У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання за участю: прокурора засудженого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000002 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком цього ж
суду від 09.10.2012 р. за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого 19.07.2014 р. по відбуттю
покарання,
засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він за обставин, викладених у вироку, приблизно о 14.00 год. 08 жовтня 2015 року в гаражі на АДРЕСА_1 , де знаходився пункт прийому металобрухту, наніс ОСОБА_8 удари кулаками по голові і тулубу, після чого біля гаража повалив на землю приймальницю металобрухту ОСОБА_9 , та здавлюючи їй шию, вимагав гроші, а коли до них знову підійшов ОСОБА_8 повалив і його на землю, сів йому на груди та продовжив наносити удари кулаками по голові, від чого потерпілий втратив свідомість.
Після цього ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_9 , також повалив її на землю й заволодів її грошовими коштами в сумі 156 грн, а коли до них знову підійшов ОСОБА_8 повалив і його на землю, сів йому на груди і наніс удари кулаками по голові, а потім ногами, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, від яких останній вдруге втратив свідомість.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, порушує питання про зміну судових рішень щодо ОСОБА_6 та призначення йому за ч. 1 ст. 187 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Зазначає, що при призначенні засудженому покарання не враховані пом`якшуючі обставини визнання вини та щире каяття, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілих, які примирилися з засудженим та просили його суворо не карати, а також відсутність негативних характеристик на ОСОБА_6 за місцем проживання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій в касаційній скарзі захисника не оскаржуються.
Посилання захисника на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого є необгрунтованими.
Так, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , місцевий суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу винного, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, задовільно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття та знаходження на утриманні неповнолітньої дитини, обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочинів та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення засудженому покарання в межах санкції частини статті, за якою його визнано винним. Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Апеляційний суд переглянув це кримінальне провадження і виніс мотивовану ухвалу, якою визнав вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 законним та обґрунтованим, а призначене йому покарання таким, що повною мірою відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та в повній мірі відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_6 , маючи п`ять непогашених судимостей, вчинив новий злочин, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення засудженому покарання і звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, про що порушується питання в касаційній скарзі захисника.
Оскільки в касаційній скарзі захисника ОСОБА_10 не наведено переконливих доводів на обґрунтування невиправданої суворості призначеного ОСОБА_11 покарання, то скарга задоволенню не підлягає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування судових рішень, не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргузахисника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3