29 березня 2017 року
Справа № 203/256/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000143, які надійшли з обвинувальним актом, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дніпро, громадянин України, українець, освіта вища, на час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді офіцера відділу комплектування, одружений, є інвалідом третьої групи, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинуваченого за ч.2 ст.369-2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
З березня 2014 року по теперішній час старший лейтенант ОСОБА_4 проходить військову службу на посаді офіцера відділення формування та відправки команд і партій військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований в АДРЕСА_2 .

Старший лейтенант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та «Функціональних обов`язків офіцера відділення комплектування», затверджених військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.05.2014, відповідає за якість та своєчасність відправлення команд призначених для доукомплектування запасних та резервних частин, зокрема під час призову на мобілізацію, оформляє усі документи для поставки сержантів, солдат запасу, видає необхідні довідки та усі інші військово-облікові документи.

Відповідно до пунктів 1, 8, 9 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №389 від 03.06.2013, військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території. Завданням військових комісаріатів є проведення призову громадян на військову службу у мирний і воєнний час, забезпечення добору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у доборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, та інші завдання, зокрема призов на військову службу під час мобілізації.

У серпні 2014 року старший лейтенант ОСОБА_4 одержав неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, про непризов на військову службу за мобілізацією, громадян, які перебували на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, у серпні 2014 року ОСОБА_4 , дізнавшись про те, що громадянин ОСОБА_5 , який знаходиться на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , викликається до військового комісаріату для вирішення питання щодо призову на військову службу під час мобілізації, діючи з корисливих мотивів, умисно, запропонував останньому надати йому ( ОСОБА_6 ) неправомірну вигоду - грошові кошти у сумі 6 000 грн. за вплив на прийняття рішення військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, про не призов на військову службу під час мобілізації, з чим ОСОБА_5 погодився.

О 9-й годині 26 серпня 2014 року ОСОБА_5 , на виконання попередньої домовленості з ОСОБА_4 , здійснив передачу грошових коштів у сумі 6 000 грн. шляхом їх переказу через термінал ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться у м.Дніпро, вул.Ленінградська, буд.5, на зазначений ОСОБА_4 рахунок, які останній, діючи умисно, отримав та розпорядився на власні потреби.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у вересні 2014 року старший лейтенант ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з використанням наданої йому влади та службового становища, повторно одержав неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, про непризов на військову службу за мобілізацією громадян, які перебували на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , при наступних обставинах.

Так, 29 серпня 2014 року старший лейтенант ОСОБА_4 , дізнавшись про те, що громадянин ОСОБА_7 , який знаходиться на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , викликається до військового комісаріату для вирішення питання щодо призову на військову службу під час мобілізації, діючи з корисливих мотивів, умисно, запропонував останньому надати йому ( ОСОБА_6 ) неправомірну вигоду - грошові кошти у сумі 6 000 грн. за вплив на прийняття рішення військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, про не призов на військову службу під час мобілізації, з чим ОСОБА_7 погодився.

О 15-ї годині 15 вересня 2014 року ОСОБА_7 , на виконання попередній домовленості з ОСОБА_4 , здійснив передачу грошових коштів у сумі 6 000 грн. шляхом їх переводу через термінал ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться у м.Дніпро, вул. Короленка, буд.3, на зазначений ОСОБА_4 рахунок, які останній, діючи умисно, отримав та розпорядився на власні потреби.

Того ж дня, в результаті проведених слідчих дій було задокументовано факт отримання від громадянина ОСОБА_7 неправомірної вигоди у сумі 6 000 грн. старшим лейтенантом ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах він отримав грошові кошти від ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за надання висновку військово-медичної комісії щодо непридатності до військової служби. У вчиненому щиро розкаюється.

Відповідно до ч.2 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, в судовому засіданні досліджувалися письмові докази, надані стороною обвинувачення.

Письмовими доказами у кримінальному провадженні є: заява ОСОБА_7 про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, згідно якого ОСОБА_7 повідомляє про те, що ОСОБА_8 запропонував йому надати останньому неправомірну вигоду за надання висновку військово-медичної комісії щодо непридатності до військової служби; протокол огляду грошових коштів ввід 15.09.2014; протокол огляду від 15.09.2014; протокол обшуку ОСОБА_4 від 15.09.2014; протокол обшуку службового кабінету ОСОБА_4 від 15.09.2014; протокол огляду мобільних телефонів Нокіа С2, Нокіа Е65 та фотознімки до нього ;роздруківка з рахунку в ПриватБанку; протокол огляду мобільного телефону Самсунг від 16.09.2014, який добровільно надав ОСОБА_7 ; заява ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, згідно якого ОСОБА_9 повідомляє про те, що ОСОБА_8 запропонував йому та отримав від нього неправомірну вигоду за надання висновку військово-медичної комісії щодо непридатності до військової служби; протокол огляду службового кабінету ОСОБА_4 від 17.09.2014; чек з терміналу ПАТ «ПриватБанк» про перерахування грошових коштів на вказаний ОСОБА_4 рахунок; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії 15.09.2014 стосовно ОСОБА_4 .

Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, тобто пропозиція здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за надання неправомірної вигоди для себе, а також одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, є інвалідом третьої групи, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу з позбавленням права займати посади в органах військового управління, оскільки виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства та саме такого покарання буде достатнім для та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.5 ст.96-2 КК України спеціальну конфіскацію до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати, оскільки грошові кошти в розмірі 6000 гривень, які отримав обвинувачений ОСОБА_4 підлягають поверненню власнику ОСОБА_7 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень з позбавленням права займати посади в органах військового управління стоком на три роки без застосування спеціальної конфіскації.

Речові докази: чек №5205 з терміналу ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться в метріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження; акт №5786/771 визначення стану здоров`я ОСОБА_7 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження повернути за належністю Красногвардійсько-Кіровському ОРВК м. Дніпро; блокнот з особистими записами ОСОБА_4 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження; грошові кошти в сумі 6000 гривень, що знаходяться на зберіганні в ГВБКОЗ УСБУ у Дніпропетровській області повернути за належністю ОСОБА_7 .

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1