Провадження № 1-в/331/293/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«12» грудня 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника РВ КВІ ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, освіта - вища, сімейний стан заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання,

ВСТАНОВИВ:
28 листопада 2016 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява від засудженої ОСОБА_5 про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання.

В клопотанні засуджена зазначила, що вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2015 року її засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України і призначено покарання на підставі угоди про визнання винуватості від 19.06.2015 року у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки та покладенням на неї обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 81 та ч. 3 ст. 81 КК України, ОСОБА_5 просить суд застосувати до неї умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного додаткового покарання, зазначивши що вона відбула більш ніж 2/3 строку призначеного додаткового покарання.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 підтримала свою заяву та просила її задовольнити.

Представник КВІ підтримала заявлену заяву та пояснила суду, що за період відбування додаткового покарання засуджена ОСОБА_5 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягалася, згідно матеріалів дільничного інспектора, за місцем проживання скарг та нарікань на її поведінку не надходило, громадського порядку не порушувала. До інспекції за викликом для проведення індивідуально-профілактичної роботи завжди з`являлася своєчасно. На даний час засуджена не працює, умови додаткового покарання не порушує. Станом на 12 грудня 2016 року засуджена ОСОБА_5 відбула більш ніж 2/3 строку додаткового покарання, призначеного вищевказаним вироком суду.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до роз`яснень п. 7 Постанови Пленум Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», згідно з ч. 1 ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Як зазначено в ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно з вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2015 року, ОСОБА_5 засуджена за вчинення умисного тяжкого злочину.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджена ОСОБА_5 за час відбування додаткового покарання до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягалася, офіційно не працевлаштована, за місцем проживання характеризується виключно з позитивного боку, порушень громадського порядку не допускала, до інспекції за викликом для проведення індивідуально-профілактичної роботи з`являлася завжди своєчасно, умови додаткового покарання не порушувала. Станом на 12 грудня 2016 року відбула більш ніж 2/3 строку додаткового покарання, призначеного вироком суду від 24.06.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява засудженої ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:
Заяву засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від подальшого відбування додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки, призначеного їй вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2015 року.

Невідбутим строком з дня оголошення ухвали вважати 07 місяців 13 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1