Справа № 760/4819/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання детектива Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

27 січня 2017 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання детектива Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 про арешт майна грошових коштів.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідча група Першого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що службові особи державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що товариство ««STEUERMANN» Investitions- und Handelsgesellschaft mbH» здійснює лише посередницьку діяльність і не надаватиме жодних послуг та не виконуватиме жодних робіт на користь ДП «СхідГЗК», з порушенням вимог законодавства уклали з вказаним товариством договір №70/13 та низку додаткових угод до цього договору про поставку уранового концентрату за цінами, значно вищими від цін безпосередніх виробників та постачальників продукції. Внаслідок таких дій державним підприємством переплачено приблизно 17,28 млн. дол. США за закуплений упродовж 2014-2016 років урановий концентрат, який фактично постачався безпосереднім виробником продукції ТОВ «СТЕПНОГОРСКИЙ ГОРНО-ХИМИЧЕСКИЙ КОМБИНАТ» (реєстраційний номер 83, зареєстроване в Казахстані), чим вчинено розтрату в особливо великому розмірі. ДП «СхідГЗК» здійснювало оплату за поставку уранового концентрату товариству ««STEUERMANN» Investitions- und Handelsgesellschaft mbH» шляхом перерахування коштів зі свого рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Діамантбанк» на рахунок ««STEUERMANN» Investitions- und Handelsgesellschaft mbH» IBAN: НОМЕР_2 в австрійському банку «Meinl Bank, AG».

Встановлено, що 13.12.2016 ДП «СхідГЗК» одержало від ««STEUERMANN» Investitions- und Handelsgesellschaft mbH» на підставі контракту №70/13 близько 40 т. уранового концентрату за ціною 3 061 150,65 дол. США, і 27.12.2015 додатково близько 66 т. уранового концентрату за ціною 5 046 026,00 дол. США. Таким чином, гроші, які надійшли на рахунок ««STEUERMANN» Investitions- und Handelsgesellschaft mbH» за поставку вказаного уранового концентрату у грудні 2016 року, набуті кримінально протиправним шляхом, а тому є речовими доказами.

Крім того, вказані грошові кошти є речовими доказами, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час цього кримінального провадження, зокрема, щодо події кримінального правопорушення, яке полягало у розтраті службовими особами ДП «СхідГЗК» грошових коштів в особливо великому розмірі та їх легалізації (відмиванні).

Враховуючи викладене, у порядку, передбаченому КПК України, 27.01.2017 у кримінальному провадженні №0000010 від 11.12.2015 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України було прийнято процесуальне рішення про визнання речовим доказом грошових коштів, перерахованих товариству ««STEUERMANN» Investitions- und Handelsgesellschaft mbH» на розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_2 в австрійському банку «Meinl Bank, AG» в сумі 8 107 176,65 дол. США.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання у клопотанні на необхідність запобігання розголошенню таємниці, що охороняється законом (відомостей досудового розслідування), а тому приймає рішення про розгляд клопотання у закритому судовому засіданні.

У судовому засіданні детектив підтримав подане клопотання про необхідність накладення арешту.

Заслухавши думку учасників судового розгляду дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2, 3 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На обґрунтування необхідності арешту грошових коштів детектив посилається на те, що зазначені грошові кошти можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, щодо події кримінального правопорушення, яке полягало у розтраті службовими особами ДП «СхідГЗК» грошових коштів в особливо великому розмірі та їх легалізації (відмиванні) з використанням рахунку товариства ««STEUERMANN» Investitions- und Handelsgesellschaft mbH»

З матеріалів справи вбачається, що постановою про визнання речовим доказом від 27 січня 2017 року грошові кошти у сумі 8107176,65 дол. США, розміщені на рахунку товариства ««STEUERMANN» Investitions- und Handelsgesellschaft mbH» на розрахунковому рахунку IBAN: НОМЕР_2 в австрійському банку «Meinl Bank, AG», визнані речовим доказом.

Грошові кошти, на які просить накласти арешт детектив, перебувають на рахунку в іноземного банку.

Згідно з ч. 2 ст. 562 КПК України у разі, якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потребується дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 562 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання детектива Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: на грошові кошти у сумі 8107176,65 доларів США, розміщені на рахунку товариства ««STEUERMANN» Investitions- und Handelsgesellschaft mbH» на розрахунковому рахунку IBAN: НОМЕР_2 , відкритому в австрійському банку «Meinl Bank, AG».

Арешт на майно накласти на строк проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 11 грудня 2015 року.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: