АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/190/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/176/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 16 січня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу увигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Як зазначено в ухвалі, 17 січня 2017 року до Холодногірського районного суду м. Харкова звернувся старший слідчий Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.01.2017 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність ризиків передбачених п.1, п.5, ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Судом першої інстанції оцінено у сукупності всі обставини справи, в зв`язку з чим вважає не доведеним, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_8 більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 16.01.2017 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту у відношенні ОСОБА_8 та застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та постановити нову ухвалу якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор обгрунтовує апеляційну скаргу тим, що ухвала є незаконною, неогрунтованою та винесеною без достатніх підстав.

Заслухавши доповідь судді- доповідача, прокурора який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді клопотання слідчий суддя дійшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими.
Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя по суті вказав, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу встановлено наявність обставин, визначених ч.1-4 ст.194 КПК України, але не встановлено обставин визначених п. 3 ч.1 ст. ст.194 КПК України.
Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не були доведені обставини передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України.
Не зміг прокурор довести їх і при апеляційному розгляді.
Судова колегія вважає недоведеним існування ризиків передбачених п.1,2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України і вважає доведеним лише ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Наведене не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Судова колегія враховує наявність у ОСОБА_8 тримісячної дитини і таким чином на думку судової колегії ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України мінімалізований.
За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про обгрунтованість застосування до ОСОБА_8 ст.179 та ч. 5 ст.194 КПК України слідчим суддею.
Таким чином розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177,178,181,184, 193,194 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив обставини, передбачені ст.177,178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного та належним чином мотивував своє рішення.
Судова колегія приходить до висновку про обгрунтованість застосування до підозрюваного ст.179 КПК України слідчим суддею.

Слід зауважити що ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

За таких обставин, ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу винесена обгрунтовано та належним чином мотивована, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції коллегія суддів не вбачає.

Судова колегія акцентує увагу прокурора що в силу вимог ст.200 КПК України він та слідчий не позбавлені права звернутись з клопотанням про зміну запобіжного заходу за наявності для цього передбачених законом підстав.

Судова колегія також рекомендує слідчому судді виправити технічну помилку (описку) допущену в ухвалі слідчого судді в порядку ст.379 КПК України на (а.с.38) де помилково зазначено ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляціну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 16 січня 2017 року щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування домашнього арешту та про застосування до підозрюваної за ч. 2 ст. 146 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов*язання в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: