Справа № 444/1810/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/96/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5
розглянувши кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 152 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9
представника потерпілої ОСОБА_10
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року ОСОБА_6 , визнано винним за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 152 КК України і засуджено на 3 (три) роки позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі. Запобіжний захід - тримання під вартою залишено засудженому ОСОБА_6 без змін до вступу вироку в законну силу.

На підставі абз.1 ч.5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 30.06.2016 і до вступу вироку в законну силу.

Скасовано арешт на майно, накладений ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 30.06.2016, після вступу вироку в законну силу.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь держави затрати за проведення експертиз, а саме, 2 422 грн. 20 коп. за проведення судово-трасологічної експертизи № 3221, 4 954 грн. 50 коп. за проведення судово-трасологічної експертизи № 3222, а всього 7 376 грн. 70 коп.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 28 червня 2016 року, в період часу з 23 години 30 хвилин до 23 години 55 хвилин, маючи на меті задоволення своєї статевої пристрасті, через незачинене вікно проник в приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_9 , яка знаходилась на ліжку в кімнаті даного будинку, лівою рукою закрив рот потерпілій ОСОБА_9 та утримуючи її зняв з неї нижню білизну, застосовуючи таким чином фізичне насильство, після чого ліг зверху на потерпілу, зняв до колін свої штани і білизну та намагався вступити у статеві зносини з потерпілою ОСОБА_9 всупереч її волі, тобто намагався зґвалтувати її. При цьому, ОСОБА_6 , заподіяв потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді чотирьох згрупованих обмежених крововиливів на зовнішніх та внутрішніх поверхнях обох плечей, крововилив на внутрішній поверхні стегна, поверхневу ранку на перехідній складці статевих органів (губ), які відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Однак ОСОБА_6 , з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для вступу у статеві зносини з потерпілою ОСОБА_9 всупереч її волі, оскільки остання чинила йому опір та в той час надійшли родичі потерпілої ОСОБА_9 , громадяни ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які змусили ОСОБА_6 припинити свої злочинні дії.

На вирок суду захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалити рішення, яким скасувати обвинувальний вирок Жовківського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування покликається на те, що вирок суду повинен бути скасованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що ухвалюючи даний вирок, судом першої інстанції не взято до уваги показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які були допитані як свідки під час досудового розслідування. Також, вказує на те, що згідно з висновком експерта №2337/2016-т у крові обвинуваченого ОСОБА_6 не виявлено етилового, метилового, пропілового бутилового та алілового спиртів, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 на час вчинення кримінального правопорушення був тверезим.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на підтримання поданої ним апеляційної скарги та заперечення проти апеляційної скарги прокурора, думку потерпілої ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_10 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 152 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку, зокрема: допитом потерпілої ОСОБА_9 , допитом свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події від 29.06.2016, висновком експерта №202/2016 від 11.07.2016 та висновком судово-трасологічної експертизи №3221.

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й дав оцінку доказам відповідно до ст. 94 КПК України.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 152 КК України, правильність його кваліфікації в апеляційній скарзі не оспорюється та на думку колегії суддів є вірною.

Доводи апелянта щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи кримінального провадження колегія суддів вважає необґрунтованими виходячи з наступного.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зібрані у справі належні й допустимі докази в їх сукупності, в тому числі й показаннями потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 , були достатніми для встановлення винуватості ОСОБА_6 у даному кримінальному правопорушенні та для ухвалення обвинувального вироку.

Щодо доводів апелянта в частині того, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається з журналу судового засідання від 26 жовтня 2016 року суд при вирішенні питання щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідження, порядку їх дослідження та перевірки ухвалив допитати потерпілу, свідків та дослідити матеріали справи. При повному визнанні вини обвинуваченим суд обмежився допитом потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 , про що не заперечували учасники кримінального провадження і клопотання від яких не поступало. Крім цього, вказані свідки давали показання під час досудового розслідування та заявлені стороною обвинувачення, а не стороною захисту, тому суд першої інстанції обмежився допитом свідка ОСОБА_11 .

Стосовно експертизи № 2337/2016-м на яку покликається захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 , то згідно з п. 1.31. Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи №6 від 17.01.1995, об`єкти, що швидко псуються (рідка кров тощо), досліджуються в день надходження у відділення.

У вищевказаній експертизі вказано, що 08 липня 2016 року зразок крові ОСОБА_6 було доставлено до комунального закладу Львівської обласної ради Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи (а.с.241), тобто дана експертиза була проведена через 10 днів після відібрання зразка.

Таким чином на думку колегії суддів дана експертиза прямо не підтверджує існування обставини, а саме виявлення в крові обвинуваченого ОСОБА_6 етилового, метилового, пропілового, бутилового та алілового спиртів.

Визнавши ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд першої інстанції з врахуванням положень ст. 67 КК України щодо обставин, які обтяжують покарання, обґрунтовано дійшов висновку про вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду №356 від 29.06.2016, який знаходиться в матеріалах справи та будь яких застережень чи заперечень зі сторони обвинувачення не поступало (а.с.88).

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.

Апеляційна скарга не містять правових підстав для зміни чи скасування вироку.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4