справа №619/352/16-к
провадження №1-о/619/2/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дергачі заяву прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області про перегляд вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Пересічне Дергачівського району Харківської області, громадянина України, учня групи ЕГ-31 ДНЗ «ХПМБЛ», раніше судимого: 17.10.2012 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; 25.03.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.02.2016 року за ч.2 ст.190 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

засудженого за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до суду з заявою про перегляд вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2016 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, в якій, після уточнення, просив зазначений вирок скасувати, ухвалити новий вирок, виключивши з резолютивної частини призначення покарання за сукупністю вироків щодо часткового приєднання покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 25.03.2015 року. При ухваленні нового вироку просив застосувати вимоги ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.02.2016 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування заяви прокурор зазначив, що під час ухвалення вироку від 19.04.2016 року Дергачівським районним судом Харківської області при призначенні покарання ОСОБА_4 враховано вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 25.03.2015 року на підставі ст.71 КК України. Крім цього в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувало кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 . За наслідками розгляду кримінального провадження 26.02.2016 року Жовтневим районним судом м. Харкова винесено вирок щодо ОСОБА_4 , де в резолютивній частині судом також враховано вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 25.03.2015 року на підставі ст.71 КК України. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07.11.2016 року вирок Жовтневого районного суду м. Харкова залишено без змін, тобто вирок набрав законної сили.

У зв`язку з вищезазначеним, на час винесення вироку Дергачівським районним судом Харківської області від 19.04.2016 року щодо ОСОБА_4 вказані обставини не були відомі Дергачівському районному суду Харківської області.

На теперішній час існують 2 вироки суду щодо ОСОБА_4 , які набрали законної сили, де в резолютивних частинах вироків зазначено, що покарання призначене з урахуванням вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 25.03.2015 року на підставі ст.71 КК України, тобто вказана особа двічі притягнута до кримінальної відповідальності.

Дергачівським районним судом Харківської області при винесенні вироку невірно застосовано Закон України «Про кримінальну відповідальність», а саме у зв`язку з тим, що при винесенні вироку Жовтневим районним судом м. Харкова вже застосовані норми ст.71 КК України, не підлягають застосуванню в частині призначення покарання норми ст.71 КК України щодо врахування вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 25.03.2015 року.

Крім того, Дергачівським районним судом Харківської області при винесенні вироку не застосовано положення вимог ч.4 ст.70 КК України.

В судовому засіданні прокурор заяву підтримала, просила її задовольнити.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви в яких проти задоволення заяви прокурора не заперечували, просили справу розглядати без їх участі.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлялись заздалегідь та належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Обвинувачений заяву прокурора про перегляд вироку за нововиявленими обставинами підтримав.

Судом встановлено, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст.70 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України ОСОБА_4 призначено покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 25.03.2015 року.
Відповідно до вимог ч.1 ст.467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Суд вважає, що заява прокурора підлягає задоволенню, вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2016 року підлягає перегляду із постановленням нового вироку, оскільки під час ухвалення вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2016 року при призначенні покарання ОСОБА_4 помилково була застосована ст.71 КК України, та не застосовані норми ч.4 ст.70 КК України, виходячи з наступного.

Під час ухвалення вироку від 19.04.2016 року Дергачівським районним судом Харківської області при призначенні покарання ОСОБА_4 враховано вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 25.03.2015 року на підставі ст.71 КК України.

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувало кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 . За наслідками розгляду кримінального провадження 26.02.2016 року Жовтневим районним судом м. Харкова винесено вирок щодо ОСОБА_4 , де в резолютивній частині судом також враховано вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 25.03.2015 року на підставі ст.71 КК України. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07.11.2016 року вирок Жовтневого районного суду м. Харкова залишено без змін, тобто вирок набрав законної сили. На час винесення вироку Дергачівським районним судом Харківської області від 19.04.2016 року щодо ОСОБА_4 вказані обставини не були відомі Дергачівському районному суду Харківської області.

Відповідно до ч.4 ст.466 КПК України суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.
В судовому засіданні ОСОБА_4 просив не досліджувати докази, що були встановлені під час розгляду справи судом вперше, зазначав, що обставини встановлені судовим рішенням, що переглядається, він не оспорює.
Прокурор просив не досліджувати докази, що були встановлені під час розгляду справи, оскільки обвинувачений обставини вчинених правопорушень не оспорює.
За таких обставин, з урахуванням позиції прокурора, думки обвинуваченого, керуючись нормами ст.466 КПК України, суд доходить висновку не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами.

Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2016 року встановлено, що 05.12.2015 року близько 13.00 годин, знаходячись в магазині ФОП « ОСОБА_9 » за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попрохав у продавця магазину ОСОБА_5 , яка йому раніше була знайома, мобільний телефон «Sumsung GT S 5830», Іmei НОМЕР_1 , з карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» номер НОМЕР_2 , та з карткою пам`яті Місro SD 16 Gbt , з метою зробити декілька дзвінків, що належав останній, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, діючи повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , взяв у неї вказаний вище мобільний телефон, після чого навмисно його не повернув і з місця скоєння злочину зник, та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток, з урахуванням висновку товарознавчої експертизи № 309 від 15.12.2015 року на загальну суму 2223 гривень.
Крім того, 10.12.2015 року близько 09 годин 00 хвилин ОСОБА_10 знаходився в приміщенні Солоницівської ЗОШ №2, яка розташована в смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, де у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
У подальшому ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, з метою реалізації виниклого у нього умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи направився до роздягальні спортзалу Солоницівської ЗОШ, де діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу таємно з кишені куртки, що належить ОСОБА_7 , викрав мобільний телефон марки «Samsung S- 3650», чим завдав потерпілій відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 10 від 10.01.2016 року матеріальний збиток на суму 420 гривень,
Після чого ОСОБА_4 , перебуваючи у вищевказаному приміщенні роздягальні шляхом вільного доступу з кишені куртки, що належить ОСОБА_11 діючи умисно, повторно, таємно викрав грошові кошти у сумі 130 гривень, що належали потерпілій, внаслідок чого завдав потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Після вчинення вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 з викраденим раніше майном направився до кабінету № 4 Солоницівської ЗОШ №2, де діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав посилювач аудіо системи «SVEN BF -11 », що належить ОСОБА_6 , чим завдав останній, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №11 від 10.01.2016 матеріальний збиток на суму 938 гривень.
Після вчинення усіх вище перелічених протиправних дій ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник разом з викраденим ним майном, розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, його дії правильно за ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ст.190 ч.2 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про ОСОБА_4 , який не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є визнання вини підсудним, щире каяття у вчиненому, відшкодування потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 завданої шкоди, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.
Оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.190, ч.2 ст. 185 КК України до постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.02.2016 року, тому покарання необхідно призначити згідно ч.4 ст.70 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376, 466, 467 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області про перегляд вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2016 року скасувати та ухвалити новий.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.02.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1