У Х В А Л А
іменем України
27 лютого 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Зміївського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про звільнення від покарання ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в :
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням на 1 рік.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.02.2015 року, скасовано звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2014 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 20.10.2016 року зазначена вище ухвала суду першої інстанції скасована та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.12.2016 року у задоволенні клопотання начальника Зміївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2014 року - відмовлено.

30.01.2017 року начальник Зміївського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 звернулася з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строку випробування; в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути та задовольнити клопотання за її відсутністю.

Засуджений ОСОБА_5 , якому направлялися повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв не подавав, що не перешкоджає вирішенню питання про звільнення його від покарання за його відсутністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання зазначених осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.

Прокурор ОСОБА_3 вважала за можливе задовольнити подання органу пробації.

Ознайомившись з поданням та матеріалами особової справи ОСОБА_5 , вислухавши думку прокурора, суд дійшов наступного:

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Згідно п. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: 1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

За змістом ст. ст. 78, 89 КК України, скасування випробування та направлення засудженого для відбування призначеного вироком покарання можливе лише в період іспитового строку.

В даному випадку іспитовий строк закінчився 20.01.2015 року, що виключає можливість вирішення питання щодо направлення ОСОБА_5 для відбування покарання.

З подання та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 протягом строку випробування не вчинив нового злочину, неодноразово без поважної причини не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, 09.12.2014 року оголошений в розшук як особа, яка ухиляється від відбування покарання з випробуванням, однак рішення про звільнення від покарання з випробуванням не було скасовано.

За таких обставин, подання про звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строку випробування підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, п. 9 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Подання начальника Зміївського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про звільнення від покарання ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки, від якого він був звільнений в силу ст. 75 КК України з випробуванням на 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: