебувала в своїй кімнаті і удар відбувся об двері, а не одвірок, що й знайшло своє відображення в у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особи обвинуваченого, який характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.

При цьому, пом`якшуючих чи обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, наслідкам та даним про особу обвинуваченого, описаним вище.

Вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2121,87 гривень, суд приходить до висновку, що з урахуванням встановлених судом обставин з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь цивільного позивача, на підставі ст. 1166 ЦК України, підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 2121,87 гривень - розмір шкоди, спричиненої протиправними діями обвинуваченого, який доведений в судовому засіданні чеками про придбання лікарських засобів.

Вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 гривень, суд приходить до висновку, що позивачці, протиправними діями обвинуваченого спричинена значна моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілої за своє здоров`я та життя під час вчинення відносно неї протиправних дій; моральних переживаннях у зв`язку з нанесенням тілесних ушкоджень.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок злочину, характер немайнових втрат - порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідачів в розмірі 2 000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. ст. 1167 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 2121,87 гривень та моральну шкоду в розмірі 2000 гривень, а всього 4121,87 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасникам кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1