Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/2616/16-к
Номер провадження: 1-кп/511/41/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.02.2017 рокум. Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна матеріали кримінального провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, маючого незакінчену середню освіту закінчив 9 класів, зареєстрованого в м. Роздільна Одеської області, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001518 від 13.12.2015року, -
ВСТАНОВИВ:
13 грудня 2015 року біля 10 год. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи біля контейнеру № 18, який розташований на продовольчому ринку «Жанн» по вул. Привокзальній у м. Роздільна, на грунті раптово виниклих особисто неприязних відносин в ході сварки наніс удар правою ногою в живіт ОСОБА_4 , в результаті якого остання впала на бетонне покриття контейнеру горілиць та потім він наніс ще декілька ударів ногами у лівий бік потерпілої, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, підшкірну гематому (синець) потиличної ділянки, синець в проекції лівої сідничної борозни, які згідно висновку судово-медичного експерта № 18 від 25.01.2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений вину у вчинені вказаного кримінального злочину не визнав повністю, спростовуючи свою провину в нанесенні ударів потерпілій та пояснив, що 13.12.2015 року він приїхав на власному автомобілі до ринку «Жанн» в м. Роздільна, де припаркував його біля ларька, в якому торгувала ОСОБА_4 . Надалі він пішов на базар та через деякий час почув по гучному зв`язку про те, що водія просять підійти до автомобілю. Коли він підійшов до свого автомобіля то побачив як ОСОБА_4 якоюсь рідиною поливає його автомобіль, вони посварилися нецензурною лайкою. Надалі він бачив як потерпіла, стоячи в отворі контейнера, самостійно зачепилася за якусь коробку з речами та впала. Наполягав, що він потерпілу не бив, вона впала сама. Він побачив як вона впала та поїхав з ринку. Вважав себе не винним, оскільки будь-яке кримінальне правопорушення він не скоював.
Суд вважає, що обвинувачений заперечує свою вину з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, його ствердження судом до уваги не приймаються, оскільки повністю спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема поясненнями потерпілої та свідків, які є прямими доказами по справі, а також оголошеними по справі письмовими доказами.
Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що вона працює на ринку, а ОСОБА_5 неодноразово ставив свій автомобіль біля її контейнеру з приводу чого між ними виникали негаразди, оскільки автомобіль закривав доступ до її товару. 13.12.2015 року ОСОБА_5 знову поставив свій автомобіль біля її робочого місця, сказав про те, що автомобіль як стояв так і буде стояти та пішов на ринок. Через 8-10хвилин він підходив до неї та провокував конфлікт, на що вона взявши пляшку з бензином та маслом, облила при ньому його автомобіль, на що ОСОБА_5 висловився нецензурною лайкою та пішов на ринок знову. Оскільки вона не мала можливості працювати, т.я автомобіль стояв біля її контейнера на невеликої відстані та загороджував прохід покупцям, вона спочатку подзвонила охороні ринку, які прийшли і нічого не зробили, а потім директору ринку, на що по гучному зв`язку передали про необхідність водію підійти до свого автомобілю та прибрати його. В цей час до неї підійшов ОСОБА_5 , став кричати, що зараз в неї будуть проблеми та пнув правою ногою її в живіт, в результаті вказаного удару вона впала на підлогу контейнера на спину та вдарилася головою об бетону підлогу, а ОСОБА_5 продовжував її бити наносив удари ногами в бік та штовхав її рукою в голову, не надавши можливості піднятися. В цей момент підійшла ОСОБА_7 , яка побачила як вона вже лежить на полу, а ОСОБА_5 стоїть над неї, ОСОБА_8 їх розборонила. Надалі пришли охоронці, ОСОБА_5 вивели, він ще намагався їм погрожувати. Відразу після вказаних подій вона пішла до поліції, написала заяву та 14.12.2015 року звернулася до лікаря та пройшла медичне обстеження, оскільки в неї боліла голова, спина та живіт, в неї в були виявлені тілесні ушкодження струс головного мозку, синці на спині та на сідниці. Вказувала, що будь-якого примирення з обвинуваченим не можливо, оскільки він продовжує вести себе неправомірно та залякує свідків, окрім того, проти нього порушено ще два кримінальних провадження одне за несплату аліментів, друге теж за побиття.
Свідок ОСОБА_9 , яка була очевидцем подій суду пояснила, що вона 13.12.2015 року була на ринку та працювала, її контейнер на ринку знаходиться відразу біля контейнеру ОСОБА_4 .. Коли під`їхав ОСОБА_5 , то поставив автомобіль напроти контейнера ОСОБА_4 фактично закривши можливість їй торгувати, його запросили прибрати автомобіль - він відмовився, при цьому була словесна перепалка. Надалі, коли працювала, почувши шум падаючих речей, вона відразу пішла до контейнеру ОСОБА_4 , де побачила як остання лежить на спині на підлозі в контейнері, а ОСОБА_5 стоїть в крокі від неї. Вона особисто не бачила як ОСОБА_5 вдарив або бив потерпілу, але як і всі працюючі на ринку в той день чула про скандал між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з приводу неправильного паркування автомобілю, який був вже не перший раз. Після вказаних подій потерпіла жалилася на головну біль, та біль в області живота та спини та зазначала, що ОСОБА_5 вдарив її ногою в живіт, від якого вона впала.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона особисто бачила як 13.12.2015 року ОСОБА_5 швидко підбіг до ОСОБА_4 та з усього розмаху вдарив її ногою у живіт. Вона до контейнеру ОСОБА_4 відразу не підійшла, оскільки там було дуже багато інших осіб. Окрім того свідок підтвердила, що скандали між ОСОБА_5 та потерпілою та іншими людьми з приводу його автомобіля виникали неодноразово, він на зауваження не реагував та продовжував ставити свій автомобіль загороджуючи доступ до товару.
Судом не встановлено, що свідки обвинувачення заінтересовані у справі, оскільки всі вони, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих свідчень і за відмову від давання свідчень, приведені судом до присяги, заперечували наявність у них конфлікту з обвинуваченим. Їх пояснення у судовому засіданні послідовні та не суперечать іншим доказам, дослідженим судом. Наявність причин обмовляти обвинуваченого цими свідками, судом не встановлена.
Окрім того, вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині підтверджується документами, долученими до матеріалів кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні, в яких викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.
Так, згідно заяви ОСОБА_4 від 13.12.2015р., остання звернулася до поліції та просила притягнути до відповідальності ОСОБА_5 , котрий 13.12.2015р. наніс їй тілесні ушкодження (а.с. 43).
За даним фактом по заяві ОСОБА_4 13.12.2015р. зазначені відомості були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001518 з правовою кваліфікацією ст. 125 ч. 2 КК України, згідно яких 13.12.2015 року на ринку «Жанн» в м. Роздільна невідома особа нанесла декілька ударів ОСОБА_4 , спричинивши їй тілесні ушкодження (а.с.41) та по зазначеному факту було почато досудове розслідування (а.с. 42).
Згідно протоколу огляду місця події з додатками вбачається, що було оглянуто контейнер торговий № 18 на ринку «Жанн», згідно якого двері в контейнер відчиняються усередину, під час огляду нічого не виявлено (а.с.50-52, 53).
У відповідності до протоколу про проведення слідчого експерименту від 26.10.2016р. з фото таблицею до нього, проведеного за участю потерпілої, експерта ОСОБА_11 та понятих, ОСОБА_4 детально пояснювала де та при яких обставинах вона отримала тілесні ушкодження, які наніс їй ОСОБА_5 (а.с. 54, 55).
14.12.2015 року ОСОБА_4 пройшла судове-медичне обстеження та 14.12.2015 року була оглянута лікарем-невропатологом районної поліклініки та їй встановлений діагноз: гостра закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин потиличної області (а.с. 47зв-48).
Наявність тілесних ушкоджень у потерпілої підтверджується також висновком судово-медичної експертизи №18 від 25.01.2016р., згідно якого лікарем-судмедекспертом ОСОБА_12 було оглянуто потерпілу, досліджено медичну карту амбулаторного хворого та акт № 253 від 14.12.2015 року, згідно вказаної експертизи у ОСОБА_4 були виявлені наступні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, підшкірна гематома (синець) потиличної ділянки, синець в проекції лівої сідничної борозни. Дані ушкодження заподіяні 13.12.2015 року внаслідок дій тупими предметами та не виключена можливість спричинення синця у ділянці сідничної борозни від удару ногою. Локалізація синця на голові (потилична ділянка) та черепно-мозкова травма утворилися внаслідок падіння постраждалої горілиць. Виявлені у потерпілої ушкодження не є небезпечними для життя, черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку спричиняє короткочасний розлад здоров`я (тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні) і за вказаним критерієм кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, всі інші тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.с.47-48).
Суд вважає, що вказаний висновок експертизи повністю узгоджується з іншими доказами по справі в тому числі і показаннями всіх свідків і потерпілої та свідчить про те, що у ОСОБА_4 дійсно були виявлені тілесні ушкодження, які були спричинені саме 13.12.2015р., потерпіла пройшла обстеження на наступний день після вказаних подій, а саме 14.12.2015 року, про що зазначено в медичній документації; наявні вказані ушкодження зафіксовані відповідними доказами саме 14.12.2015 року, тому посилання обвинуваченого про те, що тілесні ушкодження потерпіла отримала в інший день та при інших обставинах, судом до уваги не приймаються.
Ставити під сумнів всі наявні письмові докази у суду немає підстав, оскільки зазначені слідчі дії були проведені у відповідності до вимог КПК України, деякі за участю понятих, заперечень щодо допустимості зазначених доказів суду не надавалося, тому суд вважає, що всі вище перелічені докази приймається до уваги.
Окрім того, суд вважає, що всі наявні докази обвинувачення по справі показання потерпілої, свідків очевидців події та письмові докази повністю узгоджуються між собою щодо місця вчинення злочину, присутності осіб на місці події та механізму заподіяння тілесних ушкоджень; всі досліджені докази протиріч не мають; крім того наявність тілесних ушкоджень в тих місцях, куди за словами потерпілої та всіх свідків бив обвинувачений, підтверджуються висновком експертизи.
Судом у порядку ч.6 ст.22 КПК України було створено належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема були приєднані до матеріалів провадження письмові докази, але всупереч загальним засадам кримінального провадження, обвинувачений своїм правом щодо змагальності не скористався та інших доводів або доказів щодо відсутності його провини суду не надав, будь-яких заперечень щодо належності чи допустимості доказів - не вказував, клопотань не заявляв.
Окрім того, судом наголошується про те, що сам обвинувачений не заперечував факту свого перебування саме 13.12.2015 року на ринку «Жанн» в м. Роздільна біля контейнеру ОСОБА_4 та факту свари між ними, що в сукупністю з іншими дослідженими доказами по справі, дозволяє суду дійти висновку про причетність саме обвинуваченого до нанесення тілесних ушкоджень потерпілій.
Посилання обвинуваченого на той факт, що обвинувачена самостійно впала в контейнері, зачепившись за коробки та він її не бив, спростовуються поясненнями самої потерпілої, свідків та протоколом огляду місця події.
Так, свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона особисто бачила як ОСОБА_5 швидко підбіг до потерпілої, при цьому кричав потерпілій «Ти казала, що в мене проблеми, зараз проблеми будуть в тебе» та вдарив її з розмаху ногою у живіт.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона підійшла до контейнеру та побачила як ОСОБА_4 вже лежить на підлозі, а ОСОБА_5 стоїть за крок до неї.
Твердження обвинуваченого про наявність в отворі контейнера будь-яких предметів (за які зачепилася потерпіла самостійно та впала), судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються дослідженими доказами, а саме: згідно протоколу огляду та пояснень потерпілої підтверджено, що події відбувалися взимку в грудні 2015р, двері в контейнер відчиняються усередину, тому враховуючи погодні умови, знаходження будь-яких предметів могло перешкоджати проходу в контейнер та можливості зачинення дверей в даних погодних умовах; окрім того, вказане також спростовується висновком судово-медичної експертизи про отримання потерпілою удару ногою.
З врахуванням вищенаведеного, суд повністю приймає до уваги докази обвинувачення, оскільки вони є належними, допустимими та відкритими; заперечень з боку обвинуваченого з вказаного питання суду не надавалося.
Суд вважає, що всі доводи обвинуваченого повністю спростовані матеріалами кримінального провадження, тому підстави для виправдання обвинуваченого у суду відсутні.
Тому судом робиться висновок, що на підставі вищенаведених доказів достовірно встановлено, що ОСОБА_5 навмисно спричинив ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином, давши оцінку всім доказам в сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину доведена повністю, оскільки останній дійсно вчинив навмисне легке тілесне ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я, яке правильно кваліфіковане за ст.125 ч.2 КК України .
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає наявність неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 75).
Обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.
Окрім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 59), задовільно характеризується за місцем проживання (а.с. 57), офіційно не працює та офіційного джерела доходів не має.
Також судом враховується особисте ставлення обвинуваченого до вказаних подій - провину не визнає, спроб попросити вибачення у потерпілої не робив.
Тому при призначенні покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального злочину, враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючої обставини - неповнолітньої дитини, приймаючи до уваги думку потерпілої сторони щодо необхідності призначення покарання винному у вигляді громадських робіт, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт, передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки призначення більш м`якого покарання не можливе у зв`язку з відсутністю у обвинуваченого офіційного джерела доходів та наявністю у останнього аліментних зобов`язань відносно дитини та вказане не буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Накладення на обвинуваченого інших видів покарання, передбачених санкцією інкримінованої статті, вважаю таким, що не буде відповідати характеру вчиненого та особі винного, який не розкаюється і навіть в судовому засіданні намагався перекласти тягар відповідальності на потерпілу.
Судові витрати відсутні. Речові докази не приєднувались. Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1