АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/965/17 Номер провадження 11-сс/786/321/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою освітою, працюючого водієм ТОВ «Барістранс», раніше не судимого,-

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановлено строк дії ухвали до 18 серпня 2017 року та визначено розмір застави у розмірі 80 000 грн.

Згідно ухвали, до суду надійшло клопотання старшого слідчого Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

У клопотанні слідчий зазначив, що в ході проведення досудового слідства встановлено, що 19.06.2017р. близько 23.30 год. у Кобеляцькому районі по автошляху Р-52 на 112 км + 100м, рухався автомобіль вантажний сідловий тягач «Man» TGA 18,390, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Барістранс» з напівпричепом Schmitz S01, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Барістранс» під керуванням водія ОСОБА_7 , який керував транспортним засобом, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, виїхавши на зустрічну смугу руху, допустив зіткнення з автомобілем «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням власника ОСОБА_10 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження

20.06.2017року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
У клопотанні слідчий вказав на існування ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, незаконно впливати на потерпілого, його родичів чи свідків.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вказав, що надані слідчим докази доводять обставини наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Слідчий суддя оцінивши у сукупності всі обставини, передбачені ст..ст. 177-178 КПК України, вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як він має закордонний паспорт, часто перетинає державний кордон України, прокурором та слідчим доведені обставини, передбачені п.1 і п.2 ч.1 ст.194 КПК України та передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, тому дійшов висновку про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначив розмір застави.

Інші більш м`які запобіжні заходи, на думку слідчого судді, неможливо застосувати, оскільки ОСОБА_7 є мешканцем іншої області, що ускладнить його прибуття на виклик до слідчого чи суду.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий, відсутні будь-які дані про те, що підозрюваний може переховуватися від правоохоронних органів.

Вважає, що жодний ризик, передбачений ст..177 КПК України слідчим та прокурором не доведений, а сама тяжкість вчиненого злочину не є підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Інші учасники кримінального провадження ухвалу не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_8 у режимі відео конференції, яка підтримала апеляційну скаргу, думку підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу захисника, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і прохав залишити її без зміни, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Зі змісту ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Як убачається з матеріалів провадження, висновки слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення тяжкого злочину ОСОБА_7 , за який передбачено покарання на строк від 3 до 8 років позбавлення волі, є правильними і ніким з учасників процесу не оспорюються.

Також, вказав на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор та слідчий, проте дійшов помилкового висновку, щодо недостатності підстав застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя визнав за неможливе застосувати до ОСОБА_7 більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, оскільки існують такі ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може під загрозою покарання переховуватися від органів розслідування та суду, так як часто перетинає державний кордон України та перешкоджати у встановленню істини, шляхом знищення та спотворення ним речей, які мають істотне значення для досудового розслідування. Також, вказав, що підозрюваний є мешканцем іншої області, що ускладнить його прибуття на виклик до слідчого чи суду.

Проте, з таким рішенням слідчого судді колегія суддів погодитися не може.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має на утриманні батьків похилого віку, має постійне місце проживання та постійне місце роботи.

Як вірно вказує захисник, ОСОБА_7 вчинив неумисний злочин, місце скоєння ДТП не залишав та не переховувався від правоохоронних органів.

Крім того, встановлено, що підозрюваний та потерпілий проживають у різних населених пунктах, а свідків події ДТП не має, тому відсутній ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків.
Ризик знищення або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є необґрунтованим, так як доступ до речових доказів по справі, які знаходяться у слідчого, обмежений.
На думку колегії суддів, під час апеляційного розгляду, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
При обранні виду запобіжного заходу колегія суддів враховує, вимоги пунктів 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедуро. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
З огляду на вище наведене, доводи апеляції захисника щодо можливості застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту колегія суддів вважає слушними.
В зв`язку з цим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням обовязків, передбачених ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_7 :

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідного органу влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 18.08.2017р.

Звільнити ОСОБА_11 з-під варти після доставлення його до місця проживання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4