Справа № 569/2597/17
У Х В А Л А

17 лютого 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , -
В с т а н о в и в:
Слідчий СВ Рівненського ВП ГУНП ОСОБА_4 звернувся в суд із вищевказаним клопотанням, погодженим першим заступником керівника Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 з якого вбачається, що 15.02.2017 приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи в ресторані «Le Chalet», що за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 39 а, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті своїй дружині ОСОБА_8 , на грунті ревнощів та особистих неприязних відносин, умисно, приставив до потиличної частини голови останньої пневматичний пістолет та здійснив три постріли, які з невідомих причин не відбулись.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 діставши ніж із кишені власних штанів, умисно, наніс численні удари ножем в область шиї та інших ділянок тіла ОСОБА_8 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран ділянки шиї зліва, лівого вуха, лівого плеча та обох кистей рук, але настання злочинного наслідку у вигляді смерті останньої не настали з причин, що не залежали від його волі.

Крім того, 15.02.2017 приблизно о 23:00 год., ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на перехресті вулиць Соборна та Княгині Ольги в м. Рівне, маючи умисел на зупинення виконання працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу поліції, який одягнений у формений одяг, умисно, наніс не менше двох ударів кулаком в область голови інспектору роти №3 батальйону патрульної служби поліції м. Рівне Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_9 , який у відповідності до ст.26 Закону України «Про Національну поліцію» виконував свої службові обов`язки по охороні громадського порядку та безпеки дорожнього руху, внаслідок чого завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя та забійної рани верхньої губи.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України - замах на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, а також умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків

16 лютого 2017 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.2 ст.345 КК України.

16 лютого 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.2 ст.345 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується сукупністю зібраних в кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , протоколами оглядів місця події, під час яких вилучені сліди та предмети злочину,іншими зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження № 00001066 від 15.02.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України.

Слідчий вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання в подальшому спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити чи сховати або спотворити будь-які з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України, одне з яких ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі. Вищевказані злочини мають суспільно-небезпечний характер та поєднані із насильством відносно потерпілих осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчиняючи злочин передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України посягнув на життя молодої жінки (1986 р.н.), яка має на вихованні малолітню дитину (2015 р.н.), та в результаті отримання тілесних ушкоджень потерпіла перебуває на стаціонарному лікуванні в Рівненській центральній міській лікарні. Тому, на даний час, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Крім того, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 у зв`язку із покаранням, яке загрожує йому за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст.345 КК України, відсутність стримуючих факторів, у зв`язку із покаранням, яке йому буде загрожувати у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Також вказує, що застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави, не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п.п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому просить клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання, просили суд відмовити у його задоволенні та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт. Крім того, суду повідомили, що він вчиняти дії пов`язані з тиском на потерпілу та свідків не буде та не має наміру цього робити, не буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановлені істини в його справі, адже надав правдиві свідчення з приводу вчиненого ним, також зазначив, що може відбувати домашній арешт не за місцем проживання його дружини, а за адресою проживання його матері в АДРЕСА_1 .
Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що у провадженні СВ Рівненського ВП ГУНП перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001066 від 15.02.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15 та ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України.

16.02.2017р. ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.2 ст.345 КК України.

16.02.2017р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.2 ст.345 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатри та наркоголога не перебуває, має постійне місце проживання в м. Рівне, позитивно характеризується за місцем роботи, де працює в ПАТ «Укртранснафта» на посаді інженера, що стверджується характеристикою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, що стверджується свідоцтвами про народження, на одного з яких сина від першого шлюбу ОСОБА_17 2007р.н. сплачує аліменти, отже має стійкі соціальні зв`язки. Із наданих суду документів слідує, що хвора (потерпіла) ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні в Рівненській ЦМЛ з 15.02.2017р. по 16.02.2017р. з діагнозом: множинні колото-різані рани шиї, лівого вуха, лівого плеча, кистей обох рук. На даний час продовжує лікування в дома.
Крім того, відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя бере до уваги позицію потерпілої ОСОБА_8 , яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_5 , котра телефонним зв`язком в судовому засіданні, повідомила слідчого суддю та інших учасників судового процесу, що подана нею заява до суду від 16.02.2017р., в якій вона просила суд не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою її чоловіку, а обрати інший запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою, відповідає дійсності, оскільки дії чоловіка щодо неї були сімейним конфліктом та наданий час вона не перебуває в лікувальному закладі а перебуває в дома.
У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 домашній арешт із забороною залишати житло, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належить його матері ОСОБА_18 в період доби з 22 год. до 06 год.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,
У х в а л и в:
В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 22 год. до 06 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.
Встановити строк дії ухвали терміном до 16 квітня 2017 року.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 16 квітня 2017 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання у Рівненський ВП ГУНП в Рівненській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1