Справа № 487/1767/17
Провадження № 1-кп/487/259/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

20.04.2011 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт;

22.06.2016 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

04.06.2016 року приблизно о 10.30 годин, ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Ман», розташованого за адресою: м.Миколаїв вул. 8 Березня 43 разом з потерпілим ОСОБА_6 , прямували в сторону проживання потерпілого до вул. Фрунзе, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний намір на заволодіння майном ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого та шляхом ривку заліз до нагрудного карману сорочки в котру був вдягнений потерпілий та відкрито заволодів його майном, а саме: грошовими коштами в сумі 50 гривень, котрі знаходились у нагрудному кармані сорочки.

Після чого ОСОБА_4 , утримуючи викрадене при собі з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 50 гривень.

Крім того, 22.02.2017 року приблизно о 16.10год., ОСОБА_4 знаходячись біля магазину «Хамелеон» по пр. Центральному в м.Миколаєві, на сходах побачив жіночу куртку чорного кольору, яка була надягнена на манекен. У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел направлений на відкрите викрадання чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 підійшов до вищевказаного манекену та зняв з нього вищевказану жіночу курточку чорного кольору вартістю 600 гривень. Вказані дії побачила ОСОБА_7 , яка в цей час знаходилась у приміщенні магазину, після чого вийшла на сходи та схопила ОСОБА_4 за куртку, однак останній ігноруючи вимогу повернути викрадене майно з місця вчинення побіг у сторону вулиці Рюміна, де в подальшому зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ФОП « ОСОБА_8 » матеріальну шкоду на сумму 600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та суду показав, що 04.06.2016 року разом із ОСОБА_6 здали макулатуру та отримали 50 гривень, після чого розпивали спиртні напої. Прямуючи в сторону проживання ОСОБА_6 , він запропонував останньому віддати йому частину коштів, які вони отримали здав макулатуру, однак останній відмовився. Тоді він, шляхом ривку заліз до нагрудного карману сорочки в котру був одягнений ОСОБА_6 та заволодів коштами у розмірі 50 гривень. Викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 22.02.2017 року приблизно о 16.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля магазину «Хамелеон», розташованому по пр.. Центральному в м.Миколаєві, на манекені побачив жіночу куртку. Підійшов до вказаного манекену, зняв з нього куртку і побіг. Почувши чоловічі крики з вимогою зупинитися, повернувся до магазину, де одразу повернув викрадену куртку.

У вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 щиро покаявся.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію його дій вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

При обранні виду та міри покарання, суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку МОПЛ №1 не перебуває, перебуває на обліку МОНД з 14.11.2013 року з діагнозом: зловживання алкоголем.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 засуджений 22.06.2016 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, покарання слід призначити з застосуванням правил ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, за правилам, передбаченими в ст. 72 ч. 3 КК України та вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.06.2016 року, яким призначено основне покарання у виді штрафу не підлягає складенню з покаранням данного вироку і виконується самостійно.

Отже, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України і з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 72 ч. 3 КК України вирок Заводським районним судом м.Миколаєва від 22.06.2016 року відносно ОСОБА_4 засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн. не підлягає складенню з покаранням данного вироку і виконується самостійно.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначенного покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ жіночу куртку чорного кольору, передану на зберігання ОСОБА_9 ,залишити в розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1