Справа №489/5136/16-к 03.08.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.10.2016р. у відношенні засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_4

представник Інгульського

РВ КВІ: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

Просить ухвалу скасувати, ухвалити нову, якою у задоволенні подання начальника Інгульського РВ КВІ м. Миколаєва УДПтС України в Миколаївській області про направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, відмовити.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою суду від 27.10.2016р. задоволено вищевказане подання, постановлено скасувати звільнення від відбування покарання з випробування відносно ОСОБА_5 та направити засудженого для відбування покарання у виді 2 років позбавлення волі.

_____________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/589/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9

Категорія: оскарження ухвали, Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

якою скасовано звільнення

від відбування покарання та

особу направлено до місць

позбавлення волі

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з висновком суду, зазначає, що кримінально-виконавча інспекція в порушення вимог ст.164 КВК України не вжила заходів щодо роз`яснення ОСОБА_5 порядку виконання обов`язків, покладених на нього судом.

Стверджує, що засуджений та його мати не отримували виклик до КВІ на 26.08.2016р.

Твердить, що не відповідає дійсності інформація щодо неодноразових неявок ОСОБА_5 до КВІ, яка зазначена в поданні про привід засудженого, а також інформація зазначена у рапорті інспектора КВІ щодо перебування засудженого в АР Крим.

Вказує, що починаючи з червня 2016 року і до середини вересня 2016 року ОСОБА_10 перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі в м. Києві, у зв`язку з онкологічним захворюванням. Вказує, що мати засудженого не знала про його місце знаходження та захворювання. При цьому твердить, що до цього часу засуджений проживав на орендованій квартирі разом із цивільною дружиною.

Окрім того, наголошує, що інспектором Інгульського РВ м. Миколаєва КВІ УДПтС була порушена встановлена ч.2 ст. 166 КВК України процедура звернення із відповідним поданням про направлення засудженого до відбування призначеного покарання.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.07.2016р. ОСОБА_5 був засуджений за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки та на нього покладено обов`язки, передбачені п. п 2,3,4 ст.76 КК України (в редакції Закону України № 1254-VI від 14.04.209р.) періодично зявлятися в кримінально виконавчу інспекцію для реєстрації, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказану інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

18.10.2017 р. до Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшло подання начальника Інгульського РВ КВІ м. Миколаєва УДПтС України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_10 та направлення його до місць позбавлення волі.
В поданні зазначено, що ОСОБА_5 своїми діями порушив порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а саме, змінив місце проживання, не повідомивши кримінально-виконавчу інспекцію.
Суд першої інстанції задовольняючи вищезазначене подання, зазначив, що засуджений ОСОБА_5 після ухвалення вироку покинув місце проживання, не з`являвся для реєстрації до КВІ, не повідомив інспекцію про будь-яке інше місце проживання та місце його перебування.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вивчивши матеріали судового провадження і його особової справи, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Порядок здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, визначений у ст.ст. 163-166 КВК України та Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб,засуджених до таких покарань, затвердженої спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України за № 270/1560 від 19.03.2013р.
Відповідно положень ст. 164 КВК України кримінально-виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, спільно з органами Національної поліції та відповідними громадськими формуваннями проводить індивідуально-профілактичну роботу із засудженими та контролює додержання ними громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом.
Як вбачається з матеріалів справи Кримінально-виконавча інспекція, згідно з нормативно-правовими актами здійснювала певні заходи для встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , в тому числі і початкові розшукові заходи.
В результаті їх проведення все ж таки не було встановлено місцезнаходження ОСОБА_5 . Після чого, 13.10.2017р. КВІ передала вказані матеріали до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області для подальшої організації розшуку засудженого. В той же день КВІ було направлено до суду подання про вирішення питання про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.
Як вбачається з матеріалів справи, затриманий засуджений ОСОБА_5 був через сім місяців після розгляду судом подання КВІ.
Відповідно до ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки встановлені зазначеним Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Із змісту подання начальника Інгульського РВ КВІ про направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання призначеного вироком, не вбачається, що до засудженого були доведені письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Відсутні такі попередження і в матеріалах особової справи засудженого.
Відповідно до п.6.9 (Розділ IV) вищенаведеної Інструкції, питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання вирішується судом лише після затримання засудженої особи, яка ухиляється від явки до органів кримінально-виконавчої системи. Після затримання засудженої особи (встановлення місцезнаходження) працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення нею постійного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріалів для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Згідно ч.6 ст. 166 КВК України, особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено, у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом Національної поліції у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.
Таким чином, лише після розшуку та затримання засудженого ОСОБА_5 у визначеному законом порядку і встановлення факту ухилення його від відбування покарання а також письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання, було можливо вирішувати питання про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком.
Однак, кримінально-виконавчою інспекцією була порушена вищенаведена процедура звернення до суду з відповідним поданням.
Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України у судове засідання викликається засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.
Однак, подання інспектора КВІ було розглянуто судом першої інстанції за відсутності засудженого.
Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 не викликався в судове засідання. Останній не був обізнаний про дату та час розгляду справи, а дізнався про винесене судом рішення лише після затримання 14 червня 2017р.
Тобто, засуджений був позбавлений можливості надати суду пояснення щодо причин порушення покладених на нього судом обов`язків.
Отже, судом першої інстанції під час розгляду подання КВІ було порушено право на захист засудженого.
Окрім того, суд першої інстанції не дослідив належним чином матеріали справи які вказують на не додержання уповноваженими органами з питань пробації вимог Закону щодо затримання засудженого та застосування щодо нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
За таких обставин, на підставі ст.ст. 407 ч.1 п.4, 409 ч.1 п.п.1,3 , 410, ст. 412 п.3 ч.2 КПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить дотримуватись вищенаведених вимог Закону та прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 424, 532, 537 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2016 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 та направлення його для відбування покарання скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: