справа №619/1008/17
провадження №1-кс/619/298/17
УХВАЛА
іменем України
30 березня 2017 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора старшого слідчогоОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000419 від 22.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
встановив
Органом досудового розслідування встановлено, 21 березня 2017 року до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області звернулась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про те, що 21.03.2017 близько 14 год. 50 хв., невстановлені особи, знаходячись біля буд. АДРЕСА_1 , шляхом обману, заволоділи ланцюжком та хрестиком із золота, загальною вагою близько 26 г, чим спричинили матеріального збитку. В ході її допиту стало відомо, що близько 14 год. 21.03.2017, в той час як вона знаходилась за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , на стаціонарний номер телефону зателефонував невідомий чоловік, який видаючи себе за сина ОСОБА_5 повідомив, що потрапив у неприємність та йому необхідні гроші в сумі 2000 дол. США. В результаті цього, ОСОБА_5 передала невідомому їй чоловікові, який перебував на транспортному засобі «Хюндай» сірого кольору, вироби із золота, а саме ланцюжок та хрестик із золота 583 проби загальною вагою близько 26 г, що належать її синові ОСОБА_7 . А пізніше дізналась, що з її сином все гаразд, та вирішила звернутись до правоохоронних органів із заявою. Крім того, 23.03.2017 до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 23.03.2017 близько 11 год. невстановлені особи, знаходячись поблизу житлового будинку АДРЕСА_3 , шляхом обману заволоділи його грошовими коштами в сумі 5000 грн., чим спричинили йому матеріального збитку. В ході його допиту стало відомо, що 23.03.2017 близько 11 год., в той час як останній знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_4 , на стаціонарний номер телефону зателефонував чоловік, який видаючи себе за сина потерпілого пояснив що потрапив до ДТП та йому необхідні грошові кошти в сумі 2000 дол. США. В результаті, ОСОБА_9 , для того, щоб допомогти синові вирішити неприємності, передав невідомому чоловікові, який перебував на транспортному засобі «Хюндай» сірого кольору, р/н НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5000 грн. А пізніше дізнався, що з його сином все гаразд, та вирішив звернутись до правоохоронних органів із заявою. В ході досудового розслідування було встановлено, що власником транспортного засобу «Hyundai Accent» р/н НОМЕР_1 є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від нього стало відомо, що він працює таксистом в службі таксі «838». В березні 2017 року йому неодноразово надходили повідомлення від особи, яка представлялась ОСОБА_11 , з проханням отримувати від потерпілих грошові кошти, вказуючи при цьому адреси їх мешкання. Даний чоловік поясняв, що він перебуває в зоні АТО, а грошові кошти йому передають родичі осіб, з якими він перебуває на службі, в якості допомоги. Під час цього, ОСОБА_10 використовував автомобіль «Hyundai Accent» р/н НОМЕР_1 , який йому належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 . 28 березня 2017 року в ході огляду місця події, за адресою: м. Дергачі вул. 1-го Травня №10, було вилучено автомобіль «Hyundai Accent» р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який був ним використаний для вчинення вищенаведених злочинів.

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучений транспортний засіб автомобіль «Hyundai Accent» р/н НОМЕР_1 . В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпеченням кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведенні інших слідчих дій. Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню. Крім того, відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судці або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 просили задовольнити клопотання з підстав, які зазначені у ньому.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторони обвинувачення, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних мотивів.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст.214 КПК України до ЄРДР 22.03.2017 року внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 28 березня 2017 року під час огляду місця події вилучено транспортний засіб «Hyundai Accent» р/н НОМЕР_1 .
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчому судді не надано даних про те, що зазначений у клопотанні транспортний засіб, визнаний речовим доказам у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про арешт майна, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.

В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника вилученого транспортного засобу.
Згідно абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор не довели необхідність арешту вилученого транспортного засобу.

Згідно п.2 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000419 від 22.03.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, відмовити.

Повернути ОСОБА_10 автомобіль «Hyundai Accent» р/н НОМЕР_1 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1