ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/3938/17
Провадження № 1-кс/201/2766/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 25 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000629, внесеного 17 жовтня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
встановив:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_3 із указаною скаргою.
У поданій скарзі ОСОБА_3 просить постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 25 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000629, внесеного 17 жовтня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скасувати, як незаконну та необґрунтовану.
До суду надійшла заява ОСОБА_3 про розгляд скарги за її відсутності.
Уповноважена особа прокуратури Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги за її відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалася.

Суд, дослідивши матеріали за скаргою, співставивши їх з матеріалами кримінального провадження і доводами заявника, приходить до висновку про необхідність задоволення поданої скарги, з наступних підстав.
Доводи скарги про невмотивованість постанови про закриття кримінального провадження є такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінальної справи.
Зі змісту ст. 110 КПК України слідує, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема, в постанові має бути викладено зміст обставин, які стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та обґрунтовування висновків, які виключають наявність складу в діянні кримінального правопорушення і обумовлюють закриття кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Наявними матеріалами підтверджено, що постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 було закрито кримінальне провадження № 0000629, внесене 17 жовтня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Дане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з тим, що слідчим на момент його закриття були вжиті усі можливі та необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення об`єктивних обставин ймовірного кримінального правопорушення, а також через те, що під час досудового розслідування у цьому провадженні не було встановлено об`єктивних даних, які вказують на наявність в діях слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, та відсутність доказів, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.
Однак, дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що органом досудового розслідування залишилася низка невиконаних дій, проведення яких на думку суду є необхідним для цього кримінального провадження.
З матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до прокуратури Дніпропетровської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за попередньою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 365 КК України.
Судом встановлено, що вона вказувала на те, що працівниками прокуратури Дніпропетровської області під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000013 від 29 січня 2013 року за ч. 1 ст. 372 КК України було проведено слідчу дію після того, як у кримінальному провадженні прийнято рішення про закриття. Крім того, під час проведення вказаної слідчої дії невстановлена особа вказувала на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, однак працівником прокуратури Дніпропетровської області вказаний факт був проігнорований.
Із постанови про закриття кримінального провадження № 0000629 слідує, що ОСОБА_3 вказувала органу досудового розслідування про те, що 14 серпня 2014 року при зустрічі із слідчим ОСОБА_5 біля будинку АДРЕСА_1 повз неї та слідчого проходила невідома особа (жінка), яка, зі слів ОСОБА_3 вказала, що знає обставини щодо події, за вчинення якої відбуває покарання її син засуджений ОСОБА_6 .
Із оскаржуваної постанови також вбачається, що допитаний слідчий ОСОБА_5 вказав, що під час знаходження з ОСОБА_3 на місці події злочину біля них проходила невідома жінка, яка зацікавилась словами ОСОБА_3 , яка в свою чергу показувала на місце вбивства померлої ОСОБА_7 та повідомила про те, що вона обізнана стосовно обставин вбивства.
Проте дана особа органом досудового розслідування встановлена не була, в той час як на думку суду вона могла надати неупереджені покази у провадженні за ч. 1 ст. 365 КК України, а саме в підтвердження або ж спростування доводів заявниці про проведення яких-небудь слідчих дій органом прокуратури після закриття провадження, і встановлення її особи буде відповідати завданню кримінального провадження, визначеного законом.
Орган досудового розслідування не надав цим обставинам належної оцінки та не перевірив їх.
Крім того із письмових пояснень адвоката ОСОБА_8 , який діяв в інтересах ОСОБА_3 вбачається, що 14 серпня 2014 року за попередньою домовленістю між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про проведення слідчого експерименту він виїхав до них за адресою по АДРЕСА_2 . ОСОБА_8 вказує, що слідчий ОСОБА_5 увесь цей час у робочому зошиті робив якісь замітки та фотографував місця на які вказувала ОСОБА_3 (а.с. 23).
Одночасно з цим на сформульоване питання органу прокуратури ОСОБА_8 відповів, що будь-яких процесуальних документів тієї дати не складалось, ним нічого не підписувалось (а.с. 23).
Наведене свідчить про непослідовний характер наданих пояснень, які потребують уточнень.
Разом з цим відповідно до ч. 9 ст. 224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань. Викликаним особам по черзі пропонується дати показання про ті обставини кримінального провадження, для з`ясування яких проводиться допит, після чого слідчим, прокурором можуть бути поставлені запитання. Особи, які беруть участь у допиті, їх захисники чи представники мають право ставити одна одній запитання, що стосуються предмета допиту.
З огляду на норму закону, з метою встановлення фактичних обставин провадження, на думку суду проведення одночасного допиту між ОСОБА_3 та слідчим ОСОБА_5 , а також між захисником ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у цьому провадженні було б доцільним, оскільки їх пояснення щодо одних і тих самих обставин містять розбіжності і потребують конкретизації.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що орган досудового розслідування постановляючи рішення про закриття провадження не дотримався вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки фактичних обставин провадження, що в свою чергу тягне за собою скасування постанови органу досудового розслідування.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 307, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000629, внесеного 17 жовтня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 365 КК України, скасувати, а матеріали кримінального провадження № 0000629 направити до прокуратури Дніпропетровської області для поновлення досудового розслідування у цьому провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1