печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням заступника начальника першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , погоджене процесуальним керівником заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001116 від 10.06.2015, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуги Російської Федерації, громадянина України, колишнього Прем`єр-міністра України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
в провадження слідчого судді надійшло клопотання заступника начальника першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , погоджене процесуальним керівником заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001116 від 10.06.2015 р., за підозрою колишнього Прем`єр-міністра України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

В обґрунтування доводів клопотання, сторона обвинувачення вказує, що відповідно до ст. 113 Конституції України (у редакції Закону від 30.09.2010) Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України відповідальний перед Президентом України та підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених ст.ст. 85, 87 Конституції України. Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно зі ст. 114 Конституції України Прем`єр-міністр України призначається Верховною Радою України за поданням Президента України.

Постановою Верховної Ради України від 11.03.2010 № 1963-VI ОСОБА_6 призначено на посаду Прем`єр-міністра України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» (у редакції від 07.10.2010) діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права, законності, поділу державної влади, безперервності, колегіальності, солідарної відповідальності, відкритості та прозорості. Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Статтею 4 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» (у редакції від 07.10.2010) передбачено, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також актами Президента України.

Діяльність Кабінету Міністрів України спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу шляхом виконання Конституції та законів України, актів Президента України, а також Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої Верховною Радою України, вирішення питань державного управління у сфері економіки та фінансів, соціальної політики, праці та зайнятості, охорони здоров`я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища, екологічної безпеки, природокористування, правової політики, законності, забезпечення прав і свобод людини та громадянина, протидії корупції, розв`язання інших завдань внутрішньої і зовнішньої політики, цивільного захисту, національної безпеки та обороноздатності (ст. 19 зазначеного Закону).

Згідно зі ст. 20 вказаного Закону Кабінет Міністрів України у сфері економіки та фінансів:

- забезпечує проведення державної економічної політики, здійснює прогнозування та державне регулювання національної економіки;

- забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку;

- здійснює відповідно до закону управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами, делегує в установленому законом порядку окремі повноваження щодо управління зазначеними об`єктами міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям та відповідним суб`єктам господарювання; забезпечує розроблення і виконання державних програм приватизації; подає Верховній Раді України пропозиції стосовно визначення переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації;

- забезпечує здійснення державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності;

- розробляє проекти законів про Державний бюджет України та про внесення змін до Державного бюджету України, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, подає Верховній Раді України звіт про його виконання;

- приймає рішення про використання коштів резервного фонду Державного бюджету України.

Кабінет Міністрів України спрямовує і координує роботу міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, додержання прав і свобод людини та громадянина.

Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади підзвітні Кабінету Міністрів України.

Питання діяльності міністерств у Кабінеті Міністрів України представляють відповідні міністри.

Кабінет Міністрів України може скасовувати акти міністерств та інших центральних органів виконавчої влади повністю чи в окремій частині (ст. 21 зазначеного Закону).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» (у редакції від 07.10.2010), Кабінет Міністрів України відповідальний перед Президентом України. Кабінет Міністрів України за ініціативою Президента України або з власної ініціативи здійснює підготовку проектів актів Президента України, вносить їх на розгляд Президенту України, забезпечує виконання виданих Президентом України актів, наданих Президентом України доручень, реалізацію програм Президента України.

За ініціативою Президента України Кабінет Міністрів України вносить на розгляд Верховної Ради України, подає для внесення Президентом України на розгляд Верховної Ради України підготовлені проекти законів, бере участь у здійсненні експертизи прийнятих Верховною Радою України законів, що надійшли на підпис Президенту України, готує та подає в установленому Президентом України порядку вмотивовані пропозиції щодо застосування до законів права вето.

Кабінет Міністрів України вносить Президенту України клопотання щодо визначення законопроектів як невідкладних для позачергового розгляду Верховною Радою України.

Під час перебування на посаді Прем`єр-міністра України ОСОБА_6 згідно зі ст. 42 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 07.10.2010 № 2591-VI (у редакції від 07.10.2010) був уповноважений:

- керувати роботою Кабінету Міністрів України, спрямовувати діяльність Кабінету Міністрів України на забезпечення здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконувати Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої Верховною Радою України, та здійснювати інші повноваження, покладені на Кабінет Міністрів України, надавати з цією метою доручення членам Кабінету Міністрів України;

- вносити на розгляд Президента України:

- подання про призначення членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади та їх заступників;

- подання про утворення, реорганізацію та ліквідацію міністерств, інших центральних органів виконавчої влади в межах коштів, передбачених Державним бюджетом України на утримання цих органів;

- подання про призначення на посаду голів місцевих державних адміністрацій;

- формувати проект порядку денного засідання Кабінету Міністрів України;

- скликати засідання Кабінету Міністрів України та головувати на них;

- підписувати акти Кабінету Міністрів України, Генеральну угоду;

- представляти Кабінет Міністрів України у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами та організаціями в Україні та за її межами;

- вступати у відносини з урядами іноземних держав, вести переговори і підписувати міжнародні договори відповідно до закону та актів Президента України;

- вносити на розгляд Кабінету Міністрів України пропозиції щодо затвердження голів спільних міжурядових комісій з питань співробітництва, що утворюються на підставі міжнародних договорів, укладених від імені Кабінету Міністрів України.

Відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді Прем`єр-міністра України, будучи службовою особою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, використав надані йому службові повноваження всупереч інтересам служби та держави для скоєння умисного злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, який він вчинив за таких обставин.

Так, 27.09.2010 Кабінетом Міністрів України видано розпорядження № 1884-р «Питання приватизації ВАТ «Укртелеком», згідно з яким до плану розміщення акцій ВАТ «Укртелеком» у частині продажу пакета акцій збільшено їх відсоток з 25 до 92,79 на конкурсі з використанням відкритості пропонування ціни за принципом аукціону.

На виконання цього розпорядження Кабінету Міністрів України Головою Фонду державного майна України (далі ? ФДМУ) ОСОБА_7 28.09.2010 видано наказ № 1405, яким зобов`язано Департамент оціночної діяльності ФДМУ забезпечити проведення оцінки 92,79 % державного пакета акцій ВАТ «Укртелеком».

Наказом заступника Голови ФДМУ ОСОБА_8 від 30.09.2010 № 1419 затверджено акт оцінки 92,79 % державного пакета акцій ВАТ «Укртелеком», яким визначено його ринкову вартість у сумі 7,036 млрд. гривень.

Наказом Голови ФДМУ ОСОБА_7 від 07.10.2010 № 12-КК визначено провести конкурс з використанням відкритості пропонування ціни за принципом аукціону з продажу пакета 92,79 % акцій ВАТ «Укртелеком», для чого створено конкурсну комісію.

12.10.2010 колишній Прем`єр-міністр України ОСОБА_6 підписав розпорядження Кабінету Міністрів України № 1948-р «Про погодження умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком», яким ФДМУ зобов`язано провести в установленому порядку конкурс з продажу пакета акцій, що становить 92,79 % статутного капіталу ВАТ «Укртелеком», з урахуванням погоджених цим розпорядженням умов та із застосуванням відкритості пропонування ціни за принципом аукціону.

Відповідно до пп. «в» пп. 2 п. 3 Умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком», погоджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.10.2010 № 1948-р, покупець зобов`язаний в інноваційно-інвестиційній діяльності ВАТ «Укртелеком» забезпечити створення протягом двох років від дати переходу права власності на пакет акцій товариства в інтересах функціонування Державної системи урядового зв`язку та відомчих мереж спеціального зв`язку спецспоживачів виділеної телекомунікаційної мережі спеціального призначення (далі - ТМСП) відповідно до узгоджених усіма спецспоживачами Основних технічних вимог до неї та безоплатну передачу цієї мережі у державну власність з віднесенням її до сфери управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - Держспецзв`язку).

Основні технічні вимоги до виділеної ТМСП розроблено Держспецзв`язку та направлено на погодження спецспоживачам, а також голові правління ВАТ «Укртелеком» ОСОБА_9 .

Голова правління ВАТ «Укртелеком» ОСОБА_9 , будучи засновником ПрАТ «Пріоком», діючи у змові з майбутнім покупцем пакета акцій ВАТ «Укртелеком» ? директором ТОВ «ЕСУ» ОСОБА_10 , який на той час одночасно був членом наглядової ради ПрАТ «Пріоком», маючи на меті отримання прибутку ПрАТ «Пріоком» за рахунок коштів державного бюджету, після ознайомлення з Основними технічними вимогами до ТМСП у період з 19 листопада по 22 грудня 2010 року у не встановленому в ході досудового розслідування місці та час запропонував ОСОБА_11 внести до Основних технічних вимог до ТМСП відомості, які б надали можливість уникнути ТОВ «ЕСУ» виконання зобов`язання щодо створення виділеної ТМСП, як це передбачено Умовами проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком», та перекласти створення виділеної ТМСП на Держспецзв`язку.

На вказану пропозицію ОСОБА_11 погодився, після чого отримав від ОСОБА_9 електронний варіант Основних технічних вимог до ТМСП в новій редакції, якою передбачалось виконання частини вимог щодо створення ТМСП Держспецзв`язку, що, у свою чергу, створювало умови для фінансування побудови ТМСП за рахунок бюджетних коштів.

Після цього ОСОБА_11 організував складання своїми підлеглими Основних технічних вимог до ТМСП у новій редакції, яку затверджено ним як Головою Держспецзв`язку та головою правління ВАТ «Укртелеком» ОСОБА_9 , зареєстровано 20.12.2010 за № 2/6-5037дск та листом Держспецзв`язку від 21.12.2010 № 2/6-5038дск направлено до ФДМУ без погодження з усіма спецспоживачами, що є порушенням Умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком».

Унаслідок зазначених дій не погоджені спецспоживачами Основні технічні вимоги до ТМПС використано при проведенні конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком» та у подальшому вони стали невід`ємною частиною договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком», укладеного за наслідками проведеного конкурсу з продажу пакета акцій цього товариства.

25.02.2011 за результатами засідання конкурсної комісії затверджено протокол № 5, відповідно до якого переможцем конкурсу з використанням відкритості пропонування ціни на аукціоні з продажу 92,79 % пакета акцій ВАТ «Укртелеком» визнано ТОВ «ЕСУ», яке погодилось придбати пакет акцій за ціною 10 575 100 000 гривень.

Наказом Голови ФДМУ ОСОБА_7 від 28.02.2011 № 266 переможцем вищезазначеного конкурсу визнано ТОВ «ЕСУ».

За результатами проведення конкурсу ФДМУ укладено з ТОВ «ЕСУ» договір купівлі-продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком» від 11.03.2011 № КПП-582.

Відповідно до пп. «в» п. 11.2 зазначеного договору ТОВ «ЕСУ» зобов`язане забезпечити створення протягом двох років від дати переходу права власності на пакет акцій товариства в інтересах функціонування Державної системи урядового зв`язку та відомчих мереж спеціального зв`язку спецспоживачів (зокрема: Державної прикордонної служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України) виділеної ТМСП відповідно до узгоджених усіма спецспоживачами Основних технічних вимог до неї та безоплатну передачу цієї мережі у державну власність з віднесенням її до сфери управління Держспецзв`язку.

Згідно з п. 11 договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком» від 11.03.2011 № КПП-582 покупець зобов`язується виконати фіксовані умови конкурсу, визначені його планом приватизації пакета акцій та Концепцією післяприватизаційного розвитку ВАТ «Укртелеком», яка є невід`ємною частиною цього договору.

У свою чергу, Концепцією післяприватизаційного розвитку ВАТ «Укртелеком» передбачено, що для реалізації Концепції претендент визначив конкретні інвестиційні заходи, фінансування яких зобов`язується здійснити у разі визнання його переможцем конкурсу, а саме зобов`язання щодо виконання фіксованих умов конкурсу - створення протягом двох років від дати переходу права власності на пакет акцій товариства в інтересах функціонування Державної системи урядового зв`язку та відомчих мереж спеціального зв`язку спецспоживачів виділеної ТМСП відповідно до узгоджених усіма спецспоживачами Основних технічних вимог до неї та безоплатну передачу цієї мережі у державну власність з віднесенням її до сфери управління Держспецзв`язку.

Указом Президента України від 16.12.2011 № 1130/2011 ОСОБА_11 звільнено з посади Голови Держспецзв`язку та на зазначену посаду Указом Президента України від 16.12.2011 № 1131/2011 призначено ОСОБА_12 , який у не встановленому досудовим розслідуванням місці та час вступив у злочинну змову із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою розтрати бюджетних коштів.

14.02.2012 між ПАТ «Укртелеком» (Оператор) в особі ОСОБА_13 та ТОВ «ЕСУ» (Покупець оператора) в особі ОСОБА_10 , Держспецзв`язку (Замовник) в особі ОСОБА_12 укладено Генеральну угоду № К.U.-7756/6 про створення ТМСП, п. 1.2 якої передбачено, що покупець пакета акцій ВАТ «Укртелеком» забезпечить створення та безоплатну передачу ТМСП до сфери управління Держспецзв`язку до 11.05.2013.

Таким чином, відповідно до Умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком», положень Генеральної угоди від 14.02.2012 № К.U.-7756/6 та договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком» від 11.03.2011 № КПП-582 фінансування створення виділеної ТМСП беззаперечно було покладено на покупця, тобто на ТОВ «ЕСУ».

У свою чергу, Голова Держспецзв`язку ОСОБА_12 , отримавши від тимчасово виконувача повноважень голови правління ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_13 лист від 18.05.2012 № 4039-901-1, у якому зазначалось, що приватизаційним договором від 11.03.2011 № КПП-582 не передбачено будь-яких зобов`язань ТОВ «ЕСУ» при забезпеченні створення мережі спеціального призначення щодо дообладнання мережі Держспецзв`язку, у тому числі шляхом придбання необхідного їй обладнання, і відповідно до Основних технічних вимог до ТМСП її створення покладається на Держспецзв`язку, будучи обізнаним із тим, що Умовами проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком» та Генеральною угодою від 14.02.2012 № К.U.-7756/6 зобов`язання щодо створення виділеної ТМСП з подальшою безоплатною передачею її у державну власність покладено на ТОВ «ЕСУ», діючи в інтересах останнього та всупереч інтересам служби, листом від 11.06.2012 № 09-1609 звернувся до Прем`єр-міністра України ОСОБА_6 з проханням забезпечити виділення з державного бюджету коштів у сумі 220 млн. грн. для завершення заходів щодо побудови ТМСП.

На звернення Голови Держспецзв`язку ОСОБА_12 першим заступником Міністра фінансів України ОСОБА_14 листом від 05.07.2012 № 31-10040-3-8/4569 надано відповідь про відсутність підстав для фінансування заходів, пов`язаних зі створенням ТМСП.

Незважаючи на вказану відповідь Міністерства фінансів України, 18.07.2012 на засіданні Кабінету Міністрів України Прем`єр-міністр України ОСОБА_6 , який був заздалегідь обізнаний із відсутністю підстав для фінансування заходів, пов`язаних зі створенням ТМСП, діючи всупереч інтересам служби та держави, в інтересах покупця акцій ВАТ «Укртелеком», доручив Адміністрації Держспецзв`язку прискорити виконання заходів щодо створення ТМСП, що зафіксовано протоколом № 53 засідання Кабміну.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на розтрату бюджетних коштів та їх заволодіння ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , Голова Держспецзв`язку ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправність фінансування заходів, пов`язаних зі створенням ТМСП, за рахунок державного бюджету, діючи в інтересах ТОВ «ЕСУ», організував підготовку листа на ім`я Президента України ОСОБА_15 щодо необхідності виділення бюджетних коштів на придбання та встановлення обладнання для ТМСП, який зареєстровано 23.07.2012 за № 01/02/01-4113.

У подальшому, наприкінці липня 2012 року, більш точної дати в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_12 , усвідомлюючи особисту зацікавленість ОСОБА_15 у завершенні приватизації ВАТ «Укртелеком», прибув до Автономної Республіки Крим, де у той час перебував ОСОБА_15 , та, використовуючи своє службове становище і наявні довірливі стосунки з останнім, передав йому лист від 23.07.2012 № 01/02/01-4113 щодо необхідності виділення бюджетних коштів на придбання та встановлення обладнання для ТМСП, запропонувавши надати доручення (вказівку) Уряду про фінансування створення ТМСП.

Президент України ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що невиконання ТОВ «ЕСУ» зобов`язань у частині створення ТМСП неодмінно потягне скасування договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком» від 11.03.201 № КПП-582, власниками якого не зможуть стати наближені до нього ( ОСОБА_15 ) особи, користуючись своїми виключними повноваженнями, діючи в порушення Умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком», будучи обізнаним із відсутністю підстав для фінансування заходів, пов`язаних зі створенням ТМСП, за рахунок державного бюджету, діючи умисно всупереч інтересам служби та держави, погодився з пропозицією ОСОБА_12 та прийняв рішення щодо необхідності свого сприяння у фінансуванні створення ТМСП за рахунок бюджетних коштів у сумі 220 млн. грн., розуміючи, що це неодмінно призведе до необґрунтованих видатків Державного бюджету України, і тим самим вступив у злочинну змову з метою розтрати бюджетних коштів.

Будучи обізнаним із тим, що створення ТМСП покладено на ТОВ «ЕСУ» та діючи з прямим умислом, ОСОБА_15 01.08.2012 власноруч наклав резолюцію до листа Голови Держспецзв`язку ОСОБА_12 від 23.07.2012 № 01/02/01-4113, якою фактично надав доручення (вказівку) Прем`єр-міністру України ОСОБА_6 та Міністру фінансів України ОСОБА_16 про виділення Держспецзв`язку 220 млн. грн., чим у незаконний спосіб сприяв створенню умов для здійснення необґрунтованих видатків державного бюджету на створення ТМСП.

На виконання вказаного доручення (вказівки) Президента України ОСОБА_15 , зареєстрованого 01.08.2012 за № 090/46264-01, Прем`єр-міністр України ОСОБА_6 , діючи в порушення п. 3 Умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком», знаючи про відсутність підстав для фінансування заходів, пов`язаних зі створенням ТМСП за рахунок держави, умисно всупереч інтересам служби прийняв рішення про необхідність свого сприяння у фінансуванні створення ТМСП за рахунок бюджетних коштів, у зв`язку з чим доручив ОСОБА_16 та ОСОБА_12 (резолюція від 04.08.2012 вих. № 31790/1/1-12) забезпечити виконання зазначеного доручення (вказівки) Президента України, вступивши тим самим у злочинну змову з метою розтрати коштів державного бюджету.

Одержавши лист від 23.07.2012 № 01/02/01-4113 за підписом Голови Держспецзв`язку ОСОБА_12 з відповідною резолюцією Прем`єр-міністра України ОСОБА_6 , Міністр фінансів України ОСОБА_16 , будучи керівником головного органу у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної фінансової, бюджетної, а також податкової і митної політики, усвідомлюючи, що фінансування створення ТМСП покладено на ТОВ «ЕСУ», а отже, доручення (вказівки) ОСОБА_6 та ОСОБА_15 про фінансування створення ТМСП є незаконними і суперечать інтересам держави, приступив до організації їх виконання, чим фактично вступив у злочинну змову з метою розтрати ввірених йому державних коштів в інтересах ТОВ «ЕСУ», яке внаслідок таких дій уникало виконання зобов`язань щодо створення виділеної ТМСП.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу на розтрату бюджетних коштів в інтересах ТОВ «ЕСУ», ОСОБА_12 організував підготовку, підписав та направив Міністру фінансів України ОСОБА_16 лист від 10.08.2012 № 09/01/02-2553 щодо необхідності фінансування з Державного бюджету України заходів, спрямованих на забезпечення прийняття та подальшого використання телекомунікаційного ресурсу ТМСП, зокрема збільшення видатків розвитку на потреби Держспецзв`язку на суму 220 млн. грн., долучивши розрахунок вартості обладнання та робіт.

У подальшому ОСОБА_16 , будучи службовою особою у зв`язку з перебуванням на посаді керівника центрального органу виконавчої влади, знаючи про відсутність підстав для фінансування заходів, пов`язаних зі створенням ТМСП, у порушення п. 3 Умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком», усвідомлюючи протиправність наданих доручень ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , а також те, що фінансування зазначених заходів призведе до необґрунтованих видатків Державного бюджету України, тобто до розтрати бюджетних коштів в особливо великих розмірах, діючи в інтересах ТОВ «ЕСУ», організував підготовку законопроекту про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», який передбачав збільшення видатків на потреби Держспецзв`язку на 220 млн. грн., що слугувало механізмом вчинення злочину та надавало злочинним діям зовні законного характеру.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, Міністр фінансів України ОСОБА_16 20.08.2012 особисто підписав пояснювальну записку до проекту Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та разом із цим законопроектом направив на розгляд Кабінету Міністрів України супровідним листом від 20.08.2012. При цьому пояснювальна записка від 20.08.2012 до вказаного законопроекту не містила відомостей про те, що створення ТМСП відповідно до Умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком» покладено на покупця, тобто на ТОВ «ЕСУ». Таким чином, своїми діями Міністр фінансів України ОСОБА_16 умисно приховав інформацію про покладення на ТОВ «ЕСУ» зобов`язання щодо створення ТМСП.

У свою чергу, Прем`єр-міністр України ОСОБА_6 , знаючи про відсутність підстав для фінансування заходів, пов`язаних зі створенням ТМСП за рахунок бюджетних коштів, 12.09.2012 під час головування на засіданні Кабінету Міністрів України, усвідомлюючи, що інформація про зобов`язання ТОВ «ЕСУ» щодо створення ТМСП є прихованою від інших членів Кабінету Міністрів України, виніс на обговорення проект Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік».

Унаслідок протиправних та злочинних дій Прем`єр-міністра України ОСОБА_6 , а також Міністра фінансів України ОСОБА_16 членами Кабінету Міністрів України 12.09.2012 схвалено проект Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та 13.09.2012 подано для розгляду до Верховної Ради України.

Надалі внаслідок умисного приховування інформації про те, що створення ТМСП згідно з Умовами проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком» покладено на ТОВ «ЕСУ», 02.10.2012 на пленарному засіданні Верховної Ради України народними депутатами України прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», яким передбачалось збільшення видатків на потреби Держспецзв`язку на суму 220 млн. гривень.

Після цього Президент України ОСОБА_15 , перебуваючи 02.10.2012 в адміністративній будівлі Адміністрації Президента України, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Банкова, 5, у не встановлений досудовим розслідуванням час, усвідомлюючи, що відповідно до Умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком» створення ТМСП покладено на ТОВ «ЕСУ», а також те, що її створення за рахунок бюджетних коштів призведе до необґрунтованих видатків Державного бюджету України, тобто до розтрати бюджетних коштів в особливо великих розмірах, діючи фактично в інтересах покупця акцій ВАТ «Укртелеком», з метою реалізації злочинного умислу 02.10.2012 підписав Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 02.10.2012 № 5305-IV.

У подальшому, 07.11.2012, Адміністрацією Держспецзв`язку в особі виконувача обов`язків Голови Держспецзв`язку ОСОБА_17 та державним підприємством «Українські спеціальні системи» (далі - ДП «УСС») в особі генерального директора підприємства ОСОБА_18 укладено договір про поставку та встановлення обладнання від 07.11.2012 № 09/01/03-167т/2012, на виконання якого ДП «УСС» здійснило поставку та встановлення комплексів телекомунікаційного обладнання спеціального призначення для Центрального вузла зв`язку у м. Києві, вузлів магістрального та регіонального рівнів виділеної ТМСП, створеної на базі телекомунікаційного ресурсу, сформованого на первинній мережі ПАТ «Укртелеком».

Крім того, продовжуючи реалізацію злочинного умислу та діючи за попередньою змовою групою осіб в інтересах фактичного засновника ПрАТ «Пріоком» ОСОБА_9 та члена наглядової ради цього товариства ОСОБА_10 , використовуючи службове становище, ОСОБА_12 запропонував генеральному директору ДП «УСС» ОСОБА_18 укласти угоду з ПрАТ «Пріоком» про постачання обладнання для ТМСП.

23.11.2012 між ДП «УСС» в особі генерального директора підприємства ОСОБА_18 та ПрАТ «Пріоком» в особі директора товариства ОСОБА_19 укладено договір № 12/1201/1202-69/12.352/12/ІН про постачання обладнання для ТМСП на загальну суму 194 427 302, 83 грн., а в подальшому на виконання зазначеного договору товариству ПрАТ «Пріоком» перераховано кошти за постачання обладнання для ТМСП, які виділені Держспецзв`язку з державного бюджету.

Реалізуючи умисел, спрямований на розтрату бюджетних коштів, Голова Держспецзв`язку ОСОБА_12 листами від 11.01.2013 № 14/01-106, від 06.02.2013 № 01/02/01-494 і від 06.02.2013 № 01/02/01-495 поінформував відповідно ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_6 про недофінансування у 2012 році видатків на потреби Держспецзв`язку.

Ознайомившись із листом Голови Держспецзв`язку ОСОБА_12 від 06.02.2013 № 01/02/01-494, Президент України ОСОБА_15 , будучи обізнаним із відсутністю підстав для фінансування заходів, пов`язаних зі створенням ТМСП, за рахунок коштів державного бюджету, діючи всупереч інтересам служби та держави, з метою доведення злочинного умислу до кінця доручив (резолюція від 11.02.2013 № 090/8366-01) Прем`єр-міністру України ОСОБА_6 розглянути цей лист та особисто поінформувати про результати його розгляду.

11.02.2013 Кабінетом Міністрів України видано розпорядження № 76-р «Про деякі питання використання у 2013 році державних капітальних видатків», згідно з яким будь-які видатки на потреби Держспецзв`язку не передбачались.

Водночас Міністр фінансів України ОСОБА_16 , знаючи про відсутність підстав для фінансування заходів, пов`язаних зі створенням ТМСП, за рахунок бюджетних коштів, з метою реалізації умислу, спрямованого на розтрату бюджетних коштів, листом від 11.02.2013 ініціював перед Кабінетом Міністрів України здійснення у 2013 році видатків у розмірі 124,5 млн. грн. на потреби Держспецзв`язку.

У свою чергу, ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, підписав доручення від 13.02.2013 № 6462/0/1, яким зобов`язав Першого віце-прем`єр- міністра України ОСОБА_20 , Міністра фінансів України ОСОБА_16 , Голову Держспецзв`язку ОСОБА_12 та Голову Державної казначейської служби України ОСОБА_21 негайно вжити вичерпних заходів щодо здійснення видатків на потреби Держспецзв`язку.

Крім того, з метою доведення злочинного умислу до кінця та надання протиправним діям зовні законного характеру Прем`єр-міністр України ОСОБА_6 підписав розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 149-р «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів України на 2013 рік, та внесення змін до розпорядження КМУ від 11.02.2013 № 76-р», яким передбачалось здійснення видатків у розмірі 124,5 млн. грн. на потреби Держспецзв`язку.

З метою доведення злочинного умислу до кінця Голова Держспецзв`язку ОСОБА_12 листом від 21.03.2013 № 01/02/01-1085 в черговий раз поінформував ОСОБА_6 про недофінансування видатків на потреби Держспецзв`язку, за результатами розгляду якого ОСОБА_6 доручив (резолюція від 25.03.2013 вих. № 6462/3/1-13) Міністру фінансів України ОСОБА_16 та Голові Державної казначейської служби України ОСОБА_21 забезпечити фінансування заходів з розгортання ТМСП.

Унаслідок вчинення вищезазначених протиправних дій протягом 2012 ? 2013 років Адміністрації Держспецзв`язку з Державного бюджету України виділено кошти у сумі 220 млн. грн., які було необґрунтовано витрачено на придбання та монтаж телекомунікаційного обладнання для ТМСП, що призвело до розтрати бюджетних коштів у сумі, яка у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто є особливо великим розміром.

Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, як пособництво у здійсненні розтрати чужого майна в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб.

Органом досудового розслідування 26.09.2014 складено письмове повідомлення про підозру, а 08.10.2014 та 21.02.2017 складені письмові повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними доказами, зокрема:

- показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_27 , та інших;

- висновком позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку і захисту інформації від 15.07.2014 № 06-21/92, яким установлено порушення нормативних актів та незаконне фінансування за рахунок бюджетних коштів по створенню виділеної телекомунікаційної мережі спеціального призначення;

- висновком судової економічної експертизи від 12.11.2014 № 12171/14-45, яким підтверджено заподіяння збитків державним інтересам у розмірі 220 млн. грн., які встановлені у результаті ревізії в Адміністрації Держспецзв`язку України;

- висновком позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 08-21/32, яким установлено, що внаслідок прийняття рішень Президентом України ОСОБА_15 з перевищенням повноважень, визначених Главою V Конституції України, у відповідності з якими встановлені бюджетні призначення та надані асигнування Держспецзв`язку на витрати, зобов`язання по яким прийняті приватною особою покупцем пакету акцій ВАТ «Укртелеком», порушено вимоги статті 87 Бюджетного кодексу України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.10.2010 № 1948-р, та спричинено державному бюджету України збитків на суму 220,0 млн. грн.;

- висновком судової економічної експертизи від 26.12.2014 № 15536/14-45, яким підтверджено заподіяння збитків державним інтересам у розмірі 220 млн. грн., які установлені у результаті ревізії в Міністерстві фінансів України;

- розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1948-р «Про погодження умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком», відповідно до якого Фонд державного майна України зобов`язаний провести в установленому порядку конкурс з продажу пакету акцій ВАТ «Укртелеком» з урахуванням погоджених цим розпорядженням умов. Відповідно до підпункту «в» частини 2 пункту 3 Умов, покупець зобов`язаний забезпечити створення протягом двох років від дати переходу права власності на пакет акцій товариства, в інтересах функціонування державної системи урядового зв`язку та відомчих мереж спеціального зв`язку спецспоживачів, виділеної телекомунікаційної мережі спеціального призначення у відповідності до узгоджених з усіма спецспоживачами основних технічних вимог до неї та безкоштовну передачу цієї мережі у державну власність з віднесенням її до сфери управління Держспецзв`язку України;

- договором від 11.03.2011 № КПП-582 купівлі-продажу пакету акцій ВАТ «Укртелеком», укладений між Фондом державного майна України та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕСУ» (далі ТОВ), відповідно до якого ТОВ "ЕСУ", як покупець, зобов`язаний виконати фіксовані умови договору, визначені його планом приватизації та Концепцією післяприватизаційного розвитку, а саме: забезпечити створення протягом двох років від дати переходу права власності на пакет акцій товариства в інтересах функціонування державної системи урядового зв`язку та відомчих мереж спеціального зв`язку спецспоживачів виділену ТМСП у відповідності до узгоджених з усіма спецспоживачами Основних технічних вимог до неї та безкоштовну передачу цієї мережі у державну власність, з віднесенням її до сфери управління Держспецзв`язку України;

- листом Голови Державної служби спеціального зв`язку і захисту інформації України ОСОБА_12 від 23.07.2012 № 01/02/01-4113 на ім`я Президента України ОСОБА_15 (зареєстрований в Адміністрації Президента 01.08.2012 за № №090/46264-01) з проханням надати доручення Кабінету Міністрів України на виділення Держспецзв`язку 220 млн. грн. на закупівлю телекомунікаційного обладнання для розгортання ТСМП;

- дорученням Президента України ОСОБА_15 до листа від 01.08.2012 №090/46264-01, яким ОСОБА_6 та ОСОБА_16 доручено «знайти можливість та профінансувати» заходи із закупівлі обладнання для ТМСП;

- дорученням Президента України ОСОБА_15 від 11.02.2013/1107 №090/8366-01, яким звертається увага Прем`єр-міністра України ОСОБА_6 на неналежне виконання доручення щодо фінансування ТМСП;

- висновком судово-почеркознавчої експертизи;

- листом-резолюцією Прем`єр-міністра України ОСОБА_6 №31790/1/1-12 від 04.08.2012, яким ОСОБА_16 та ОСОБА_12 доручено забезпечити виконання доручення Президента України від 01.08.2012 № 090/46264-01;

та іншими матеріалами кримінального провадження.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 26.09.2014 та зміни раніше повідомленої підозри від 08.10.2014 та від 21.02.2017 у день їх складання, зазначені повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, ст. 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Органом досудового розслідування враховано, що ОСОБА_6 уникає від прибуття до органу досудового розслідування для проведення слідчих дій та відсутній за місцем реєстрації і проживання.

У зв`язку з ухиленням підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування, 08.10.2014 його оголошено у розшук.

19.01.2015 ухвалою №757/1568/15-к Печерського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

11.11.2015 ухвалою Апеляційного суду м. Києва № 11-сс/796/3049/2015 скасовано постанову Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2015, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та постановлено нову ухвалу, якою обрано ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

12.01.2015 Генеральним секретаріатом Інтерполу ОСОБА_6 оголошений у безстроковий міжнародний розшук у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Інформація щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою колишнього Прем`єр-міністра України ОСОБА_6 неодноразово публікувалась та озвучувалась в засобах масової інформації та на офіційному сайті Генеральної прокуратури України.

Інтереси ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні захищає адвокат ОСОБА_28 , якого підозрюваний залучив шляхом подання письмового клопотання про залучення захисників, що свідчить про обізнаність ОСОБА_6 про повідомлену йому підозру та з приводу здійснення досудового розслідування стосовно нього у вказаному кримінальному провадженні.

Із засобів масової інформації, у тому числі російських мас-медіа, відомо, що ОСОБА_6 неодноразово давав прес-конференції російським ЗМІ. Ці обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може перебувати на території Російської Федерації.

Ураховуючи вищевикладене Генеральна прокуратура України в порядку ст. 61 Мінської конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 06.02.2015 направила клопотання до Російської федерації про взяття під варту підозрюваного до отримання клопотання про видачу.

Листом Генеральної прокуратури Російської Федерації від 09.02.2016 № 35/87-6с-2015 Генеральну прокуратуру України повідомлено про відмову в задоволенні клопотання щодо видачі для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 на підставі ст. 3 Європейської конвенції про видачу від 13.12.1957 року.

Ураховуючи вказані факти в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З вказаних обставин слідчий просить надати дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № у кримінальному провадженні № 0001116 від 10.06.2015 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

В судовому засіданні прокурор, який здійснює процесуальне керівництво кримінальним провадженням, клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив задовольнити.

Захисник в судовому засіданні проти доводів клопотання заперечував, вважав його необґрунтованим, просив в його задоволенні відмовити. Підтримав подані письмові заперечення, що долучені до матеріалів справи. Посилаючись не необґрунтованість підозри та те, що стороною обвинувачення не надано належних доказів вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, повідомлень про її зміну та викликів до слідчого, у спосіб, передбачений главою 11 КПК України, отже, не доведено факту набуття ним статусу підозрюваного, як і факту його переховування від органів слідства і суду, що виключає можливість надання стосовно нього дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_29 , дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

Положення стосовно надання слідчим суддею дозволу на проведення спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень регламентуються главою 24-1 КПК України та п. 20-1 Перехідних положень КПК України.

Згідно 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Так, ст. 297-1 КПК України містить дві основні вимоги, за яких можливе спеціальне досудове розслідування: набуття особою статусу підозрюваного; ухилення від кримінальної відповідальності та оголошення у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0001116 від 10.06.2015 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Статусу підозрюваного особа набуває з моменту повідомлення їй про підозру в порядку, передбаченому Главою 22 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до змісту ч.ч. 1,2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, на час складання повідомлення про підозру від 26.09.2014 року та зміни раніше повідомленої підозри від 08.10.2014 та від 21.02.2017 місцезнаходження ОСОБА_6 органу досудового розслідування не було відоме, у зв`язку з чим він був оголошений у розшук.

З цих підстав, відповідно до вимог ст.ст. 111, 278 КПК України повідомлення про підозру та зміна раніше повідомленої підозри були направлені ОСОБА_6 поштою за місцем його реєстрації.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Надані стороною обвинувачення матеріали доводять, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України є обґрунтованою.

Так, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку слідчого судді такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах кримінального провадження, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, з викладених у клопотанні обставин, слідчим доведена та сумніву у суду щодо їх достатності не викликає.

Що стосується тих обставин, що ОСОБА_6 не оголошено в міжнародний розшук, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог п. 20-1 Перехідних положень КПК України, тимчасово, але не пізніше дня початку діяльності Державного бюро розслідувань (опублікування у газеті "Урядовий кур`єр" відповідного повідомлення його керівником): спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Дана норма закону надає можливість до початку діяльності Державного бюро розслідувань здійснення спеціального досудового розслідування без оголошення підозрюваного у міждержавний та/або міжнародний розшук, за доведеністю органом досудового розслідування наявних фактичних даних, що підозрюваний понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та перебуває за межами України.

Згідно даних Адміністрації Державної прикордонної служби України 21.02.2014 ОСОБА_6 з пункту пропуску «Гоптівка» залишив територію України і до цього часу в Україну не повертався.

Як вбачається з матеріалів клопотання Генеральною прокуратурою України в порядку ст. 61 Мінської конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 06.02.2015 направила клопотання до Російської федерації про взяття під варту підозрюваного до отримання клопотання про видачу.

Листом Генеральної прокуратури Російської Федерації від 09.02.2016 № 35/87-6с-2015 Генеральну прокуратуру України повідомлено про відмову в задоволенні клопотання щодо видачі для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 на підставі ст. 3 Європейської конвенції про видачу від 13.12.1957 року.

Ураховуючи вказані факти слідчий суддя вважає доведеними доводи органу досудового розслідування, що ОСОБА_6 перебуває за межами території України понад 6 місяців та переховується від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування було подано до початку діяльності Державного бюро розслідувань; ОСОБА_6 повідомлено про підозру в порядку передбаченому ст.ст. 111, 278 КПК України, що відповідно до вимог чинного законодавства надає йому процесуального статусу підозрюваного; підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, є обґрунтованою, а також те, що органом досудового розслідування в судовому засіданні доведено та підтверджено наявними в матеріалах клопотання даними, що ОСОБА_6 оголошений у розшук, понад шість місяців переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності та стосовно нього наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, оскільки згідно наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України інформації 21.02.2014 ОСОБА_6 з пункту пропуску «Гоптівка» залишив територію України і до цього часу в Україну не повертався, слідчий суддя вважає наявними правові підстави для задоволення клопотання органу досудового розслідування на надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001116 від 10.06.2015 за підозрою колишнього Прем`єр-міністра України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Керуючись ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
клопотання заступника начальника першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , погоджене процесуальним керівником заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001116 від 10.06.2015, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001116 від 10.06.2015 за підозрою колишнього Прем`єр-міністра України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуги Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1