№ 336/4244/17
пр. № 1-кс/336/587/2017
УХВАЛА
Іменем України
07 серпня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002902 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області по кримінальному провадженню за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України про арешт автомобілю ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , предмету, схожого на пістолет із магазином, ножиців по металу з ручкою червоного кольору.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, водночас пояснити причини нижчевказаних розбіжностей не зміг.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання.

Через відсутність в матеріалах, доданих до клопотання відомостей про засоби зв`язку з особою, якій належить майно, щодо якого заявлено клопотання, та строком розгляду такого клопотання, суд був позбавлений можливості викликати власника майна в судове засідання.

Оскільки відповідно до положень ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчим суддею клопотання розглянуто за відсутності не з`явившихся учасників кримінального провадження.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Стаття 132 ч. 3 КПК України вказує, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вищевикладеним вимогам КПК України подане до суду клопотання не відповідає.

Як вказує ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Відповідно до ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Натомість до клопотання про надання дозволу на огляд не додано будь-яких документів на підтвердження того, що слідчий, який звернувся з клопотанням, в установленому порядку уповноважений здійснювати досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню, а також не додано постанови про призначення прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Пункти 2, 3 розділу 2 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи від 21.05.2014 року (далі узагальнення) вказують, що недолучення оригіналів або належним чином засвідчених копій документів, дослідження яких має значення для встановлення обставин, зазначених у клопотанні, є підставою для відмови в його задоволенні.

Слідчі судді обґрунтовано відмовляють у задоволенні клопотання про обшук, якщо матеріалами кримінального провадження не підтверджуються повноваження слідчого здійснювати досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Отже, ненадання до клопотання документів на підтвердження повноважень слідчого та прокурора є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання.

Крім того, як вбачається з клопотання в провадженні слідчого перебуває кримінальне провадження, відкрите за фактом того, що в ніч з 30 на 31 липня 2017 року невстановлені особи. Знаходячись біля кабельних колодязів по вул. Сікорського у м. Запоріжжя шляхом вільного доступу вчинили замах на таємне викрадення кабелів зв`язку ПАТ «Укртелеком», виконавши усі дії, які вважали необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не був закінчений з причин, що не залежали від їх волі, так як одна з цих осіб була затримана працівниками поліції.

Жодній особі у цьому кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру незважаючи на те, що одна з цих осіб була затримана, що випливає з доданих матеріалів.

При цьому як вбачається з викладення обставин злочину, замах на злочин стався в ніч з 30 на 31 липня 2017 року, натомість як огляд автомобілю та його вилучення без належних правових підстав проведений 30.07.2017 року в період часу з 12.50 години до 13.20 години, тобто ще до вчинення злочину.

З яких підстав слідчим ОСОБА_5 було проведено огляд автомобілю взагалі не виявляється можливим зрозуміти.

Крім того, не виявляється можливим уявити яке доказове значення саме у цьому кримінальному провадженні може мати автомобіль, який належить особі, яка не має жодного процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, яке відношення цей автомобіль може мати до замаху на скоєння крадіжки кабелів.

Таким же загадковим для слідчого судді є також і значення для кримінального провадження, яке розслідується як замах на крадіжку, предмет, схожий на пістолет, яке цей предмет може мати доказове значення саме у цьому кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя звертає увагу і на те, що слідчим безпідставно пропущений строк звернення до суду з відповідним клопотанням, який сплив 31.07.2017 року.

Як вказує ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Натомість слідчим не вказано та не доведено наявності правових підстав для арешту майна, оскільки не визначено кому належить вказане майно, не зазначено чи є арешт майна розумним та співмірним заходом, не вказано взагалі з якої причини потрібно арештовувати автомобіль та інші перелічені предмети, яке значення мають вказані предмети для кримінального провадження.

Також слідчим не доведено і того, що огляд та вилучення автомобілю та інших предметів взагалі проведених в межах кримінального провадження № 0002902.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання не відповідає вимогам КПК України, є необґрунтованим та не доведеним, подане з порушенням строку, встановленого КПК України для звернення з таким клопотанням, та особою, яка не довела свого права на звернення з відповідним клопотанням, тож законні підстави для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження висновку відсутні.

Керуючись ст. 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002902 за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України, про накладення арешту на майно залишити без задоволення.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1