Справа № 297/154/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000830 від 18.12.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:
18 грудня 2016 року біля 05:00 годин ОСОБА_4 , знаходячись в с. Гать Берегівського району та рухаючись по вул. Головна в напрямку м. Берегово, керуючи легковим автомобілем «Шкода Октавія», номерний знак НОМЕР_1 , навпроти будинку № 190, не врахував дорожньої обстановки, а саме вкриту ожеледицею дорогу, та не вибрав безпечної швидкості, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу, де втративши керованість з`їхав в кювет і допустив зіткнення з ростучим деревом.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

п. 1.10 «безпечна швидкість» швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах;

п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , пасажир переднього сидіння вищевказаного автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої третини правої ключиці із зміщенням відламків, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2 від 11.01.2017 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а пасажир заднього сидіння вищевказаного автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах верхньої повіки лівого ока, поздовжнього трансфорамінального перелому крижової кістки зліва із клубової кістки, поперечних переломів в/гілки лобкової кістки зліва та сідничної кісток із мінімальним зміщенням, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 239 від 10.01.2017 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 заявив, що примирився з обвинуваченим, останній відшкодував йому завдані збитки, він не має жодних претензій до обвинуваченого, тому просив закрити кримінальне провадження. Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявна також нотаріально посвідчена заява потерпілого ОСОБА_5 про те, що він просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, так як примирився з останнім, обвинувачений відшкодував йому завдані збитки і тому ОСОБА_5 не має і не матиме в майбутньому жодних майнових і немайнових претензій до обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд даного кримінального провадження без його участі у зв`язку з примиренням з обвинуваченим та відсутністю будь-яких претензій. Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявна також нотаріально посвідчена заява потерпілого ОСОБА_7 про те, що він примирився з ОСОБА_4 , останній відшкодував йому завдані збитки і тому потерпілий не має і не матиме в майбутньому жодних майнових і немайнових претензій до обвинуваченого. Також в заяві потерпілий ОСОБА_7 просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечила проти закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, вважала таке підставним.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження. Зазначив, що визнає свою вину, обидві позовні заяви прокурора в інтересах Берегівської ЦРЛ також визнає в повному обсязі. Підтвердив, що примирився з потерпілими та відшкодував їм завдані збитки.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. 4-8 частини першої або частини другої ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. 4 - 8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, те, що обвинувачений ОСОБА_4 примирився з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обвинувачений вперше вчинив злочин, суд вважає, на підставі ст. 46 КПК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілими, а кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Відповідно до п. 7. ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 звернулася з позовом в інтересах держави в особі Берегівської ЦРЛ із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 в розмірі 3441,96 гривень.
Також прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 звернулася з позовом в інтересах держави в особі Берегівської ЦРЛ із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 в розмірі 12285,42 гривень.
Позовні вимоги мотивовано тим, що внаслідок отриманих травм потерпілий ОСОБА_7 в період з 18 грудня 2016 року по 30 грудня 2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділені Берегівської ЦРЛ, а потерпілий ОСОБА_5 з 18 грудня 2016 року по 03 лютого 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні також в ортопедо-травматологічному відділені Берегівської ЦРЛ, яка фінансується за рахунок бюджетних коштів. Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, то він відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілих від злочину. У зв`язку з наведеним, прокурор просить стягнути з обвинуваченого в користь Берегівської ЦРЛ грошові кошти, витрачені на лікування потерпілих.

Судом встановлено, що внаслідок порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості та перебували на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділені Берегівської ЦРЛ. Витрати на лікування потерпілого ОСОБА_5 становлять 12285,42 гривень, що підтверджується довідкою головного лікаря Берегівської ЦРЛ № 31/01-25 від 16.02.2017 року, а витрати на лікування потерпілого ОСОБА_7 становлять 3441,96 гривень, що підтверджується довідкою головного лікаря Берегівської ЦРЛ № 42 від 20.01.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Отже, оскільки перебування потерпілих на лікуванні є наслідком злочинних дій відповідача ОСОБА_4 , останній зобов`язаний відшкодувати закладу охорони здоров`я витрати на стаціонарне лікування потерпілих.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем ОСОБА_4 обох позовів, суд прийшов до висновку, що вимоги цивільного позивача прокурора ОСОБА_3 є підставними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом.

Враховуючи наведене, суд вважає скасувати накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 11.01.2017 року арешт на автомобіль синього кольору «Шкода Октавія» номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 .

Речовий доказ: автомобіль «Шкода Октавія», номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_2 , який зберігається на штраф майданчику Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області, суд вважає, після набрання ухвалою законної сили, повернути ОСОБА_4 , як власнику.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Як вбачається з наданих обвинуваченим квитанцій від 18.02.2017 року, він оплатив процесуальні витрати на проведення експертиз на загальну суму 2170 гривень.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 сплив 20 березня 2017 року.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 129, ч. 4 ст. 174, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, п. 2 ч. 3 ст. 314, 370, 372 КПК України,

ухвалив:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілими, а кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Берегівської ЦРЛ до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочинуОСОБА_7 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Берегівської центральної районної лікарні (, рахунок № 4109 в ГУДКС України у Закарпатській області, МФО 812016) витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_7 в розмірі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривня 96 копійок.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Берегівської ЦРЛ до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочинуОСОБА_8 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Берегівської центральної районної лікарні (, рахунок № 4109 в ГУДКС України у Закарпатській області, МФО 812016) витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_5 в розмірі 12285 (дванадцять тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 42 копійки.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 11.01.2017 року, скасувати.

Речовий доказ: автомобіль «Шкода Октавія», номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_2 , який зберігається на штраф майданчику Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області, після набрання ухвалою законної сили, повернути ОСОБА_4 , як власнику.
Ухвала протягом 7 діб з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя ОСОБА_1