справа №176/100/17
провадження №1-кп/176/45/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2017 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Авангард П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, підприємницькою діяльністю не займається, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, не одруженого, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, опікуном не призначався, державних відзнак та нагород не має, інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, раніше судимого: 15.02.2010 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі 5 років 6 місяців, звільнився 30.09.2013 року умовно-достроково на підставі ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.09.2013 року на невідбутий термін 1 рік 7 місяців, зареєстрованого та мешкаю чогоза адресою АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої юридичної особи за довіреністю ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 ,

13.11.2016 року у денний час доби, точного часу не встановлено, у ОСОБА_3 виник корисливий умисел направлений на повторне таємне викрадення будь-якого чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
Крім того, в ніч з 18.11.2016 року на 19.11.2016 року, точного часу не встановлено, проходячи біля будинку АДРЕСА_3 , у ОСОБА_3 виник корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення будь-якого чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
В ніч з 18.11.2016 року на 19.11.2016 року, точного часу не встановлено, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, ОСОБА_3 підійшов до вікна квартири АДРЕСА_4 , розхитав та відігнув решітку, встановлену з зовнішньої сторони вікна. Після чого, через кватирку, відчинив вікно та проник до вищевказаної квартири. Продовжуючи свої злочинні дії, останній, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не контролює їх, за допомогою ножа, який ОСОБА_3 приніс із собою, викрав з вказаної квартири два змішувачі води, які було встановлено на кухні та у ванній кімнаті, лічильник холодної води та чотири горілки з газової плити, які належать на праві приватної власності ТОВ "ФИМ".
Заволодівши викраденим, а саме двома змішувачами води вартістю 370 грн. 99 коп. та 336 грн. 00 коп. відповідно, лічильником холодної води вартістю 203 грн. 16 коп. та чотирма горілками з газової плити вартістю 92 грн. 50 коп., ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ "ФИМ" матеріальну шкоду згідно висновку судової-товарознавчої експертизи №24 від 09.12.2016 року на суму 1002 грн. 65 коп.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, встановленого цим вироком, визнав повністю, щиро розкаявся, однак на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати суду показання з приводу обставин діяння.
При цьому докази його вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , скориставшись своїм конституційним правом, відмовився давати суду показання, разом з тим не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, докази його винуватості, погоджується з правовою кваліфікацією вчиненого кримінального правопорушення, у суду не виникають сумніви щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, а також з огляду на те, що обвинувачений відмовився давати суду показання, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Оскільки сторони вважають, що обставини діяння доведені наявними у справі доказами та фактичними обставинами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доведеними, а саме фактичні обставини діяння, пов`язані з датою, часом, місцем, способом вчинення злочину, формою умислу, кількістю, найменуванням викрадених речей та їх оцінкою.
Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 за фактами незаконного таємного викрадення ним чужого майна потерпілих ОСОБА_5 та ТОВ «ФИМ» органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Протиправне діяння, яке вчинене ОСОБА_3 та кваліфікуються за ст. 185 ч. 3 КК України, відносяться до тяжких злочинів.
При призначені обвинуваченому виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, суспільно небезпечні наслідки у вигляді протиправного заволодіння чужим майном та завдання матеріальної шкоди потерпілим, дані про особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за аналогічні корисливі злочини проти власності, справжній злочин вчинив в період погашення судимості за тяжкий злочин.
Оцінюючі фізичний і психічний стан здоров`я ОСОБА_3 , суд враховує, що останній перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2009 року з приводу опійної наркотичної залежності, з 28.11.1994 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом за класифікацією F70.1, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №308 від 27.12.2016 року як такий виявляв раніш та виявляє в теперішній час легку умову відсталість з порушенням поведінки, психічні та поведінкові розлади відбуваються унаслідок поєднаного вживання наркотичних засобів, на момент вчинення інкримінованих діянь міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними.
У якості пом`якшувальних покарання обвинуваченому обставин суд враховує та бере до уваги його щире каяття у вчиненому злочинові, публічне вибачення у вчиненому, яке в судовому засіданні було прийняте кожним з потерпілих. Обтяжуючі обвинуваченому покарання обставини у справі відсутні.
Враховуючи викладене в сукупності, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів обрати ОСОБА_3 покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до роз» ясень, що наведені в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.92 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», у випадку коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна.
Таким чином, незважаючи на повне визнання обвинуваченим позову, заявленим до нього ТОВ «ФИМ», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, суд убачає підстави задовольнити позов частково в розмірі вартості викраденого водяного лічильника, визначеного експертизою на час викрадення в сумі 203 грн. 16 коп., а в іншій частині відмовити, оскільки 2 змішувачі води є виявлені та передані за розпискою потерпілому, про те що їх стан погіршився після викрадення, в судовому засіданні не доведено, як і не встановлені обставини, що ОСОБА_3 з приміщення потерпілого була викрадена ще й пательня.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави судові витрати, понесені згідно звіту про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №94 від 20.12.2016 року в сумі 150 гривен 00 копійок, та на проведення судово-товарознавчої експертизи №24 від 09.12.2016 року - в сумі 195 гривен 00 копійок.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Термін відбуття призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного виконання вироку.
Позов ТОВ «ФИМ» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФИМ» матеріальну шкоду, завдану злочином, в сумі 203 (двісті три) гривні 16 копійок. В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, понесені на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №94 від 20.12.2016 року в сумі 150 гривен 00 копійок, для проведення судово-товарознавчої експертизи №24 від 09.12.2016 року - в сумі 195 гривен 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя: ОСОБА_1