н/п 1-кс/640/9989/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" грудня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
До Київського районного суду м. Харкова 23.12.2016 о 10.37 год. надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області юристом 1 класу ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на грошові кошти в сумі 2320 грн., які вилучені під час проведення обшуку приміщення інтернет - центру «Лабірінт», розташованому за адресою: м. Харків. вул. Валентинівська, 18-Г, орендарем якого є ТОВ «Рівалд ЛТД».
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 07.12.2016 співробітниками УЗЕ у Харківській області ДЗЕ НП України виявлено факт зайняття гральним бізнесом невстановленими особами поряд з будинком №18 по вул. Валентинівській в м. Харкові
16.12.2016 Київським районнім судом м. Харкова надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні інтернет центру «Лабірінт», розташованому за адресою: м. Харків. вул. Валентинівська, 18-Г, орендарем якого є ТОВ «Рівалд ЛТД», з метою відшукання та вилучення косп`ютерної техніки; серверів; електронних носіїв інформації;бухгалтерських та інших документів та чорнових (рукописних) записів, які відображають діяльність, пов`язану із зайняттям гральним бізнесом.
21.12.2016 на виконання вищезазначеної ухвали Київського районного суду м. Харкова, у приміщенні інтернет центру «Лабірінт», розташованому за адресою: м. Харків. вул. Валентинівська, 18-Г, орендарем якого є ТОВ «Рівалд ЛТД» проведено обшук під час якого окрім предметів перелічених в ухвалі, було виявлено та вилучено грошові кошти в розмірі 2320 грн. які знаходились в приміщенні каси зазначеного клубу і ймовірно отримані від гравців закладу в якості плати за послуги з надання доступу до азартних ігор через мережу інтернет.
Сторона обвинувачення зазначає, що існує вірогідність того, що грошові кошти в сумі 2320 грн. отримані в якості плати за послуги з надання доступу до азартних ігор через мережу інтернет, власників вказаних грошових коштів не встановлено, з метою забезпечення можливої конфіскації майна та забезпечення вироку, орган досудового розслідування вважає необхідним накласти арешт на грошові кошти в сумі 2320 грн. вилучені в ході обшуку приміщення інтернет - центру «Лабірінт», розташованому за адресою: м. Харків. вул. Валентинівська, 18-Г, орендарем якого є ТОВ «Рівалд ЛТД»
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримала клопотання.
В судове засіданні представник власника майна ТОВ «Рівалд ЛТД» не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання (а.с. 15).
Неприбуття в судове засідання власників майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.12.2016 надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні інтернет центру «Лабірінт», розташованому за адресою: м. Харків. вул. Валентинівська, 18-Г, орендарем якого є ТОВ «Рівалд ЛТД», з метою відшукання та вилучення комп`ютерної техніки; серверів; електронних носіїв інформації; бухгалтерських та інших документів та чорнових (рукописних) записів, які відображають діяльність, повязану із зайняттям гральним бізнесом (а.с. 5).
21.12.2016 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 16.12.2016 в будинку АДРЕСА_1 , проведений обшук, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 21.12.2016 вилучено, зокрема, документи, системні блоки та грошові кошти на суму 2320 грн. Обшук тривав з 17:20 год. до 19:00 год. (а.с. 6-10).
Після проведення обшуку, в ході якого слідчим були відшукані і вилучені речі, документи, які не були прямо зазначені в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку та вилучення конкретних речей та документів, стороною обвинувачення протягом 48 годин після вилучення в ході обшуку майна, як того вимагає абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме, 23.12.2016 надано до суду клопотання про арешт майна, вилученого під час обшуку 21.12.2016. Отже, стороною кримінального провадження додержано процесуальний строк на звернення зо суду із клопотанням про арешт майна, передбачений абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколу обшуку від 21.12.2016, зокрема, грошові кошти підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні слідчого, прокурора, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що згідно протоколу обшуку від 21.12.2016, крім грошових коштів, зазначених слідчим у клопотанні та на які сторона обвинувачення просить накласти арешт, в ході даного обшуку вилучено документи та системні блоки, відповідно яких сторона обвинувачення клопотання про арешт не заявляє, незважаючи на вимоги ч. 7 ст. 236 КПК України.
Так, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на грошові кошти в сумі 2320 грн., які вилучені під час проведення обшуку приміщення інтернет - центру «Лабірінт», розташованого за адресою: м. Харків. вул. Валентинівська, 18-Г, орендарем якого є ТОВ «Рівалд ЛТД» до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1