Справа № 366/270/17
Провадження №1-кп/366/32/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2017 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
(секретар судового засідання ОСОБА_2 ),
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представника ювенальної превенції Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей Іванківської РДА в Київській області ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження № 0000767 від 08.11.2016 року, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився і проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працює, навчається у вечірній Іванківській ЗОШ № 2, раніше судимий Іванківським районним судом:
30.09.2015року за ч.2 ст. 289, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування з випробовуванням та іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
24.11.2015року за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, вирок змінений ухвалою колегії суддів апеляційного суду Київської області від 25.02.2016 року щодо міри покарання і особа вважається засудженою за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення: застосовано ст. 75, 104 КК України - звільнено від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 2 роки;
31.03.2016року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, застосовано ст. 75, 104 КК України - звільнено від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 2 роки;
05.12.2016року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі, ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, ч.І ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, (вирок оскаржено і ще не набрав законної сили),
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ
Неповнолітній ОСОБА_4 , будучи судимим, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив злочин за наступних обставин.
07.11.2016року ОСОБА_4 , на полі поблизу с. Прибірськ Іванківського району Київської області знайшов рослини коноплі, які знаходились у поліетиленовому пакеті, і які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. З метою подальшого їх вживання забрав з собою, чим вчинив дії, спрямовані на незаконне придбання наркотичного засобу, після чого прямував в с. Русаки Іванківського району Київської області.
07.11.2016року о 20 год. працівниками Іванківського ВП він був зупинений біля господарства № 76 по вул. Петровського в с. Прибірськ з поліетиленовим пакетом, наповненим зазначеним наркотичним засобом, вагою (у перерахунку на суху речовину) 143,5 г, який він зберігав без мети збуту.
Своїми умисними, протиправними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, неповнолітній ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України.
У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 відмовився давати показання, проте, погодився відповідати на питання прокурора, захисту. Як наслідок його показання зводяться до того, що він курить канабіс, тому що йому подобається. Робить це років 2. Канабіс він знайшов по дорозі на лузі біля с. Прибірськ. Він був вже у пакеті. Коли прийшов у с. Прибірськ його на вул. Петровського зупинили працівники поліції. Викликали матір, при ній вилучили коноплю. Він сам хотів відвезти його в поліцію. Хоче вилікуватись. У тому, що зберігав канабіс розкаюється.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні дав показання, що працівники поліції запросили його бути понятим під час проведення слідчої дії. Приїхали в с. Прибірськ. Був проведений огляд і вилучення у ОСОБА_4 пакету, в якому було поламане бадилля. Все опечатали. При цьому була присутня матір ОСОБА_4 , яку також привезли на місце події.
Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у судовому засідання також підтвердили, що працюючи у Іванківському відділенні поліції, на початку листопада минулого року у с. Прибірськ побачили обвинуваченого. Коли, зупинившись, спитали хто він і звідки йде, він повідомив, що проживає в с. Русаки, туди й направляється. Коли запитали, що у нього в пакеті, він замовк, а коли попросили показати його вміст, він показав. Там виявились рослини, схожі на коноплю. Викликали СОГ, які, приїхавши разом з матір`ю неповнолітнього, стали проводити слідчі дії.
Крім показань обвинуваченого, свідків, його вина також доводиться письмовими доказами, а саме:
-Витягом з кримінального провадження № 0000767, внесеного в ЄРДР
07.11.2016року про виявлений 02.11.2016 року факт незаконного зберігання рослин коноплі ОСОБА_4 та рапортом ДОП ОСОБА_11 з цього ж приводу від 07.11.2016 року. Постановою слідчого від 17.01.2017 року уточнено дату скоєння злочину 07.11.2016 року;
-Заявами законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 - матері ОСОБА_6 - та самого ОСОБА_4 про дачу дозволу на його поверхневий огляд;
-Протоколом огляду від 07.11.2016 року з ілюстративною таблицею до нього, згідно з яким оглянутий ОСОБА_4 та наявний при ньому поліетиленовий пакет, в якому виявлені рослини, схожі на коноплю, який опечатано та вилучено до Іванківського ВП та квитанцією про отримання на зберігання речових доказів (білого пакету з рослинами канабісу;
-Постановою про визнання предмету (білого пакету з рослинами, вилученими у ОСОБА_4 ) речовим доказом та передачу його на зберігання від 08.11.2016 року;
-Висновком експерта № 4073х від 19.12.2016 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого надана на дослідження речовина рослинного походження коричневого кольору з ознаками гниття - особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 143,5 г. При цьому в дослідницькій частині висновку зазначено, що «при розпакуванні пакета виявлено речовину рослинного походження коричневого кольору з ознаками гниття масою 271,1 г». Останнє - наявність процесу гниття рослин - підтверджує показання обвинуваченого в частині того, що рослини він не зривав, а знайшов у поліетиленовому пакеті.
З огляду на викладене суд вважає, що у судових дебатах прокурором правильно з висунутого обвинувачення виключено посилання на те, що ОСОБА_4 «знайшов дикоростучі рослини коноплі, які з метою подальшого вжиття зірвав, чим вчинив дії, спрямовані на незаконне придбавання наркотичного засобу». Як встановлено у судовому засіданні, дії ОСОБА_4 полягали саме в тому, що він «знайшов рослини коноплі, які знаходились у поліетиленовому пакеті, які з метою подальшого вжиття забрав з собою, чим вчинив дії, спрямовані на незаконне придбання наркотичного засобу».
Суд не бере до увагу показання обвинуваченого про те, що він мав намір віднести знайдені рослини до відділення поліції, оскільки це не підтверджено жодним доказом та спростовується показаннями свідків, які зазначили, що нічого такого ОСОБА_4 не казав.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у ході судового слідства не виявлено.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення і попередження нових злочинів, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, які кримінальним законом віднесено до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який по місцю навчання та проживання характеризуються негативно (сільський голова зазначив, що він неодноразово був замічений у крадіжках, часто надходили усні скарги від жителів с. Русаки, на зауваження сільського голови та дільничного офіцера поліції не реагує, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, постійно затримується працівниками поліції, в т.ч. за зловживання наркотичними засобами та алкогольними напоями, на шлях виправлення ставати не бажає, директор школи зазначила, що ОСОБА_4 має складний характер: скритний, схильний до непередбачуваних дій, мають місце незрозумілі зміни настрою, не завжди адекватна реакція на зауваження. У складних ситуаціях губиться, зривається, роздратовується). На обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, виховувався у неповній сім`ї ( рано залишився без батька, є вітчим), згідно акту обстеження матеріально-побутових умов життя сім`ї від 17.01.2017 року, згідно з яким мати не виконує свої обов`язки по вихованню своїх дітей: старший син ОСОБА_4 постійно замічений у крадіжках, на зауваження не реагує.
Він раніше неодноразово судимий Іванківським районним судом, в т.ч.
05.12.2016року ч.3 ст.185 КК України за фактом крадіжки у потерпілого ОСОБА_12 і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинання більш суворим покаранням, призначеним вироком Іванківського районного суду від 31.03.2016 року менш суворого, призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі ( за злочин, скоєний 17.03.2016 року),
05.12.2017за ч.3 ст. 185 КК України за фактом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_13 (злочин скоєно 28.07.2016 року) і призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 31.03.2016 року у виді 6 місяців позбавлення волі і, остаточно, за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. На даний час вирок оскаржено і він не набрав законної сили. Слухання апеляційною інстанцією призначене на 07.03.017 року. Проте, встановлено, що злочин, скоєння якого йому інкримінується у даній справі, він скоїв до постановлення цього вироку - 07.11.2016 року.
Ч.4 ст. 70 КК України визначає, що «за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу».
У ч. 1 ст.70 КК України передбачено, що при сукупності злочинів суд, призначаючи покарання за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За такими ж правилами призначається покарання, якщо засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку (ч.4 ст.70 КК України).
Враховуючи викладене суд при призначенні покарання ОСОБА_4 має застосовувати вимоги ч.4 ст.70 КК України, оскільки законодавець прив`язує застосування вимог ст. 70, 71 КК України застосовуючи термін «до постановлення вироку у справі», а не до набрання цим вироком законної сили.
Викладене вище свідчить про те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, вже будучи засудженим вироком від 31.03.2016 року, за яким він звільнений від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком, а також будучи обвинуваченим в іншій справі, яка розглядалась судом, і у якій 05.12.2016 року постановлено обвинувальний вирок. Це свідчить про його вперте небажання ставати на шлях виправлення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без його ізоляції від суспільства, тому йому слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст. 309 KК України.
Це узгоджується з позицією, викладеною в абз. 7 п. 26 постанови Пленуму ВС України № 7 від 24.10.2003 року передбачено, що «У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) ( 2341-14 ) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання».
Частиною 2 статті 75 КК ( 2341-14 ) передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК ( 2341-14 ), у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК ( 2341-14 ). У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. ( п.10 постанови).
Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Згідно з вимогами ст. 124 ч.2 КПК України «у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта».
Процесуальні витрати ( витрати на залучення експертів, а.с.126,т.1, а.с.51,т.2) відповідно до вимог ст. 1179 ЦК України, слід стягнути із матері неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки він не має самостійного доходу для їх сплати. Обов*язок матері відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, що завдала шкоди, повноліття.
Керуючись ст. 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинання більш суворим покаранням, призначеним вироком Іванківського районного суду від 05.12.2016 року менш суворого, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 судові витрати ( вартість проведеної судової експертизи) - 660,30 гри.
Речові докази, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НПУ в Київській області, поліетиленовий пакет з рослинами коноплі - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження, якщо його не скасовано, після прийняття рішення Апеляційним судом Київської області.
Копії вироку можуть бути отримані відразу після проголошення вироку.
Суддя ОСОБА_1