Справа №359/4537/16-к
Провадження №1-кп/359/20/2017
У Х В А Л А
про накладення арешту
17 березня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 та законного представника ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
по обвинуваченню у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -
розглянувши клопотання потерпілої ОСОБА_4 та законного представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про накладення арешту на майно обвинуваченого в порядку ст.ст. 170, 171 КПК України,
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області з 07.02.2017 року знаходиться дане кримінальне провадження, а судовий розгляд справи розпочато з 17.03.2017 року .
В судовому засіданні 17.03.2017 року представник потерпілої - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання в порядку ст. 350 КПК України щодо арешту майна у відповідності до вимог ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, належного ОСОБА_7 в забезпечення заявленого позову потерпілої та цивільного позивача, зважаючи на те, що на досудовому слідстві відповідних заходів забезпечення виконання цивільного позову потерпілої органом досудового слідства не вжито, однак сума цивільного позову становить значний розмір для відшкодування, що може призвести до утруднення ухваленого за наслідками розгляду кримінального провадження вироку суду в частині вимог цивільного позову в разі їх задоволення.
Клопотання також подано в письмовому вигляді до якого долучено витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно з переліком майна зареєстрованого на праві власності за обвинуваченим ОСОБА_7 .
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 , підтримали подане клопотання.
Прокурор проти задоволення клопотання про арешт нерухомого майна ОСОБА_7 в порядку забезпечення позовних вимог не заперечував.
Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання про арешт нерухомого майна не заперечували, зазначивши, що перелічене в довідці з реєстру прав власності, нерухоме майно ОСОБА_7 не належить.
Заслухавши думку учасників провадження, ознаймившись зі змістом позовних вимог, доданими доказами та мотивами клопотання про арешт нерухомого майна, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до вимог статті 170 КПК України, накладення арешту на майно допускається в тому числі і з метою забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, серед іншого, і відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
У відповідності до ст. 171 КПК України, цивільний позивач має право на звернення до суду з клопотанням про накладення арешту.У
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Згідно вимог статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
З урахуванням викладених норм та підстав арешту майна, зазначених в клопотанні цивільних позивачів, суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення та накладення арешту на зазначене позивачами нерухоме майно.
Так, цивільні позивачі просять накласти арешт на нерухоме майно обвинуваченого зважаючи на заявлення ними цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зважаючи на спричинення такої ОСОБА_7 внаслідок вчинення порушення правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настала смерть однієї особи та спричинено тяжкі тілесні ушкодження іншій особі, яка є потерпілою.
Таке нерухоме майно, а саме: ? частина житлового будинку з по господарськими будівлями, розташоване в АДРЕСА_1 , та квартира АДРЕСА_2 , належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , на праві приватної власності.
При цьому суд враховує, що указане майно зареєстровано в Реєстрі прав власності нерухомого майна за ОСОБА_7 за ідентифікаційним номером, що відповідає номеру, який зазначено в полісі обов`язкової цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що оформлений на ОСОБА_7 , та міститься в матеріалах кримінального провадження, що на думку суду, виключає можливість розбіжностей, та належність такого майна іншій ніж обвинуваченому особі.
Щодо співмірності необхідності накладення такого арешту та заявленим вимогам цивільних позивачів, то слід зазначити, що цивільний позов заявлено на суму більше 2000000 грн., а вартість майна становить згідно поданої Довідки з єдиного реєстру прав власності менший розмір.
З цього приводу, суд приходить до переконання щодо необхідності накладення такого арешту на нерухоме майно обвинуваченого в порядку забезпечення заявленого в кримінальному провадженні цивільного позову.
Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 276, 350 КПК України, суд
Клопотання потерпілої ОСОБА_4 та законного представника ОСОБА_5 , - задовольнити.
Зазначити стягувачами ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 ), а боржником ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ).
Оголошення повного тексту ухвали здійснено 20.03.2017 року.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги обвинуваченим, захисником, третіми особами, прокурором протягом семи днів з моменту отримання копії повного тексту такої ухвали.

Суддя: ОСОБА_1