Справа № 522/5191/17
Провадження 1-кс/522/5148/17
У Х В А Л А
23 березня 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полонне, Полонського району, Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0000034 від 11.03.2017, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
Військовою прокуратурою Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 11.03.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10.12.2014 № 791 ОСОБА_4 призначено на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку він обіймає до цього часу.

Згідно займаної посади ОСОБА_4 являється службовою особою та виходячи з обсягу наявних прав і обов`язків наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99, № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99. № 551-XIV, та п. 15 Положення про військові комісаріати, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 389 від 3 червня 2013 року (далі Положення) ОСОБА_4 зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від вчинків, керувати службовою діяльністю підпорядкованого військового комісаріату, забезпечувати виконання особовим складом військового комісаріату поставлених перед ним завдань, здійснювати контроль за веденням військового обліку військовозобов`язаних та призовників, бронюванням військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час в місцевих держадміністраціях, інших державних органах, органах місцевого самоврядування та на підприємствах, здійснювати контроль за правомірністю видачі громадянам документів військового обліку, посвідчень та інших документів, розглядати у випадках, передбачених законодавством, справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення.

ОСОБА_4 , будучи військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймаючи посаду керівника органу військового управління, при виконанні службових обов`язків за посадою постійно здійснює функції представника влади, обіймає в органі виконавчої влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у зв`язку з чим є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Діючи на порушення вказаних вище нормативно-правових актів військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_4 , являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, всупереч інтересам служби, та використовуючи надану йому владу і службове становище, діючи з прямим умислом, та корисливим мотивом, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди, поєднаного з її вимаганням, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Так, у першій половині дня 24 лютого 2017 року підполковник ОСОБА_4 , будучи службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в адміністративному приміщенні указаного військового комісаріату за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом використання службового становища, висунув незаконну вимогу ОСОБА_6 передати йому, ОСОБА_4 , неправомірну вигоду в сумі 10000 грн. за видання військового облікового документу (військового квитка) сину ОСОБА_6 ОСОБА_7 та фактичне не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення призовником правил військового обліку, яке виявилося у нібито неявці його на виклик до військового комісаріату. У випадку ненадання неправомірної вимоги ОСОБА_4 обіцяв, користуючись своїм службовим становищем, з надуманих причин відмовити ОСОБА_7 у видачі військового облікового документу (військового квитка) та притягнути його до адміністративної відповідальності.

У подальшому, приблизно в 11.30 годин 16 березня 2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи під контролем правоохоронних органів, прибули до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 та надали ОСОБА_4 медичний висновок лікаря-отоларинголога від 24 лютого 2017 року, який є членом Березівської районної призовної комісії, згідно якого ОСОБА_7 визнано обмежено придатним до військової строкової служби в Збройних Силах України, у зв`язку із «хронічною лівобічною глухотою».

Однак, підполковник ОСОБА_4 , діючи умисно, з прямим умислом, та корисливим мотивом, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням, використовуючи своє службове становище, повідомив ОСОБА_6 , що даний висновок про стан здоров`я його сина ОСОБА_7 , та матеріали особової справи призовника, не дають підстав для видачі ОСОБА_7 військового облікового документу (військового квитка) та прийняття призовною комісією Березівського району рішення про звільнення останнього від призову на строкову військову службу до Збройних Сил України, а натомість є об`єктивні причини для призову ОСОБА_7 на строкову військову службу із вищевказаною хворобою. При цьому ОСОБА_4 висловив вимогу про надання йому ОСОБА_6 неправомірної вигоди у розмірі 6200 грн. за ненастання вищевказаних наслідків для сина ОСОБА_6 ОСОБА_7 , а саме 5000 грн. за видачу ОСОБА_7 військового квитка та 1200 грн. за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку, яке виявилося у нібито неявці його на виклик до військового комісаріату.

Приблизно в 10:00 годині 21 березня 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , одержав від ОСОБА_6 грошові кошти в загальній сумі 6200 грн., як неправомірну вигоду за видачу ОСОБА_7 військового квитка та не притягнення останнього до адміністративної відповідальності, за порушення правил військового обліку, яке виявилося у нібито неявці його на виклик до військового комісаріату, після чого передав ОСОБА_6 військовий обліковий документ військовий квиток серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_4 був затриманий, а вказані вище грошові кошти на виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси вилучено.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Полонне Полонського району Хмельницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

21.03.2017, о 10:30 годині, безпосередньо після вчинення злочину, ОСОБА_4 затримано у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , а предмет неправомірної вигоди в сумі 6200 грн. вилучено.

Того ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У теперішній час, вина ОСОБА_8 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та наданими до клопотання доказами, а саме: повідомленням ДЗЕ УЗЕ в Одеській області про вчинення злочину разом із заявою ОСОБА_6 від 09.03.2017, заявами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 11.03.2017, протоколами допиту свідка ОСОБА_6 від 11.03.2017, 17.03.2017 та 21.03.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 11.03.2017, протоколом затримання ОСОБА_4 від 21.03.2017; протоколом огляду місця події від 21.03.2017; протоколом обшуку службового кабінету від 21.03.2017 року.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який віднесено до категорії тяжких та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років); може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (оскільки ОСОБА_4 як військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_3 має право доступу до службових документів очолюваного ним військового комісаріату); може здійснювати вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні (оскільки підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на підлеглих йому службових осіб Березівського РВК Одеської області, зокрема ініціювати притягнення їх до адміністративної та дисциплінарної відповідальності, а також впливати на свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими він знайомий особисто).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_9 тяжкого кримінального правопорушення;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у вчинення вказаного кримінального правопорушення.

За таких обставин, у прокурора наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_9 не запобігатиме наведеним ризикам.

Враховуючи викладене, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручидо уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, вважаю доцільним застосувати підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з чим, прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наведені в клопотанні, окрім цього просив застосувати заставу як альтернативний запобіжний захід, у максимальному розмірі для санкції інкримінованої ОСОБА_9 статті, а саме у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 128 тисяч гривень. Крім того, при призначенні підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу просили слідчого суддю прийняти до уваги, що підозрюваний є учасником АТО, позитивно характеризується, має нагороди, на його утриманні знаходяться хворі батьки, непрацездатна жінка.

Підозрюваний ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені, окрім цього вину свою ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, звертаючи увагу слідчого судді, що поняті, які були присутні при здійсненні слідчих дій, приїхали на місце події разом з оперативною групою.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно Примітки до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до Примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Згідно вимог п. п. 1, 3, 8 Положення військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території. Військові комісаріати очолюють військові комісари, які організовують діяльність комісаріатів. Завданням військових комісаріатів є проведення призову громадян на військову службу у мирний і воєнний час, проведення добору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у доборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення заходів з підготовки та ведення територіальної оборони, інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк до 10 років, перебуваючи на посаді воєнного комісару, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може здійснювати вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може здійснювати вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та його майновий стан, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімуму для працездатних осіб, для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 строком на 60 діб.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/5148/17.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 21.03.2017 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 20.05.2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
23.03.2017