ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1969/17
провадження № 1-кп/753/491/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" серпня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України.
Головуючим у судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо доцільності тримання під вартою обвинуваченого, оскільки строк дії запобіжного заходу відносно нього, обраного у виді тримання під вартою, спливає 03 вересня 2017 р.
Прокурор вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки на даний час обставини, що були підставою для застосування тримання під вартою обвинуваченого, залишились без змін.
Захисник ОСОБА_6 , думку якого підтримав обвинувачений, не заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Розглядаючи тривалість періоду затримання не абстрактно, а оцінюючи в даному конкретному випадку відповідно до особливостей такого затримання (справи W проти Швейцарії, Штегмюллер проти Австрії, Вемгофф проти Німеччини, Панченко проти Росії, Бекчиєв проти Молдови), суд вважає, що в даному випадку є обов`язкова умова - condition sine qua non правомірності затримання, а саме обґрунтована підозра, що обвинувачений вчинив злочин. При цьому суд враховує практику Європейського суду з захисту прав людини, а саме те, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і тому оцінка такого ризику проводиться з посиланням на ряд інших факторів (справи Панченко проти Росії, Бекчиєв проти Молдови).

Відповідно до ухвали слідчого судді відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який останній раз продовжено відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва до 03.09.2017 р.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, покарання за які передбачено, в тому числі, у виді довічного позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи, що сплинув значний проміжок часу, суд, проявляючи особливу ретельність у ході судової процедури, встановив наявність інших підстав для позбавлення волі, вважаючи їх релевантними (відповідними) та достатніми.

Судом приймається до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень в сукупності з даними, що характеризують особу останнього, а саме вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних та родинних зв`язків, відсутність місця реєстрації та постійного проживання в м. Києві, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою.
Крім того докази, які би свідчили про те, що на даний час змінилися обставини, які були підставами для застосування обвинуваченому найбільш суворого вигляду запобіжного заходу і продовження строку його дії або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені судом раніше, відсутні.
Відомості, які би свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження відсутні.
Також суд вважає, що вказане продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ризики справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
З огляду на викладене, суд вважає неможливим застосувати інші, більш м`які, запобіжні заходи, як такі, що не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 16 жовтня 2017 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий
Судді