Дата документу Справа № 317/5015/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/866/17
Єдиний унікальний № 317/5015/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 125 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001550 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Балабино, Запорізького району, Запорізької області, українця, громадянин України, освіта середня спеціальна, працюючий УА ТОВ «Євромікс» з II», на посаді вантажника, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України;
за участю прокурора ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 , вказує, що з вироком суду погодитись не може і вважаю, що вищезазначений вирок суду винесено без урахування дійсних обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановлено помилково, тому його не можна вважати чинним. Відтак такий вирок підлягає скасуванню з таких підстав.

Суд поверхово розглянув справу, пославшись на ч.3 ст.349 КПК України. Це є неправильно, оскільки вона, як потерпіла від злочину оспорювала цей порядок розгляду справи з врахуванням того, що підсудний ОСОБА_6 не відшкодував мені завдані матеріальні збитки та моральні збитки пов`язані зі стійкою втратою здоров`я. В результаті перелому кісток носа вона потребую хірургічного втручання для усунення перешкод носового дихання.

Що до неподання нею позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої засудженим в результаті його злочинних дій, то слідчий в провадження якого знаходилась ця кримінальна справа не тільки не роз`яснив її прав як потерпілої, що до подачі цивільного позову в рамках кримінального провадження, а і в сенсі можливості отримання безоплатної юридичної допомоги. Як результат в судове засідання вона з`явилась без цивільного позову. Розпочинаючи судовий розгляд суддя при таких обставинах не мав права на спрощену процедуру розгляду, тим більш, що вона як потерпіла від злочину виказала своє заперечення.

Крім того в описовій частині вироку зазначається що ОСОБА_6 вживав спиртні напої і відповідно в стані алкогольного сп`яніння безпідставно звинуватив її в крадіжці телефону, вдарив в обличчя декілька раз зламавши кістки носу. А в мотивувальній частині вироку в порушення п.13 ч.1 ст.67 КК України зазначено що « Обставини, що обтяжують покарання - відсутні».

Таким чином враховуючи викладене судом було постановлено вирок з порушенням вимог ст.ст.368, 370, 374 КПК України, а тому просить апеляційний суд скасувати його, як неправосудний.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: потерпілу, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які просили вирок суду залишити без змін; колегія суддів, перевіривши матеріали провадження, вважає, що апеляційна скарга потерпілої задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Вироком Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді 6 місяців виправних робіт із відрахуванням 15 відсотків в дохід держави. В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком, 20 серпня 2016 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поблизу магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_9 , маючи умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень, наніс не менше 1 удару в обличчя, чим спричинив ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 3950 від 04.10.2016 закритий перелом кісток носа зі зміщенням кісткових фрагментів, із збереженою функцією носового дихання з обох сторін, синці навколо обох очей в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

ВинуватістьОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України.

Доводи потерпілої про порушення місцевим судом вимог ч. 3 ст. 349 КПК є безпідставними.

Згідно приписів ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо порти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як убачається з матеріалів справи, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини.

При цьому обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти проведення судового розгляду у скороченому порядку. Не заперечували проти такого порядку судового розгляду й інші учасники провадження, в тому числі потерпіла і прокурор.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, врахувавши думку учасників судового провадження про проведення судового розгляду у скороченому порядку, з`ясувавши правильність розуміння ними змісту обвинувачення та роз`яснивши відповідні наслідки такого розгляду, суд відповідно до приписів ч. 3 ст. 349 КПК обґрунтовано визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо обставин, які ніким не оспорювались.

Необґрунтованими є доводи потерпілої і про те, що слідчий не роз`яснив її прав як потерпілої, що до подачі цивільного позову в рамках кримінального провадження, як результат в судове засідання вона з`явилась без цивільного позову, оскільки в апеляційному порядку можуть бути оскарженні судові рішення на відповідність вимог, які передбачені в ст. 370 КПК України, а не дії слідчого. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що таке рішення суду першої інстанції не перешкоджає подальшому провадженню та можливості розгляду позову потерпілої у порядку цивільного судочинства у разі подання позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Доводи потерпілої ОСОБА_8 про те, що суд необґрунтовано не врахував при призначенні покарання обвинуваченому таку обтяжуючу покарання обставину, як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідно до ст. ст. 91, 92 КПК України серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є і обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання. Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на прокурора. Однак на досудовому розслідуванні обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, встановлено не було (а.п. 3), ця обставина не була і предметом доказування прокурором в суді першої інстанції при розгляді кримінального провадження, а тому суд обґрунтовано вказав у вироку, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.

Колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст. 65 КК України призначене обвинуваченому ОСОБА_6 судом покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її оголошення.
Судді: