14.03.2017 Єдиний унікальний № 371/45/17
Провадження №1-кп/371/22/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Миронівський районний суд Київської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника- ОСОБА_6

представника служби у справах дітей та сім`ї Миронівської РДА - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка кримінальне провадження №0000732 від 26 грудня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Кагарлик Київської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , українця, гр-на України, учня 1-го курсу Державного професійно-технічного навчального закладу «Рокитнянський професійний ліцей», не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,-

за ч. 1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2016 року близько 17 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , перебував всередині магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_3 та в якому здійснює свою господарську діяльність фізична-особа підприємець ОСОБА_8 . Оглядаючи товар в даному магазині, ОСОБА_4 побачив, що на скляній вітрині, яка розташована біля відчинених вхідних дверей, знаходяться мобільні телефони. В цей час у нього виник умисел на крадіжку мобільного телефона.

Діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений таємно викрав з полиці вітрини мобільний телефон марки «LENOVO» модель А2010-а, ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 2200 грн, що належить потерпілому ОСОБА_8 , після чого залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачений завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 2200 грн. 00 коп.

26 грудня 2016 року близько 11 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 перебував всередині магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по вул. Перемоги, 27-Б в м.Миронівка Київської області та в якому здійснює свою господарську діяльність фізична-особа підприємець ОСОБА_8 , у нього виник умисел на крадіжку мобільного телефона.

Діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений повторно таємно викрав з полиці вітрини мобільний телефон марки «MEIZU M3s» модель Y685H, серійний номер НОМЕР_3 , ІМЕІ 1 : НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 вартістю 3300 грн, що належить потерпілому ОСОБА_8 , після чого залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачений завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 3300 грн. 00 коп., а всього завдав майнової шкоди потерпілому на загальну суму 5500 грн. 00 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.1 КК України визнав повністю, пояснив, що 12 грудня 2016 року біля 17 години 30 хвилин він їхав на навчання в смт.Рокитне та зайшов у магазин «Світлий Дім», там на вітрині побачив мобільного телефона марки Леново, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, викрав вказаного телефона та пішов з ним з магазину. У подальшому віддав телефона за борги своєму товаришу.

26 грудня 2016 року біля 17.30 год. він зайшов у магазин Світлий дім і аналогічним шляхом вчинив крадіжку другого мобільного телефона, який забрав з собою. У подальшому працівники поліції вилучили у нього вказаний телефон.

У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчинених злочинах, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом розяснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України як умисне таємне викрадення чужого майна та за ч.2 ст.185 КК України як умисне таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Відповідно до ст.65, 103 КК України при призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, обставини, що помякшують покарання, а також умови проживання та виховання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , рівень його розвитку, умови проживання.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, його правдиві показання, злочини вчинив в неповнолітньому віці, він на обліку у нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та посередньо за місцем навчання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є дитиною-сиротою, викрадене повернуто потерпілому, останній до нього претензій не має.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Згідно довідки Миронівської ЦРЛ від 10 березня 2017 року ОСОБА_4 перебуває на обліку у психіатра з 25 вересня 2013 року.

Згідно даних висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №20 від 11 січня 2017 року під час скоєння інкримінованих йому дій ОСОБА_4 на психічне захворювання не страждав, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи наявність декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши ст.ст.75, 104 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на один рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання.
Речові докази мобільний телефон марки «LENOVO» модель А2010-а, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «MEIZU M3s» модель Y685H, серійний номер НОМЕР_3 , ІМЕІ 1 : НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Миронівського ВП ГУНП в Київській області повернути їх власнику-потерпілому ОСОБА_8 ; мобільний телефон "SAMSUNG" білого кольору модель GT-і9100, що знаходиться там же, повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч.3 ст. 376 КПК України розяснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1