Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 09 лютого 2016 року,
в с т а н о в и в:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2015 року залишено без розгляду клопотання ОСОБА_4 про застосування щодо неї Закону України «Про амністію у 2014 році».
Апеляційний суд Чернігівської області ухвалою від 09 лютого 2016 року зазначену ухвалу місцевого суду залишив без змін.
У касаційній скарзі засуджена просить переглянути ухвали місцевого та апеляційного судів та ставить питання про застосування щодо неї Закону України «Про амністію» у 2014 році.
Відповідно до вимог ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, вони стосуються питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлені відповідно до розділу VIIІ «Виконання судових рішень» КПК.
У ст. 539 КПК встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, у випадках, встановлених законом.

Частиною 5 ст. 539 цього Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду клопотання суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку, однак касаційне оскарження такої ухвали не передбачено цією нормою закону.

Крім того, такі ухвали не є ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які зазначено у ч. 2 ст. 424 КПК, оскільки вони не охоплюються поняттям «судове провадження», визначення якого дано в п. 24 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу.
Таким чином, виходячи з положень статей 424, 539 КПК та п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України оспорювані рішення не можуть бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема цей Суд у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що у спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 09 лютого 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3