Справа № 183/6757/16
№ 1-кп/183/1028/16
В И Р О К
іменем України
04 січня 2017 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 00000084 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21.10.2015 року Хустським районним судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень;

- 03.08.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 407 КК України до службового обмеження для військовослужбовців строком 1 рік 6 місяців з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків від суми грошового забезпечення,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 обвинувачується у наступному. 15.12.2014 року наказом № 274 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується у АДРЕСА_3 , та призначено на посаду стрільця помічника гранатометника 3 парашутно десантного відділення 1 парашутно десантного взводу 8 парашутно десантної роти 3 парашутно десантного батальйону. Солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем, відповідно до ст.ст. 9, 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію» від 15.01.2015 року №113-VIII, який набув чинності 20.01.2015 року, в Україні з 20.01.2015 року діє особливий період.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини» від 12.02.2015 року №194-VIII, який набув чинності 05.03.2015 року, до статті 408 КК України було внесено зміни, які посилюють відповідальність за вчинення вказаного військового злочину в умовах особливого періоду.

27.10.2016 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_2 , та продовжував ухилятися від військової служби до 14 листопада 2016 року до дня добровільного прибуття до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України. Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення військовослужбовцем військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності його захисника ОСОБА_4 15 листопада 2016 року.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 листопада 2016 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності його захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 408 КК України, визнав, сторони узгодили призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком на 1 (один) рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 висловилася про затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав, у вчиненому щиро кається та висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання.

У обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди, відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним. Суд також вважає, що угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше судимий, за місцем проходження військової служби характеризується негативно, на обліку у лікарів не перебуває, приймав участь в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Тому, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, суд вважає за можливе застосувати положення ст. 69 КК України та перейти до призначення іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 408 КК України, а саме призначити узгоджене між прокурором та обвинуваченим покарання при укладанні угоди про визнання винуватості. При цьому суд вважає, що призначення покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні буде достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Також, оскільки обвинувачений після постановлення попереднього вироку суду і до повного відбуття покарання за ним вчинив новий злочин, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю вироків згідно зі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, із застосуванням положень ст. 72 КК України.

Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 з 15.11.2016 року по теперішній час знаходиться під вартою, на підставі ст. 72 КК України час попереднього ув`язнення обвинуваченого слід зарахувати в строк призначеного покарання, а вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 листопада 2016 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності його захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням положення ч. 1 ст. 69 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.08.2016 року до призначеного покарання за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з 15 листопада 2016 року.

Зарахувати в строк призначеного покарання час попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 15.11.2016 року по 04.01.2017 року із розрахунку, передбаченого ч.ч.1,5 ст. 72 КК України, а саме 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні тримання в дисциплінарному батальйоні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з дня отримання копії вироку.

Копію вироку видати обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1