Справа № 183/228/15
№ 1-в/183/108/17

У Х В А Л А
23 травня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією, -
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 3 роки. Вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.11.2016 року зазначений вирок Новомосковського міськрайонного суду скасовано та ОСОБА_5 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом, строком на 2 роки.

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.11.2016 року, оскільки він підпадає під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» у зв`язку з тим, що на момент ДТП 29.12.2011 року він мав на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому на момент набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2014 році» не виповнилося 18 років та ОСОБА_5 не був позбавлений батьківських прав щодо сина.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти клопотання ОСОБА_5 , оскільки засуджений на момент скоєння злочину мав на утриманні неповнолітню дитину, тобто підпадає під дію п. «в» ст.. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Суд, вивчивши клопотання та додані до нього письмові докази, вислухавши думку засудженого, захисника, прокурора, прийшов до наступних висновків.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Так, засуджений ОСОБА_5 на момент скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке не є умисним, мав на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» не виповнилося 18 років, що підтверджується копією свідоцтва про його народження.

Тому підстав для відмови в задоволенні даного клопотання суд не має та засуджений повинен бути звільнений від відбування покарання, призначеного вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.11.2016 року, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

На підставі викладеного та керуючись п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст. 86 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання у виді 3 років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, строком на 2 роки, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1