Справа № 199/1900/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.03.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
Учасники підготовчого судового засідання вважали можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні.
Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного з них, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, складений у відповідності з вимогами ст.291 КПК України; підсудний Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська; підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, або його зупинення, підстав для повернення обвинувального акту відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314, ст.291 КПК України не має.
У відповідності з ст.317 КПК України, суд роз`яснює учасникам судового провадження право знайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою, який закінчується 24.03.2017 року, яке підтримав потерпілий ОСОБА_5 .
Сторона захисту та обвинувачені заперечували та заявили клопотання про можливість застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши думку всіх учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися та до обвинуваченого не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи.
У відповідності з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу та відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є особами, які на теперішній час повідомлені про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання від 4 до 6 років позбавлення волі, відомостей про те, що вони не можуть перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятора, суду не надані, на час затримання кожен з них ніде не працював.
Крім того, при продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує необхідність виконання процесуальних рішень суду та запобіганню спробам ухилення від суду або переховування, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумцію невинуватості над повагою до особистої свободи.
За таких обставин запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожному з них, у вигляді тримання під вартою повинен бути продовжений відповідно до вимог ст.ст.131,132, глави 18, ст.331 КПК України, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть скоювати злочини, намагатись незаконно впливати на потерпілого та свідків, які судом ще не допитувались.
Керуючись ст.ст.110,131,132,199,314-317,331,369-372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово.
У судове засідання викликати: прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_4 та відповідно реєстру свідків.
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ (м.Дніпро) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Дніпропетровськ (м.Дніпро), кожного з них, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, кожному з обвинувачених, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 травня 2017 року включно.
У задоволенні клопотання сторони захисту щодо обрання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання, а потерпілому ОСОБА_5 для відома.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, заперечення можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.
Суддя: ОСОБА_1