Справа № 147/575/16-к
Провадження № 1-кп/147/5/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.01.2017 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене 27.10.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000367 про обвинувачення
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Тростянець, Вінницької області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого
- 04.05.2012 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.1 КК України до двохсот годин громадських робіт;
- 02.08.2012 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 389 ч.2,71 КК України до позбавлення волі на строк 3 місяці 10 днів;
- 20.11.2014 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні злочинів, передбачених ст. 125 ч.1, ст. 185 ч.3 КК України,
сторони провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представник потерпілого юридичної особи ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
27.10.2015 року близько 15.00 год. в с. Скибинці Тростянецького району Вінницької області на вулиці Смовзюка, поблизу місцевого магазину ОСОБА_3 під час конфлікту з ОСОБА_7 , що виник раптово, маючи умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс йому один удар своєю головою в область обличчя, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 . Своїми діями ОСОБА_3 згідно висновку судово-медичної експертизи №273 від 28.10.2015 року спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді садна носа, забійної рани верхньої губи, крайового пошкодження емалі першого правового зуба, які відносяться до категорії легких, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Він же, в період з 04.11.2015 року по 06.11.2015 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, повторно,шляхом відкриття вікна проник в приміщення сільського храму ОСОБА_8 , розташований в АДРЕСА_2 , звідки вчинив крадіжку книг релігійного призначення в кількості чотирьох штук, що належать релігійній громаді Української православної церкви Київського патріархату с. Скибинці, а саме напрестольного «Євангелія», вартістю 13 557,99 грн., книги «Псалтир», вартістю 210,00 грн., книги «Молитвослов», вартістю 100,00 грн., книги «Новий завєт», вартістю 75,00 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв релігійній громаді с. Скибинці майнову шкоду на загальну суму 13 942,99 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованих йому злочинах не визнав. По епізоду спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 суду показав, що останнього знає тривалий час, має з ним неприязні стосунки, які виникли внаслідок заборони потерпілим йому займатись рибальством на ставку, який той охороняє. 27.10.2015року бачив потерпілого, який був ще з кількома особами, яких не пам`ятає, та в брутальній формі вимагав від брата ОСОБА_9 повернути раніше позичений автомобільний акумулятор. Задля цього він поривався відкрити капот автомобіля, на якому приїхав з братом. Жодних дій по відношенню до потерпілого не вчиняв, не бив його. За вказівкою брата пішов додому та приніс акумулятор. Коли повернувся ОСОБА_7 уже не було. Брат віддав йому акумулятора з автомобіля і вони поїхали. Більше ОСОБА_7 не бачив, про отримання ним тілесних ушкоджень нічого не знає.
По епізоду викрадення релігійних книг показав, що церкву не відвідує взагалі, книг не крав. Ці книги знайшов у котельні, що поряд з церквою. Вони були у пакеті чорного кольору з написом «Boss». Забрав їх із собою, маючи намір продати. Дома переклав їх у спортивну сумку, з якою поїхав у ОСОБА_10 . З цією ж сумкою прийшов до знайомого, де розпивали разом спиртні напої. Сумку проніс у хату. Коли співробітники міліції з`ясовували кому належить сумка із книжками, вказав на себе, оскільки не хотів нікого з присутніх товаришів «підставляти». Церкву ніколи не відвідував, не може пояснити наявність його відбитків на віконній рамі у церкві. Припустив, що мають місце незаконні дії поліції у штучному створенні доказів його винуватості. Просив не позбавляти його волі.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у заподіянні ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень вона доводиться показаннями потерпілого, свідка, письмовими доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що позичив брату ОСОБА_3 ОСОБА_11 автомобільний акумулятор, який той тривалий час не повертав. Все ж домовились про зустріч, на яку замість ОСОБА_12 приїхав інший брат ОСОБА_9 ОСОБА_13 . Разом із ним був ОСОБА_14 . Він, потерпілий, попросив повернути акумулятор, ОСОБА_15 погодився, сказав, що віджене автомобіль та зніме акумулятор. У цей час ОСОБА_16 почав обурюватись, наполягав, щоб брат не віддавав акумулятор. Був сильно збуджений, в стані сп`яніння. Вийшовши з автомобіля обвинувачений почав його бити у голову. Було кілька ударів ОСОБА_3 , від яких упав, окуляри на обличчі розбились. Все відбулось миттєво, дуже швидко. ОСОБА_15 підбіг та відтягнув ОСОБА_17 , вони поїхали. В результаті мав розбитий ніс, верхню губу, синці, пошкоджено зуб. У той же день звернувся по медичну допомогу. Хто викликав міліцію не пам`ятає. Із ОСОБА_18 має давні неприязні стосунки. Він працює у ФОП ОСОБА_19 охоронником на ставку. Із ОСОБА_9 зустрічались неодноразово на воді з приводу порушення останнім правил рибальства. Той здійснював вилов риби незаконним способом. З приводу покарання обвинуваченому зазначив, що той не вживав заходів для примирення, відшкодування шкоди, а тому за немотивовану агресію має бути покараний по закону.
Свідок ОСОБА_20 суду показав, що все відбувалось у минулому році. Йому зателефонував брат обвинуваченого ОСОБА_21 та повідомив, що ОСОБА_16 б`є Неймановського. Коли прибіг, побачив як ОСОБА_7 разом із ОСОБА_12 та ще одним чоловіком на ім`я ОСОБА_22 , який нещодавно помер, машиною від`їжджають від магазину. Зупинив, побачив побитого ОСОБА_23 . Зі слів останнього дізнався, що його побив ОСОБА_14 . Він викликав міліцію по телефону, і всі разом поїхали на риболовецьку станцію очікувати на міліцію. У той день ОСОБА_24 та ОСОБА_17 не бачив.
Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доводиться письмовими доказами, зібраними в межах кримінального провадження:
-витягом з кримінального провадження №0000367 від 27.10.2015 року, згідно якого 27.10.2015 року до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_7 про те, що йому цього ж числа близько 15.00 год. в АДРЕСА_1 , біля місцевого магазину спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3 . Первинна правова кваліфікація, внесена до ЄРДР ст.125 ч.1 КК України;
-рапортом оперативного чергового Тростянецького РВ УМВСУ у Вінницькій області від 27.10.2015 року, зареєстрованого за №2325, відповідно до якого по спецлінії «102» надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_20 , мешканця с. Скибинці Тростянецького району про те, що в с. Скибинці ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження громадянину ОСОБА_25 ,
-заявою ОСОБА_7 від 27.10.2015 року відповідно до якої він просить прийняти міри до ОСОБА_3 , який цього ж числа близько 15.00 год. поблизу магазину в с. Скибинці по вул. Смовзюка спричинив йому тілесні ушкодження;
-протоколом огляду місця події від 27.10.2015 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є територія поряд з магазином в АДРЕСА_1 , де згідно пояснень ОСОБА_7 . ОСОБА_3 спричинив йому тілесні ушкодження;
-висновком експерта №273 від 28.10.2015 року за результатами судово-медичної експертизи, згідно якого у громадянина ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді садна носа, забійної рани верхньої губи, крайового пошкодження емалі першого правового зуба, які утворились від дії твердих тупих предметів, можливо 27.10.2015 року, при обставинах вказаних потерпілим, відносяться до категорії легких, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Протокол проведення слідчого експерименту від 30.10.2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого під час вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_20 на місці показав про обставини отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, очевидцем чого свідок був, суд визнає неналежним доказом, оскільки допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що очевидцем побиття не був, та взагалі того дня ОСОБА_3 не бачив. Про те, що відбулося, знає зі слів ОСОБА_7 .
Разом з тим, факт побиття ОСОБА_3 . ОСОБА_7 за вказаних вище обставин підтверджується дослідженими судом наведеними вище доказами.
Суд виключає можливість заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому за межами території поблизу місцевого магазину, де відбувався конфлікт, зважаючи на короткий проміжок часу, який пройшов від початку зустрічі потерпілого та обвинуваченого до отримання свідком ОСОБА_26 телефонного дзвінка від брата обвинуваченого про те, що відбувається побиття ОСОБА_7 . ОСОБА_3 , та до повідомлення про злочин у відділ міліції, а також приймаючи до уваги показання самого обвинуваченого про те, що на момент їх зустрічі ОСОБА_7 жодних тілесних ушкоджень на обличчі не мав.
По епізоду викрадення релігійних книг з храму в с. Скибинці Тростянецького району, не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, вона доводиться сукупністю доказів, визнаних судом належними, допустимими, а саме показаннями представника потерпілого, свідків, письмовими доказами.
Так, представник потерпілого ОСОБА_6 суду показав, що є старостою храму в с. Скибинці. Приход церкви досить малий, тому богослужіння у храмі здійснюється на великі свята. Відповідно церква відкрита не щодня. Йому зателефонували та повідомили, що у церкві покрали книжки. Пригадує, що у церкві був у середу, книжки були на місці. Все сталось у четвер. Двері були під замком. Ключі лише у нього. Він двері відчинив, зайшов, побачив шафу відчинену. Книжок там не було. На престолі не було ОСОБА_27 . Була кинута ікона, що зазвичай прихилена до вікна. З вікна були витягнуті цвяхи. Вікно відхилене. Ким вчинена крадіжка, йому не відомо. Корнієнка не знає. Він їх церкву не відвідує. Про його маму теж не знає. На даний час книги у храм повернуті, тому відмовився висловлювати думку щодо міри покарання обвинуваченому.
Свідок ОСОБА_28 суду показав, що по осені минулого року у нього дома зібралась компанія, випивали на веранді. Притомившись, він ліг спати у кімнаті. Розбудили його працівники міліції із запитанням чи знає він ОСОБА_3 та кому належить спортивна сумка, що в кімнаті. Виявилось, що за час коли він спав до компанії приєднався ОСОБА_14 . На запитання чия сумка, ОСОБА_16 сказав, що його. Коли відкрили сумку, там виявились церковні книги, кількості не пам`ятає. Після цього його разом із сумкою забрали працівники міліції.
Свідок ОСОБА_29 суду показав, що по осені 2015 року випивали компанією у ОСОБА_30 . Прийшов ОСОБА_16 із спортивною сумкою, заніс її до хати, а потім приєднався до них випивати. Коли прийшли працівники міліції, на запитання чия сумка ОСОБА_16 сказав, що його. Коли відкрили сумку, там виявились церковні книги, їх кількості не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_31 суду показала, що була присутньою в якості понятої при огляді місця події храму в с. Скибинці. Є прихожанкою цього храму. Під час огляду виявили відкрите вікно, відбитки на ньому. Вікно обробляли чорним порошком. Встановили відсутність книг, у тому числі Євангеліє, яке зазвичай зберігається у вівтарі. Серед прихожан храму обвинуваченого чи його маму не бачила.
Свідок ОСОБА_32 суду показала, що була присутньою в якості понятої при огляді місця події храму в с. Скибинці. Дала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_33 .
Свідок ОСОБА_34 суду показала, що веде бухгалтерію храму, продає свічки. Зі слів інших людей дізналась про крадіжку з церкви. Книги, які було викрадено зберігались у вівтарі, вхід туди жінкам заборонено. Серед прихожан храму обвинуваченого чи його маму не бачила.
Свідок ОСОБА_35 суду показала, що співає у храмі. Приход церкви у с. Скибинці дуже маленький, тому богослужіння здійснюються лише на великі свята. Євангеліє зберігається у вівтарі, доступ до нього має лише батюшка.
Обвинувачений показання свідків, представника потерпілого не заперечив.
Свідок ОСОБА_36 являється священнослужителем, та згідно поданої ним заяви через релігійні переконання відмовився свідчити (а.с.77).
Свідок ОСОБА_37 суду показав, що у 2015 році, точніше не пам`ятає ОСОБА_3 запропонував йому залізти до церкви та викрасти книжки, які можна дорого продати. Він відмовився. Потім, за кілька днів, ОСОБА_9 прийшов до нього додому із спортивною сумкою, темною, та запропонував продати книжки релігійні. Самі книги він не показував. Він відмовився.
Обвинувачений заперечив проти показів свідка ОСОБА_38 , вказав, що свідок його обмовляє.
Винуватість ОСОБА_3 доводиться дослідженими судом письмовими доказами:
- витягом з кримінального провадження №0000367 від 18.03.2016 року, згідно якого 13.11.2015 року до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_6 про те, що в період часу з 04.11.2015 року по 06.11.2015 року в АДРЕСА_1 невідомі особи шляхом відкриття вікна проникли у приміщення сільського храму ОСОБА_8 , звідки вчинили крадіжку чотирьох книг релігійного змісту. Первинна правова кваліфікація, внесена до ЄРДР ст. 185 ч.3 КК України;
-рапортом оперативного чергового Тростянецького РВ УМВСУ у Вінницькій області від 06.11.2015 року, зареєстрованого за №2405, відповідно до якого по телефону надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_6 , старости храму Параскеви Пятницької с. Скибинці про те, що 06.11.2015 року ним виявлено відсутність чотирьох книг релігійної тематики, які знаходились в даному храмі, історичної цінності не представляють;
-заявою ОСОБА_6 від 06.11.2015 року, відповідно до якої просить прийняти міри до невідомої особи, яка в період з 04.11.2015 року по 06.11.2015 року шляхом відкриття вікна проникла до приміщення сільського храму ОСОБА_8 , звідки вчинила крадіжку чотирьох церковних книг;
-протоколом огляду місця події від 06.11.2015 року з фототаблицею до нього, відповідно якого в приміщенні Тростянецького РВ УМВС України у Вінницькій області у ОСОБА_3 вилучено та упаковано у поліетиленові пакети книги релігійного змісту;
-протоколом огляду місця події від 06.11.2015 року з фототаблицею до нього, відповідно якого встановлено місцем події будівлю храму ОСОБА_8 , що в с. Скибинці. Оглядом виявлено частково відкрите вікно, що з тильної сторони будівлі храму, та є другим за рахунком, якщо рахувати від кута будівлі храму зі сторони вхідних дверей. Цвях, яким кріпиться вікно з однієї сторони відігнутий, вікно відкрите назовні на 3 см. З середини храму, тюль, якою прикрите вікно, частково відсунута. В ході огляду місця події було оброблено дактилоскопічним порошком поверхню віконної рами та скла вікна, яке виявлено відкритим. Виявлені сліди пальців рук вилучені, упаковані до паперового конверту ;
-постановою від 28.01.2016 року про отримання зразків для проведення експертизи та протоколом від 28.01.2016 року отримання зразків для експертизи, відповідно до яких у ОСОБА_3 відібрано зразки відбитків пальців рук для проведення судово - дактилоскопічної експертизи;
-висновком експерта №3-Мз від 25.01.2016 року за результатами мистецтвознавчої експертизи, відповідно до якого об`єкт №1 книга, напрестольне «Євангеліє» являється примірником друкованої продукції, богослужебною літературою, використовується у християнському богослужінні, надрукована у 1794 році у м. Москва в Російській імперії з ознаками ремонту, з втратою сторінок, заміненою палітуркою. Прогнозована вартість станом на 05.11.2015 року складає 13 557,99 коп.;
об`єкт №2 книга «Псалтир» являється примірником друкованої продукції, використовується для християнського богослужіння, надрукована в типографії Києво-Печерської лаври в м. Києві у 1894 році. Прогнозована вартість станом на 05.11.2015 року складає 210,00 грн.;
об`єкт №3 книга «Молитвослов» являється примірником друкованої продукції релігійного призначення, використовується для домашнього або келійного читання, надрукована кінці ХІХ - початку ХХ років в Російській імперії. Прогнозована вартість станом на 05.11.2015 року складає 100,00 грн.;
об`єкт №4 книга з назвою «Новый заветъ» являється примірником друкованої продукції релігійного призначення, використовується для домашнього або келійного читання, надрукована в кінці ХІХ - початку ХХ століть в типографії Києво-Печерської лаври. Прогнозована вартість станом на 05.11.2015 року складає 75,00 грн.
-протоколом огляду предмету від 23.02.2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуто чотири книги: книга «Євангеліє», 1794, Москва, Російська імперія; книга «Псалтир», 1894, типографія Києво-Печерської лаври; книга «Молитвослов», кінець ХІХ - початок ХХ ст. Російська імперія; книга «Новый заветъ», кінець ХІХ початок ХХ ст. типографія Києва-Печерської лаври;
-протоколами пред`явлення речей для впізнання від 23.02.2016 року з фототаблицями до них, відповідно до яких ОСОБА_6 серед пред`явлених йому книг упізнав книги, викрадені з храму;
-висновком експерта №87 Д від 17.02.2016 року, відповідно до якого шість слідів папілярних узорів рук розмірами 17?21мм, 15 ?25мм, 18?28 мм, 34?35мм, 18?42мм, 13?39мм, вилучених при огляді місця події 06.11.2015 року за фактом крадіжки з приміщення сільського храму ОСОБА_8 , в с. Скибинці Тростянецького району Вінницької області придатні для ідентифікації за ними особи, а сліди папілярних узорів рук розмірами 8?9мм, 7?9мм непридатні для ідентифікації за ними особи.
Сліди папілярних узорів пальців рук розмірами 17?21мм, 15 ?25мм, 18?28 мм, 34?35мм, 18?42мм, 13?39мм залишені: слід папілярного узору пальця руки розміром 17?21мм залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_3 , слід папілярного узору пальця руки розміром 15 ?25мм великим пальцем лівої руки ОСОБА_3 , слід фрагмента долоні руки розміром 34?35мм залишений лівою долонею руки ОСОБА_3 , слід папілярного узору пальця руки розміром 18?42мм залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_3 , слід папілярного узору пальця руки розміром 13?39мм залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_3 .
Вказані вище докази, визнані судом належними та допустимими, у своїй сукупності спростовують захисну версію обвинуваченого про те, що він не вчиняв крадіжки церковних книг з храму в с. Скибинці.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 125 ч.1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження та за ст. 185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, знову вчинив злочини, будучи судимим, в період іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, що усуває сумніви про його осудність, зі слів утримує неповнолітню дитину. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
Потерпілий ОСОБА_7 , представник потерпілого - юридичної особи ОСОБА_6 участі в судових дебатах не приймали, судовий розгляд завершено за їх відсутності з урахуванням поданих ними письмових згод на це (а.с.54,84) і за згодою всіх сторін провадження.
Беручи до уваги тяжкість вчинених ОСОБА_3 злочинів та перелічені дані про його особу, суд вважає за неможливе його виправлення в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак, знаходить підстави для призначення йому покарання в межах санкцій ч.1 ст. 125 КК України та ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням правил ст. 70, 71 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також достатнім і в даному конкретному випадку необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Цивільні позови потерпілими не заявлялися.
Процесуальні витрати по проведенню експертиз слід стягнути з обвинуваченого.
Строк дії запобіжного заходу особистого зобов`язання, обраного 22.03.2016 року відносно ОСОБА_3 слідчим суддею Тростянецького районного суду Вінницької області закінчився, підстав його обирати до набуття вироком законної сили суд не вбачає, сторони провадження на цьому не наполягали.
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати винуватим ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Визнати винуватим ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Згідно ст. 71 КК України, ОСОБА_3 до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.11.2014 року і визначити остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи в сумі 491,04 грн., та за проведення мистецтвознавчої експертизи в сумі 2457,60 грн., а всього 2948 (дві тисячі дев`ятсот сорок вісім) грн. 64 коп.
Речові докази по справі, а саме книги : напрестольний «Євангелія», «Псалтир», «Молитвослов», «Новий завєт», що передані на зберігання представнику потерпілого юридичної особи ОСОБА_6 залишити йому ж.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя