МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1978/15-к
Провадження 1-в/480/64/17
Ухвала
11 квітня 2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
органу пробації ОСОБА_4 ;
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві подання начальника Миколаївського районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від призначеного покарання з випробуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, без освіти, не одруженого, раніше судимого,
ОСОБА_5 вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2016 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на три роки. На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_5 зобов`язано повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Миколаївський районний сектор Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернувся до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_5 від покарання з випробуванням для відбування покарання, посилаючись на те, що контролювати поведінку засудженого неможливо у зв`язку із тим, що засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки.
У судовому засіданні представник органу пробації подання підтримав.
Заслухавши пояснення представника органу пробації, вивчивши матеріали справи, заслухавши прокурора, який вважав, що подання не підлягає задоволенню, засудженого, який заперечував проти подання, суд дійшов такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Частинами 2, 3, 4 статті 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Згідно з положеннями п. 4.1 розділу ІV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України 19.12.2003 N 270/1560, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 січня 2004 р. за N 16/8615 (далі - Інструкція), після отримання копії вироку суду засуджена особа відразу викликається до інспекції (неповнолітні - з батьками або особою, яка їх заміняє) для проведення з нею співбесіди, під час якої їй роз`яснюються порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на неї судом обов`язків, за порушення громадського порядку, учинення нового злочину, уточнюються анкетні дані.
У матеріалах особової справи № 32/2016 ОСОБА_5 відсутні документи, що підтверджують те, що засудженому ОСОБА_5 роз`яснено порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків, за порушення громадського порядку, учинення нового злочину.
Крім того, як вбачається з подання під час виконання вироку Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2016 року засуджений ОСОБА_5 за місцем постійного проживання не мешкає; орган пробаці про зміну місця проживання не повідомив.
Так, органом пробації направлялися виклики засудженому, зокрема, 28.10.2016 на 04.11.2016; 23.11.2016 на 01.12.2016. На вказані виклики засуджений до органу пробації не з`являвся. У матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_5 відсутні будь-які данні які б свідчили про отримання засудженим ОСОБА_5 викликів.
Згідно з положеннями п. 1.5. Інструкції контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, включає в себе привід засуджених осіб, які не з`явились за викликом до інспекції.
При здійсненні контролю за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, та звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років, органи внутрішніх справ виконують подання інспекції про привід засуджених осіб, які без поважних причин не з`явилися за викликом до інспекції (частина 1 статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України) (п. 3.1.1. Інструкції).
Пунктом 5.1. Інструкції встановлено, що у разі неприбуття за викликом до інспекції без поважних причин до засудженої особи може бути застосовано привід, який здійснюється відповідними органами внутрішніх справ.
Отже, якщо орган пробації вважає, що засуджений ОСОБА_5 ухиляється від виклику до органу пробації, вони не позбавлені права звернутися до органів внутрішніх справ з поданням про привід засудженого.
Разом із тим, суд вважає не достатніми вжиті заходи із встановлення місця знаходження засудженого ОСОБА_5 . Так, органом пробації не здійснювалася перевірка даних можливого призову ОСОБА_5 до Збройних Сил України. Крім того, під час проведення першочергових розшукових дій працівником органу пробації були направлені запити до медичних установ, ізоляторів, РАЦС Миколаївської області. Однак, з матеріалів справи вбачається, що органом пробації не отримані відповіді на запити з Миколаївської СМЕ; Миколаївського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану; Миколаївської обласної лікарні; Миколаївського обласного наркологічного диспансеру; Миколаївської центральної районної лікарні; Миколаївського обласного шкірно-венерологічного диспансеру; з Центру реінтеграції бездомних громадян. При цьому працівник органу пробації вказує, що вжитими розшуковими заходами місце перебування засудженого не встановлено.
Пунктами 6.4., 6.5. Інструкції передбачено, що початкові розшукові заходи проводяться протягом одного місяця з дня, коли працівнику інспекції стало відомо про залишення засудженою особою місця постійного проживання або неприбуття звільненого з місць обмеження або позбавлення волі до обраного місця проживання.
Якщо протягом указаного терміну місцезнаходження засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засуджених осіб.
Одночасно з цим стосовно засудженої особи інспекція надсилає до суду подання для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням чи звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років.
Всупереч вказаних вимог Інструкції орган пробації перед направленням до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням будь-яких матеріалів для проведення початкових розшукових заходів до органів внутрішніх справ не направив.
Звертаючись до суду з поданням, орган пробації в його обґрунтування зазначає лише одну підставу, зокрема те, що засуджений за місцем проживання не мешкає. Однак, лише ця єдина обставина, без належної перевірки причин відсутності ОСОБА_5 за місцем проживання, не може свідчити про ухилення засудженого від відбування покарання та порушення покладених на нього обов`язків. Крім того, засуджений ОСОБА_5 з`явився у судове засідання та повідомив суд, що наміру ухилятися від відбування покарання він не мав, з порядком відбування покарання ознайомлений не був, атому не вірно зрозумів яким чином має відбуати покарання.
За таких обставин, суд вважає, що подання є передчасним і таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-
Відмовити у задоволенні подання начальника Миколаївського районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від призначеного покарання з випробуванням ОСОБА_5
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня оголошення ухвали.
Суддя ОСОБА_1