печерський районний суд міста києва
Справа № 757/582/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
05 січня 2017 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0007313.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні прокурор просила задовольнити клопотання з викладених у ньому підстав.

З матеріалів клопотання вбачається, що Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0007313 від 09.11.2016 року, за ознаками злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб ОСОБА_5 з метою власного збагачення, маючи злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, в особливо великих розмірах, отриманими від покупця після укладання фіктивного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого злочинного наміру, співучасники злочину попередньо розподілили ролі, згідно яких ОСОБА_6 повинен був оформити квартиру АДРЕСА_1 у свою власність, на підставі договору дарування, який посвідчує ОСОБА_6 як власника, а ОСОБА_5 , в свою чергу, повинен забезпечити наявність вказаного підробленого документу на дану квартиру із зазначеними у них відомостями про ОСОБА_6 як обдарованого.

В подальшому, в період часу з травня по червень місяць 2016 року, в невстановленому досудовим розслідуванням місці та спосіб, ОСОБА_5 діючи умисно, відповідно до відведеної йому ролі, маючи злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, а також маючи злочинний намір, спрямований на використання завідомо підроблених документів, надав ОСОБА_6 завідомо підроблений договір дарування зареєстрований у реєстрі за № 463, завірений 02.02.2012 приватним нотаріусом ОСОБА_7 , після підписання якого, ОСОБА_6 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

06.11.2016, ОСОБА_6 діючи відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану з ОСОБА_5 , уклав попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 із ОСОБА_8 , який виступав в особі покупця, за що останній надав завдаток у розмірі 2 000 доларів США.

Після цього, 14.11.2016, ОСОБА_6 подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , раніше спеціально заготовлені завідомо підроблені документи, які для нього надав ОСОБА_5 , що містять недостовірні дані про право власності на квартиру, а саме: договір дарування на ім`я ОСОБА_6 . Того ж дня, ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 підписав із ОСОБА_8 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , за що повинен був отримати грошові кошти в сумі 40 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1 030 040 (один мільйон тридцять тисяч сорок) гривень за офіційним курсом НБУ на момент підписання даного договору

Крім того, 14.11.2016 ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів шляхом обману, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, мав намір, під виглядом продажу квартири АДРЕСА_1 , заволодіти грошовими коштами ОСОБА_8 . Однак, після укладення фіктивного договору купівлі-продажу зазначеної квартири, не заволоділи грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 40 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1 030 040 (один мільйон тридцять тисяч сорок) гривень за офіційним курсом НБУ на момент підписання даного договору, що являється особливо великим розміром, у зв`язку із не доведенням своїх злочинних дій до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

В подальшому, відповідно до відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 27.11.2016 об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 00 відчужено на користь ОСОБА_10 .

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є предметом кримінального правопорушення та відчужена в результаті вчинення кримінального правопорушення, а незастосування заборони розпоряджатися ним може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, з метою збереження майна, на яке спрямоване кримінальне правопорушення, недопущення його подальшого відчуження та забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження, оскільки його незастосування може призвести до його зникнення, шляхом реалізації цього майна останнім чи уповноваженими ним особами, атому слідчий суддя заслухавши пояснення прокурора, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яка, відповідно до відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 27.11.2016 перереєстровано на ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1