Справа № 367/2042/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000788 від 29.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України,

в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000788 від 29.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий посилався на те, що у провадженні слідчого відділу Ірпінського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000788 від 29.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 28.03.2017 о 10 год. 57хв. до чергової частини Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області надійшло повідомлення відБіленького ОСОБА_5 про те, що невідомі особи за адресою: АДРЕСА_1 , висипають будівельне сміття та розрівнюють ґрунт.

Виїздом слідчо-оперативної групи Ірпінського ВП ГУНП в Київській області 28.03.2017 встановлено, що на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 наявний бульдозер для облаштування дороги, а саме: бульдозер марки CATERPILLARD5N, 2008 року випуску,із реєстраційним номером № НОМЕР_1 та заводським номером НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_3 є ТОВ «Б.І.І.А.К.» ідентифікаційний код 36088414, що розташоване за адресою: м. Київ, Солом`янський р-н., вул. Гарматна, буд. 8.В подальшому в ході огляду місця події 28.03.2017 вказаний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію машинибульдозера НОМЕР_4 було вилучено.

Враховуючи той факт, що за допомогою бульдозера марки CATERPILLARD5N, 2008 року випуску,із реєстраційним номером № НОМЕР_1 та заводським номером НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_3 є ТОВ «Б.І.І.А.К.» ідентифікаційний код 36088414 вчинялось кримінальне правопорушення, передбаченеч. 1 ст. 239-1 КК України, а як наслідок він міг зберегти на собі його сліди, тому на підставі п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України вказана техніка вилучена в ході огляду місця події від 28.03.2017.

Саме тому, відповідно до п. 1. ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів у сторони обвинувачення виникла необхідність звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме: бульдозер марки CATERPILLARD5N, 2008 року випуску,із реєстраційним номером № НОМЕР_1 та заводським номером НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_3 є ТОВ «Б.І.І.А.К.» ідентифікаційний код 36088414, що розташоване за адресою: м. Київ, Солом`янський р-н., вул. Гарматна, буд. 8, свідоцтва про реєстрацію машини бульдозера НОМЕР_4 .

Окрім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності цільовим призначенням земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в є ведення особистого селянського господарства, що вказує на факт незаконного заволодіння ґрунтовим покривом земель.

Таким чином підставою накладення арешту на вищевказане майно відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України є така, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Метою арешту майна відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів на ньому.

Документами, які підтверджують право власності на бульдозер марки CATERPILLARD5N, 2008 року випуску,із реєстраційним номером № НОМЕР_1 та заводським номером НОМЕР_2 є свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_3 , згідно якого власником вищевказаного бульдозера є ТОВ «Б.І.І.А.К.» ідентифікаційний код 36088414, що розташоване за адресою: м. Київ, Солом`янський р-н., вул. Гарматна, буд. 8.

Крім того відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, однак вказана інформація зазначається виключно у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У зв`язку з тим, що дане клопотання подається не з цією метою, а з метою збереження речових доказів.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, надали суду письмові заяви про розгляд клопотання в їх відсутності, клопотання підтримують та просять задовольнити.

Власники вказаного майна в судове засідання не зявилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження, відомості відносно якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000788 від 29.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки з клопотання та матеріалів доданих до нього не вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт можливо використати як доказ у кримінальному провадженні №0000788 від 29.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170 173, 175, 395 КПК України слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000788 від 29.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області на протязі п`яти днів.
Суддя: ОСОБА_1