печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України. Клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженню № 0000009, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2016 року, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України. Досудовим розслідуванням по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Донецька, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, підозрюється у фінансуванні тероризму, а саме дій вчинених з метою фінансового забезпечення терористичної організації «Донецька народна республіка», за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України. ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, вчинив фінансування тероризму, тобто дії з метою матеріального забезпечення терористичної організації, а саме злочин, передбачений ч. 2 ст. 258-5 Кримінального кодексу України. 24.04.2017 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затриманий в порядку ст. 208 КПК України. 25.04.2017 року ОСОБА_5 повідомлено обґрунтовану підозру за ч. 2 ст. 258-5 КК України. В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Зазначив, відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 258-5 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеністю органом досудового розслідування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України. Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000009, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2016. 24.04.2017 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затриманий в порядку ст. 208 КПК України. 25.04.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 258-5 КК України, а саме, ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, вчинив фінансування тероризму, тобто дії з метою матеріального забезпечення терористичної організації. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 258-5 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин. Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті. Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України. У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність. Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою. Разом з тим, слідчий суддя вважає жодним чином необґрунтованими та недоведеними доводи слідчого та прокурора, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вищевказаному ризику, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах дані про такі обставини відсутні. Слідчим не обґрунтовано та не доведено, що слідчі дії, які вчиняються та необхідно вчинити в подальшому, не можливо вчинити без тримання підозрюваного під вартою, сама по собі необхідність вчинення ряду слідчих дій не виправдовує тримання особи під вартою. Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч.1 ст.178 КПК України враховує тяжкість покарання за інкримінованими підозрюваному кримінальними правопорушеннями, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків та сімейний стан підозрюваного: має постійне місце проживання разом з родиною, його матеріальний стан, процесуальну поведінку підозрюваного. Зважаючи на необхідність запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, які можуть мати місце у зв`язку із підозрою його у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад вісім років, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, зважаючи на неможливість запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу, щодо ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 258-5 КК України. Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 19 год. 30 хв. 24 квітня 2017 року. Визначити строк дії ухвали до 22 червня 2017 року. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено 03.05.2017 року о 14 годині 15 хвилин.
Слідчий суддя ОСОБА_1