Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 22 червня 2017 року матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000716 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Київської області від 25 травня 2016 року щодо нього.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 серпня 2015 року

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця

м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше неодноразово судимого:

1) вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2006 року за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 2) вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 вересня 2007 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 3) вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2009 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, постановою Балаклейського районного суду Харківської області від 24 листопада 2009 року звільненого від покарання за хворобою на 5 років на підставі ст. 84 КК України; 4) вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 березня 2011 року за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі, постановою Ірпінського міського суду Київської області від 07 жовтня 2013 року звільненого умовно-достроково на 4 місяці 27 днів,

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо речових доказів.
За обставин, встановлених судом та детально описаних у вироку суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

Так, ОСОБА_6 в травні 2015 року, проходячи біля приміщення «Ощадбанку» по вулиці Сєдова в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, знайшов паперовий згорток заповнений речовиною рослинного походження - канабісом, усвідомлюючи, що вказана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Після чого, переніс вказаний наркотичний засіб до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав для власного вживання, без мети збуту. В подальшому, у невстановлений час ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, за допомогою заздалегідь підготовлених двох наперстків та верхівки від пластикової пляшки вжив, шляхом куріння, частину знайденого особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, в результаті чого утворився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, який ОСОБА_6 став незаконно зберігати без мети збуту за місцем свого проживання.

15 травня 2015 року, в період часу з 16.30 год. по 17.35 год., у ході санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 працівниками міліції було виявлено та вилучено два наперстки та верхівку від пластикової пляшки з нашаруванням коричневого кольору.

Згідно висновку експерта № 2-02/668 від 04 червня 2015 року нашарування речовини коричневого кольору, яке знаходилось на внутрішній поверхні верхнього фрагменту пляшки та на двох наперстках, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Маса наркотичного засобу (екстракту канабісу) в перерахунку на суху речовину становила 0, 5761 г.

Вироком Апеляційного суду Київської області від 25 травня 2016 року вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено новий, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. У решті вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 ставить питання про зміну вироку апеляційного суду в частині призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Вважає, що з огляду на наявні у справі дані про його особу, визнання вини, щире каяття, поганий стан здоров`я, призначене апеляційним судом покарання є таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості. На думку ОСОБА_6 у суду є достатньо підстав для пом`якшення призначеного йому покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримання касаційних вимог, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги і всіх долучених до неї додатків, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, доведеність цього обвинувачення та кваліфікація діяння за ч. 2 ст. 309 КК України в касаційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд першої інстанції, постановляючи вирок щодо ОСОБА_6 та приймаючи рішення про звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, ці вимоги закону врахував не в повній мірі, на що звернув увагу суд апеляційної інстанції.
Як убачається з вироку суду першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_6 було враховано тяжкість вчиненого злочину, який класифікується як злочин середньої тяжкості, дані про особу засудженого, а саме те, що засуджений за даними облікової документації не перебуває під наркологічним та психіатричним диспансерно-динамічним наглядом, відповідно до медичних даних знаходиться на обліку з рядом захворювань, має постійне місце проживання, задовільно характеризувався, а також обставину, яка пом`якшує покарання, якою суд визнав щире каяття у скоєному. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Переглядаючи справу за апеляційною скаргою прокурора апеляційний суд констатував, що призначаючи ОСОБА_6 покарання місцевий суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, а також конкретні обставини справи. Зокрема, зазначений суд звернув увагу на те, що ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, яке пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, раніше неодноразово судимий та має не зняті і не погашені судимості за вчинення аналогічних злочинів. Будучи за попереднім вироком засудженим за вчинення тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та звільненим від відбування покарання з випробуванням, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно скоїв умисний злочин у сфері незаконного обігну наркотичних засобів. З огляду на наведене, суд погодився з доводами апеляційної скарги прокурора про відсутність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
При цьому, суд апеляційної інстанції приймав таке рішення також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 439 КПК України в зв`язку з наявністю наведених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 березня 2016 року вказівок.
З висновками суду апеляційної інстанції щодо призначеного ОСОБА_6 покарання погоджується і суд касаційної інстанції, в зв`язку з чим, твердження в касаційній скарзі засудженого про наявність достатніх підстав для пом`якшення призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, які до того ж були враховані судом при обранні виду та розміру передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України заходу примусу, колегія суддів вважає непереконливими.
Покарання, призначене ОСОБА_6 судом апеляційної інстанції відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України та є справедливим, необхідним й достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у справі колегією суддів не встановлено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК України для зміни оскаржуваного судового рішення та задоволення касаційних вимог немає.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIІI від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Київської області від 25 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3