Справа №: 343/255/17
Провадження №: 1-кп/0343/50/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 30.01.2017 року за номером № 0000054, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, що має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, який відбував покарання в Державній установі «Долинський виправний центр «№ 118», раніше судимого:

- 23 червня 2015 року Шевченківським районним судом м.Львова за ст.ст. 190 ч.1, 190 ч.2, 185 ч.2, 70 КК України до 3 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки;

- 13 серпня 2015 року Сихівським районним судом м.Львова за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років 1 місяця обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки;

- 23 жовтня 2015 року Залізничним районним судом м.Львова за ст. 190 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки;

- 27 вересня 2016 року Березанським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 4 років 1 місяця обмеження волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі, самовільно залишив місце обмеження волі.

Злочин вчинено за таких обставин:

Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 27.09.2016 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 185 ч.2, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця обмеження волі і 11.11.2016 року він прибув для відбування покарання до Державної установи «Долинський виправний центр «№ 118», що знаходиться в с.Тростянець Долинського району Івано-Франківської області, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі, а також попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання його буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 390 КК України. Відповідно до розділу 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року, межа місця відбування покарання для засуджених, які проходять стаціонарне лікування або медичний огляд у державних або комунальних закладах охорони здоров`я, встановлюється по території цього закладу. 12 січня 2017 року згідно наказу начальника Державної установи «Долинський виправний центр «№ 118» ОСОБА_6 надано короткочасний виїзд для проходження стаціонарного лікування в інфекційному відділенні Долинської центральної районної лікарні з 12.01.2017 року на термін, необхідний для лікування, та ознайомлено з правилами поведінки під час короткочасного виїзду, попереджено про кримінальну відповідальність за їх порушення та неповернення до місця відбування покарання після закінчення строку виїзду. Однак, засуджений ОСОБА_6 27.01.2017 року близько 22.00 год. без відповідного дозволу працівників виправного центру, діючи умисно, без поважних причин самовільно залишив межі Долинської ЦРЛ, що в м.Долина по вул. Оксани Грицей, 15 Івано-Франківської області, та не повернувся до місця відбування покарання, тобто самовільно залишив місце обмеження волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при викладених в обвинувальному акті обставинах. При цьому пояснив, що дійсно 11.11.2016 року він прибув до Долинського виправного центру № 118 для відбування покарання у виді обмеження волі і йому було роз`яснено порядок та умови відбуття даного покарання, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України у випадку ухилення від відбуття покарання. З 12.01.2017 року проходив лікування в інфекційному відділенні Долинської ЦРЛ. Ввечері 27 січня 2017 року сказав медсестрі, що йде прогулятися. Коли вийшов на вулицю, зустрів знайому дівчину, з якою гуляли цілу ніч. Вранці до лікарні він не повернувся, а поїхав в м.Івано-Франківськ. По дорозі до нього двічі подзвонила медсестра і сварилася, щоб він повернувся в лікарню. Він сказав останній, що через півгодини повернеться. Потім до нього подзвонив черговий з виправного центру, він подумав, що медсестра йому все доповіла, злякався і повернувся до м.Івано-Франківськ. Там він пробув тиждень, жив у знайомого, в якого взяв ноутбук. Хотів повернути, однак був затриманий працівниками поліції. Він розуміє, що вчинив неправильно і щиро розкаюється у вчиненому та просить його суворо не карати.

Крім повного визнання самим обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона працює медсестрою в Долинській ЦРЛ і 27 січня 2017 року була на чергуванні. Засуджений ОСОБА_6 відпросився в аптеку та не повернувся. Вранці наступного дня вона подзвонила до ОСОБА_6 , який сказав їй, що запізнюється. Вона розхвилювалася та почала з ним сваритися. Коли вранці передавала зміну, він ще не повернувся.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила, що вона також працює медсестрою в Долинській ЦРЛ. В ніч з 27 на 28 січня 2017 року вона перебувала на чергуванні. Близько 22.00 год. ОСОБА_6 попросився в аптеку. Раніше його теж відпускали і він завжди повертався. Однак, на цей раз засуджений не повернувся, про що вони доповіли адміністрації виправного центру.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_6 відбував покарання в Державній установі «Долинський виправний центр «№ 118».З 12 січня 2017 року він перебував на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Долинської ЦРЛ. 27.01.2017 року засуджений ОСОБА_6 самовільно залишив місце лікування, яке для нього було місцем обмеження волі. Проведені першочергові розшукові заходи результату не принесли. В подальшому через кілька днів ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції.

Згідно з наказом начальника Долинського виправного центру № 118 Управління державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області № 17з від 12.01.2017 року та висновком про короткочасний виїзд засудженого від 12.01.2017 року (а.с. 36,37), засудженому ОСОБА_6 було надано короткочасний виїзд за межі виправного центру для проходження стаціонарного лікування в інфекційному відділенні Долинської ЦРЛ з 12 січня 2017 року на термін, необхідний для лікування.

Видане Долинською ЦРЛ 12.01.2017 року направлення в стаціонар (а.с. 39) підтверджує, що ОСОБА_6 був госпіталізований з діагнозом: харчова токсикоінфекція.

Як вбачається з розписки засудженого ОСОБА_6 від 12.01.2017 року (а.с. 41), останній ознайомлений з правилами поведінки під час короткочасного виїзду, попереджений про відповідальність за їх порушення та кримінальну відповідальність за неповернення до місця відбування покарання після закінчення строку виїзду.

Згідно висновку службової перевірки по факту самовільного залишення Долинської ЦРЛ під час лікування засудженим ОСОБА_6 від 30.01.2017 року (а.с. 46-47) встановлено, що 29.01.2017 року близько 16.30 год. персонал інфекційного відділення Долинської ЦРЛ повідомив про відсутність засудженого ОСОБА_6 , який проходив стаціонарне лікування. Першочергові пошукові заходи результату не дали, тому матеріали службової перевірки направлено в Долинський відділ Калуської місцевої прокуратури.

Про те, що засуджений ОСОБА_6 , який проходив стаціонарне лікування в інфекційному відділенні Долинської ЦРЛ, самовільно покинув даний лікувальний заклад, свідчать рапорти капітана внутрішньої служби ОСОБА_10 від 29.01.2017 року, начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Долинський виправний центр «№ 118» прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_11 та начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Долинський виправний центр «№ 118» капітана внутрішньої служби ОСОБА_12 , лист головного лікаря Долинської ЦРЛ ОСОБА_13 № 136/01-20/18 від 02.02.2017 року (а.с. 48-51).

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 390 КК України, оскільки він, будучи особою, засудженою до обмеження волі, самовільно залишив місце обмеження волі.

Обираючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить повне визнання ним вини, активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він має середню освіту, неодружений, на час вчинення злочину відбував покарання в Державній установі «Долинський виправний центр «№ 118», невідбута частина покарання за вироком Березанського районного суду МИколаївської області від 27.09.2016 року на час вчинення даного злочину становить 3 роки 10 місяців 15 днів, раніше неодноразово судимий.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 390 КК України, частково приєднавши до даного покарання невідбуту ним частину покарання за вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 27.09.2016 року, перевівши за правилами ст. 72 КК України покарання у виді обмеження волі в позбавлення волі.
Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні не має, цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати ОСОБА_6 невідбуту ним частину покарання за вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 27.09.2016 року, перевівши за правилами ст. 72 КК України покарання у виді обмеження волі в позбавлення волі та остаточно визначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Початок відбуття строку покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання - з 04.02.2017 року.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: