Провадження № 1-кп/522/197/17
У Х В А Л А
в порядку ст. 331 КПК України
25 липня 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою ОСОБА_6 на домашній арешт, а також клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_10 , про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 690000008 від 17.03.2015 року,
в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст.368 КК України.
До канцелярії Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою, на домашній арешт. В обґрунтування клопотання, ОСОБА_7 посилається на те, що 20.06.2017 року стан здоров`я обвинуваченого різко погіршився, останній знаходився на стаціонарному лікуванні в МКЛ №1. Відповідно до виписки із історії хвороби 8327/776, ОСОБА_6 страждає на цукровий діабет 1 типу, важкої форми в стадії декомпенсації, та ряд інших захворювань, які унеможливлюють знаходження останнього в умовах установи попереднього ув`язнення. Крім того, при знаходженні ОСОБА_6 в лікарні, останнього утримували в кайданках. В ніч з 24 на 25 червня 2017 року, ОСОБА_6 помістили до карцеру, як стверджує сторона захисту - безпідставно. Також, захисник посилається на те, що ОСОБА_6 не потребує виняткового запобіжного заходу з тих підстав, що останній має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, є ветераном війни та учасником бойових дій, ОСОБА_6 немає намірів порушувати процесуальні обов`язки, оскільки він з`являвся на всі судові виклики, впливати на свідків не зможе, які на даний час, судом уже допитані.
У судовому засіданні ОСОБА_7 підтримала клопотання, просила суд його задовольнити та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього процесуальних обов`язків, з метою пришвидшення судового розгляду, та покращення стану здоров`я останнього. Долучила відповідь з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ДУ "ОУВП" №21, з якої вбачається що відповідно до встановлених діагнозів ОСОБА_6 потребує лікування в умовах спеціалізованих лікувальних закладів МОЗ України.
ОСОБА_6 підтримав клопотання, вказав на те, що зобов`язується виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Захисники вважали за необхідне задовольнити клопотання.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вважали за необхідне задовольнити клопотання.
Прокурор, заперечив проти розгляду клопотання з тих підстав, що на момент його подачі пройшло менше ніж місяць, просив суд залишити його без розгляду.
Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 надав суду клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою.
ОСОБА_5 підтримав клопотання.
Обвинувачені та захисники підтримали клопотання.
Прокурор заперечив проти клопотання вважав його не обґрунтованим.
Суд, заслухавши думку сторін дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, його захисник має право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу.
Суд має право залишити без розгляду таке клопотання, яке подано раніше ніж через місяць після вирішення питання про доцільність продовження строку тримання під вартою, у разі якщо в клопотанні не зазначено нових підстав, які не були предметом розгляду. В даному випадку, суд не вбачає підстав для відмови у розгляді такого клопотання, з урахуванням того, що на момент фактичного його розгляду пройшло більш ніж місяць, та у самому клопотанні вказані нові обставини, які не були предметом розгляду 20.06.2017 року.
Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, за ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України, відповідальність за яке, передбачена виключно у виді позбавленні волі.
Запобіжним заходом щодо ОСОБА_11 з 07.09.2015 року було обрано тримання під вартою, із визначенням розміру застави. В подальшому, суд зменшив розмір застави, достатньої для виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. З тих підстав, що ОСОБА_6 був порушений процесуальний обов`язок, суд знову обрав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Відповідно до наявної лікарської документації, стан здоров`я ОСОБА_6 погіршився в умовах тримання під вартою, необхідність у проведенні стаціонарного лікування стала в рази частішою. Так, у судові засідання 14.07.2017 року, 17.07.2017 року ОСОБА_6 доставлений не був у зв`язку із знаходженням на лікуванні в МКЛ №1 з діагнозом цукровий діабет 1 тип, важка форма. Раніше, у період з 20.06.2017 року до 23.06.2017 року ОСОБА_6 також знаходився на лікуванні із діагнозом цукровий діабет 1 типу, важка форма, у стадії декомпенсації, та ряд інших захворювань, відповідно до призначення лікаря, ОСОБА_6 може знаходитись в умовах медичної частини установи попереднього ув`язнення із рекомендаціями, дотриманням дієти №9 та вживанням необхідних ліків, проводити контроль глюкози в крові до їжі та через дві години після їжі.
Як вбачається з листа від 25.07.2017 року №5/12-11581 з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ДУ "ОУВП" №21, відповідно до встановлених діагнозів ОСОБА_6 потребує лікування в умовах спеціалізованих лікувальних закладів МОЗ України.
Щодо посилань сторони захисту на порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд може вказати наступне. У відповідності до практики Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, коли особа висуває небезпідставну скаргу на таке, що порушує статтю 3 Конвенції, поводження з нею з боку представників держави, обов`язком органів влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (див., серед інших джерел, рішення у справі «Дєдовський та інші проти Росії» (Dedovskiy and Others v. Russia), заява № 7178/03, п. 87, ECHR 2008 (витяги). Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).
На даний час, суд не може стверджувати, що порушення на які посилається сторона захисту мали місце, оскільки за даним твердженням необхідно провести офіційне розслідування, з фото не вбачається, що дійсно ОСОБА_6 був в кайданках, а тому такі твердження сторони захисту не можуть бути підставою для звільнення особи з-під варти.
Крім того, у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає тривалий час за іншою адресою, що може свідчити про наявність ризику передбаченого п.1ч.1 ст. 177 КПК України.
Одним із основних ризиків, які суд тривалий час ставив в основу доцільності продовження строку тримання обвинуваченому, було саме недопущення перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а саме вчиненню зі сторони обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників дії, які були направлені на перенесення судових засідань, неправомірне затягування розумного строку судового розгляду, та заявлення невмотивованих відводів. На даний час, суд вважає, що даний ризик не відпав, однак, з урахуванням стану здоров`я ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що у випадку не зміни запобіжного заходу, є реальні імовірність того, що чергові судові засідання будуть зриватися через погане самопочуття ОСОБА_6 , що в свою чергу буде спричинювати тривалий розгляд судом кримінашьного провадження та порушувати права і законні інтереси інших учасників судового провадження, тому суд виходячи виключно із стану здоров`я ОСОБА_6 вважає за необхідне задовольнити клопотання.
Стосовно інших підстав, що враховуються при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, суд виходить із оцінки сукупності всіх обстави, які зазначені в ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що достатнім запобіжним заходом за викладених умов буде домашній арешт із покладенням на обвинуваченого обов`язків вказаних у ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст. 194 КПК України, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, суд може вказати, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Ризик, що обвинувачений буде переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, яка передбачена виключно у виді позбавлення волі, на даний час не зменшився та не відпав. Крім того обвинувачений ОСОБА_5 може винити дії вказані у ч. 2-3 ст. 177 КПК України . Зважаючи на обставини, які викладені в ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, розмір майнової шкоди у завданні якого обвинувачується ОСОБА_12 та на відсутність обмежень передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, на підставі зазначеного, враховуючи вимоги ст. 197 КПК України та ч. 7 ст. 194 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою - задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - скасувати, звільнивши з-під варти у залі суду.

Застосувати до ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_2 ,

Покласти на ОСОБА_6 , виконувати передбачені ст. 194 КПК України обов`язки заборонити обвинуваченому залишати вказане місце проживання в період з 21:00 годин по 07:00 годин, прибувати по першому виклику до суду на визначений ним час; не залишати м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора чи суду; здати на зберігання до ГУ Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт для виїзду закордон.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
25.07.2017