Справа №621/2352/16-к
Пр. №1-кп/621/195/16
В И Р О К
Іменем України
29 грудня 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000985 від 22 серпня 2016 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, судимого:
1)вироком Зміївського районного суду Харківської області від 07.07.2011 року за ч. 1 ст. 296 КК України до штрафу в розмірі 8500 грн.;
2)вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.03.2013 року за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік; згідно ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27.09.2013 року, на підставі ст. 81 КК України, звільнений від відбування покарання умовно-достроково на не відбутий строк 04 місяці 19 днів;
3)вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23.04.2014 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 22.01.2016 року за відбуттям строку покарання на підставі ЗУ «Про амністію», ч. 5 ст. 72 КК України,
у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и в:
В кінці серпня 2016 року у ОСОБА_5 , який перебував по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою реалізації якого ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу таємно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, викрав пральну машину марки «SATURN» модель ST 1602, яка належить ОСОБА_7 . Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , згідно висновку товарознавчої експертизи № 4598 від 22.09.2016 року матеріальну шкоду на загальну суму 318 грн.
Крім того, 05 жовтня 2016 року, близько 19 год. 00 хв. у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, по вул. Таранівське шосе м. Зміїв Харківської області, виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 05.10.2016 року близько 19 год. 10 хв., підбіг до ОСОБА_8 , який проходив поблизу будівлі Харківського обласного проти туберкульозного диспансеру № 3, розташованого в м. Зміїв, вул. Таранівське шосе буд. 70, де із з застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, що проявилося в нанесенні не менше 3-х ударів в область обличчя ОСОБА_9 , подавив волю останнього, після чого протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, заволодів зимовою курткою, торгової марки «Adidas», яка належала ОСОБА_8 , чим спричинив останньому, згідно висновку товарознавчої експертизи № 11 від 10.10.2016 року, матеріальну шкоду в розмірі 765 грн.
В результаті нападу ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді синців та забитих ран на обличчі, які згідно висновку судово медичної експертизи № 186-Зм/16 від 11.10.2016 року, за ступенем тяжкості, являються легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, що є небезпечним для життя і здоров`я особи яка зазнала нападу.
Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, показав, що кримінальні правопорушення вчинені ним при вищевикладених обставинах. Обвинувачений суду показав про те, що у серпні 2016 року його бабуся ОСОБА_7 перебувала на санаторному лікуванні. Маючи ключі від будинку в якому він проживав, за адресою АДРЕСА_2 він викрав пральну машину. 05.10.2016 року з метою заволодіння майном курткою ОСОБА_8 здійснив на нього напад, наніс 3 удари в обличчя потерпілому. Злочини вчинив з огляду на скрутне матеріальне становище.
Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що повернувшись додому із санаторію виявила зникнення пральної машини та звернулась до працівників поліції. Виявилось, що крадіжку вчинив її онук - ОСОБА_5 . Зазначила, що ОСОБА_5 повинен понести те покарання на яке заслуговує.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно.
Крім того, визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, повернення викраденого майна.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та у відношенні особи похилого віку.
Суд враховує особу обвинуваченого, який має непогашені судимості, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується як особа відносно якої скарги та компрометуючі матеріали відсутні, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , враховуючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.
Так, ОСОБА_5 , вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, однак, обвинувачений щиро розкаявся, приніс вибачення потерпілій, відшкодував шкоду, шляхом повернення майна. Злочин чинив в стані алкогольного сп`яніння. Однак, обставини справи вказують на позитивність обвинуваченого, а вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України в стані алкогольного сп`яніння, швидше, носить одиничний, необдуманий характер, ніж вказує на необхідність обтяження покарання.
Давши оцінку тому, що тяжкі наслідки від його кримінальних правопорушень не настали, що заподіяну шкоду відшкодовано, потерпілі у зв`язку з цим не мали до ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру. При такій сукупності даних, суд, враховуючи вік обвинуваченого, складну ситуацію у родині в якій він проживає, вважає, що обрання йому покарання у вигляді позбавлення волі буде несправедливим та вважає за можливе застосувати при призначенні покарання ОСОБА_5 положення ст. 75 КК України.
При застосуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд звертає увагу не тільки на тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, обставини справи, а також і на те, як той чи інший вирок може вплинути на подальшу долю конкретної особи в конкретному випадку та надає шанс для перевиховання без ізоляції від суспільства.
Крім того суд враховує ступінь реалізації ОСОБА_5 , злочинного наміру, керується принципом гуманності та справедливості.
Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.
Цивільного позову заявлено не було.
Враховуючи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 слід скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_5 винним у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки
У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Зарахувати у строк відбутого покарання час перебування ОСОБА_5 під вартою в умовах Харківської УВП №27 у період з 06 жовтня 2016 року по 29 грудня 2016 року.
Застосований у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській УВП (№ 27) - скасувати, звільнивши ОСОБА_5 з під-варти в залі суду.
Речові докази: зимова куртка ТМ «Adidas», окуляри, два ключі від замків, гребінець, військовий квиток № НОМЕР_1 , особову медичну книгу, трудову книгу БТ НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , пенсійну карту № НОМЕР_4 , карта Приватбанку № НОМЕР_5 , що відповідно до зберігальної розписки передані потерпілому ОСОБА_8 ; пральну машину марки «SATURN» модель ST 1602, що передана потерпілій ОСОБА_7 , вважати їм повернутими.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Харківського НДЕКЦ витрати за проведення товарознавчої експертизи №4589 від 22.09.2016 року у розмірі 263 (двісті шістдесят три) грн. 88 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий: