АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/48/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

власників майна - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою поновлено строк звернення з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0001141 від 25.10.2016р. за ч. 1 ст. 364-1 КК України та відмовлено у задоволенні клопотання ст. слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 00000209 від 09.08.2016р. за ч.1 ст.212, ч.1 ст. 172 КК України.

Як зазначено в ухвалі, 23 грудня 2016р. до суду надійшло клопотання ст. слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про накладання арешту на грошові кошти вилучені 15.11.2016р. під час проведення обшуку за адресою: буд. АДРЕСА_1 належному ОСОБА_10 та ОСОБА_7 9000 доларів США та 93300 доларів США, належних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 .
В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив що СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000209 від 09.08.2016р. за ч.1 ст.212, ч.1 ст.172 КК України, відносно службових осіб ТОВ «Оксвил» (), які у період 2015-2016рр., шляхом приховування фонду заробітної плати, ухилились від сплати податку з доходів фізичних осіб на загальну суму понад 748800 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету держави коштів у значних розмірах, а також у період з 01.01.2010 р. по 01.08.2016р. грубо порушили законодавство про працю.
18.11.2016р. при обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2016р. у буд. АДРЕСА_1 належному ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вилучені грошові кошти, які слідчий просить арештувати.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що слідчим не надано доказів відповідності вилучених грошей критеріям п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, якими мають бути ідентифікація, помітка грошових купюр.
Також, з урахуванням визначеної кваліфікації кримінального правопорушення та за відсутності повідомлення про підозру, слідчий не довів і відповідність вилучених грошей критеріям п.2, п.3, п.4 ч.2 ст.170 КПК України.
З урахуванням викладеного, доцільність арешту вилучених грошових коштів у сумі 9000 доларів США та 93300 доларів США для потреб досудового розслідування не доведена, а тому такий ступінь обмеження прав власників грошей, про який йдеться у клопотанні - невиправданий.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СУ ФР ГУ ДФС в Харківській області про накладення арешту на тимчасове майно скасувати та постановити нову ухвалу , якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням норм КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, думку власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що заперечували проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процессуальних дій.

Згідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати ім належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процессуальних рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. ст.98,167 КПК України, також вилучені предмети та грошові кошти мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження , в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші , цінності та інші речі , набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами. Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відмовивши в задоволенні клопотання слідчого з посиланням на зміст ст.170 КПК України слідчий суддя не в повній мірі врахував, що в ньому йдеться не про арешт майна, передбачений ч.2 ст. 170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

Слідчим суддею не було враховано, що постановою слідчого від 24.11.2016 року 90 (дев*яносто) купюр номіналом 100 (сто) доларів США на загальну суму 9000(дев*ять тисяч) доларів США та 933 (дев`ятсот тридцять три ) купюри номіналом 100 (сто) доларів США на загальну суму 93 300 (дев*яносто три тисячі триста) доларів США були визнані речовими доказами.

Цією ж постановою були визнані речовими доказами і носії інформації в паперовому та електронному вигляді по яким призначено відповідні експертизи.

При апеляційному розгляді прокурор повідомив, що для проведення експертиз необхідно мінімум два місяці і саме за результатами цих експертиз можливо буде встановити данні щодо причетності чи непричетності власників вищевказаних коштів до кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.212 та ч.1 ст.172 КК України данні щодо яких внесено до ЄРДР і відкрито кримінальне провадження № 0001141.
Крім того, слідчим суддею надана передчасна оцінка протоколу допиту ОСОБА_12 (а.с.105-106) і не враховано, що фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

За таких обставин, допущено неповноту судового розгляду і ухвала слідчого судді є передчасною, а тому підлягає скасуванню на підставі п.1 ч.1 ст.409 КПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів враховує позицію прокурора висловлену під час апеляційного розгляду івважає необхідним апеляцію прокурора задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу якою частково задовольнити клоотання слідчого щодо накладення арешту на вилучені під час обшуку нежитлового приміщення за адресою : АДРЕСА_1 грошові кошти, а саме 90 (дев*яносто) купюр номіналом 100 (сто) доларів США на загальну суму 9000(дев*ять тисяч) доларів США та 933 (дев`ятсот тридцять три ) купюри номіналом 100 (сто) доларів США на загальну суму 93 300 (дев*яносто три тисячі триста) доларів США.

Хоча прокурор в апеляції не просив арештувати грошові кошти на два місяці і після початку розгляду апеляції по суті відповідно до вимог ст.403 КПК України за таких обставин позбавлений процесуального права змінити свою апеляцію, судова колегія його позицію висловлену під час апеляційного розгляду приймає до уваги і враховуючи вимоги ч.4 ст.172 КПК України встановлює строк дії даної ухвали протягом 2 (двох) місяців з дня її винесення.

Судова колегія акцентує увагу осіб, які позиціонують себе як власників грошових коштів в іноземній валюті що після закінчення строку дії данної ухвали і після проведення відповідних експертиз у випадку непричетності до кримінальних правопорушень вони не позбавлені права скористатись вимогами ч.1 ст.174 КПК України щодо подачі клопотання про скасування арешту, якщо доведуть, що відпала така потреба в застосуванні арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016 року щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001141 скасувати.

Винести нову ухвалу якою клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені під час обшуку нежитлового приміщення за адресою : АДРЕСА_1 грошові кошти, а саме 90 (дев*яносто) купюр номіналом 100 (сто) доларів США на загальну суму 9000(дев*ять тисяч) доларів США та 933 (дев`ятсот тридцять три ) купюри номіналом 100 (сто) доларів США на загальну суму 93 300 (дев*яносто три тисячі триста) доларів США.

Встановити строк дії даної ухвали протягом 2(двох) місяців з дня її винесення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: