АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2338/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 585 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

особи, щодо якої здійснюється екстрадиційна перевірка, ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 та визнано наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, для забезпечення видачі на запит іноземної держави
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Саратов Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з вищою освітою, який перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_11 , тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який розшукується компетентними органами Російської Федерації за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки тільки застосування щодо нього домашнього арешту до фактичної передачі компетентним органам Російської Федераціїє достатнім для попередження можливих спроб останнього переховуватися з метою уникнути передачі його правоохоронним органам Російської Федерації.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистої поруки. Зокрема, апелянт вказує, що органом досудового розслідування у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_9 не наведено жодного з ризиків, передбачених ст. ст. 177 та 585 КПК України. Також апелянт стверджує, що в оточенні ОСОБА_9 присутні особи, які заслуговують на довіру суду, а саме цивільна дружина ОСОБА_11 , яка є громадянкою України, має постійне місце роботи та стабільний фінансовий дохід. Крім того, захисник вказує, що ОСОБА_9 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, оскільки має місце проживання в Україні, а також позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як усі речові докази зберігаються в кімнаті речових доказів органу досудового розслідування Російської Федерації. Також, як стверджує ОСОБА_7 , у ОСОБА_9 немає потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, так як під час досудового розслідування було допитано таких осіб та зроблений висновок експерта.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_9 та йогозахисників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурораОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчої частини слідчого управління МВС Російської Федерації у місті Саратові Саратовської області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації (шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживання довірою, вчинене в особливо великих розмірах).
03 квітня 2013 року слідчим відділу розслідування на території, яка обслуговується відділом поліції № 2 у складі Управління МВС Російської Федерації у місті Саратові СУ Управління МВС Російської Федерації у місті Саратові ОСОБА_12 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_9 в якості обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації.
Постановою Кіровського районного суду міста Саратова Російської Федерації від 30 жовтня 2013 року обвинуваченому ОСОБА_9 було змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою строком на 2 місяці.
11 листопада 2013 року ОСОБА_9 було оголошено у міжнародний розшук.
Постановою Кіровського районного суду міста Саратова Російської Федерації від 20 серпня 2015 року строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 визначено вираховувати з моменту його фактичного затримання на території Російської Федерації або з дати фактичного перетинання ним кордону Російської Федерації у випадку екстрадиції.
28 лютого 2016 року уповноваженим працівником окремого пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України в аеропорту «Бориспіль» був затриманий громадянин Російської Федерації ОСОБА_9 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2016 року, у відповідності до ст. 583 КПК України, щодо ОСОБА_9 було застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.
Генеральною прокуратурою України було отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації.
Проведення екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_9 Генеральна прокуратура України доручила прокуратурі Київської області.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року щодо ОСОБА_9 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації на строк не більше 12 місяців.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2016 року визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою у зв`язку із застосуванням екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_9 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, але на строк не більше 12 місяців.
Екстрадиційна перевірка прокуратурою Київської області була завершена і матеріали 25 травня 2016 року були передані в Генеральну прокуратуру України для прийняття рішення в порядку ст. 590 КПК України.
Постановою заступника Генерального прокуратура України від 29 червня 2016 року було прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 в Російську Федерацію для притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року скаргу ОСОБА_9 на постанову заступника Генерального прокуратура України від 29 червня 2016 року залишено без задоволення.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2016 року скасовано вказану ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2016 року і постанову заступника Генерального прокуратура України від 29 червня 2016 року.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою у зв`язку із застосуванням екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_9 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, але на строк не більше 12 місяців.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 листопада 2016 року визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_9 під вартою у зв`язку із застосуванням щодо нього екстрадиційного арешту до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, але на строк не більше 12 місяців.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 лютого 2017 року ОСОБА_9 було змінено запобіжний захід у вигляді екстрадиційного арешту на домашній арешт, із забороною цілодобово залишати місце проживанняза адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п. п. 1, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

10 квітня 2017 року заступник прокурора Київської області ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, для забезпечення його видачі на запит іноземної держави.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2017 року визнано наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, для забезпечення видачі на запит іноземної держави ОСОБА_9 .

Визнаючи наявність підстав для продовження ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя виходив з того, що існують достатні підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_9 , оскільки обставини, що виключають видачу особи стороні, яка надала запит, не змінилися, тобто такі обставини відсутні.

Виходячи з того, що при винесенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався норм КПК України, міжнародно-правових актів, Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 року, Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22 січня 1993 року, а також враховуючи дані про особу ОСОБА_9 , який є громадянином Російської Федерації та на території України фактично переховувався від правоохоронних органів Російської Федерації з метою уникнути кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, то колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_9 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Таким чином, доводи захисника про незаконність рішення слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 422, 585 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 та визнано наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 08 червня 2017 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розшукується компетентними органами Російської Федерації за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації, для забезпечення його видачі на запит іноземної держави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4