Справа № 461/9168/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.07.2017

Галицький районний суд м.Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого оператором ТзОВ «Фуджікура аутомотів», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 12 серпня 2015 року, приблизно о 01.45 год., перебуваючи поблизу будинку № 81, по вул.І.Франка у м.Львові, проникнувши в автомобіль марки «ВАЗ 2104» (д.н.з. НОМЕР_1 ), таємно викрав з багажного відсіку автомобільний гідравлічний домкрат, вартістю 620 грн., який належить ОСОБА_7 , однак злочин не довів до кінця з причини, що не залежала від його волі, оскільки його дії були викриті перехожими.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини та надав суду показання про те, що дійсно у серпні 2015 року, намагався викрасти з автомобіля марки «ВАЗ 2104» домкрат, проте його дії були викриті перехожими. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

З врахуванням наведеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його характер та наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, офіційно працевлаштований, а тому приходить до висновку, що покарання останньому слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано вчинений ним злочин у виді штрафу.

Питання речових доказів слід вирішити у встановленому законом порядку.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме автомобільний гідравлічний домкрат синього кольору залишити потерпілому ОСОБА_7 , згідно розписки останнього.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1