Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/6649/16-к
н/п 1-кп/490/304/2017
ВИРОК
Іменем України
15 травня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0005258, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Великоолександрівка Казанківського району Миколаївської області, є громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має на утриманні малолітню дитину, має повну загальну середню освіту, навчається у вищому навчальному закладі "Міжнародний класичний університет імені Пилипа Орлика", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 :

- державним обвинуваченням - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України;

- потерпілим - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
25 вересня 2015 року, близько 22 год., у той час, коли потерпілий ОСОБА_4 знаходився у громадському місці - в районі зупинки громадського транспорту, розташованої по вул. Одеське шосе в м. Миколаєві, напроти будинку № 53, до нього підійшов ОСОБА_5 та без будь-якого значного приводу, діючи умисно з хуліганських мотивів, виявляючи явну неповагу до суспільства і грубо порушуючи громадський порядок, на очах в оточуючих, почав образливо виловлюватися на адресу ОСОБА_4 , демонструючи при цьому спеціальний пристрій для відстрілу патронів не летальної дії невстановленого зразка, споряджений патронами з полімерними кулями, який направив в обличчя потерпілого ОСОБА_4 , а коли останній, намагаючись уникнути конфліктної ситуації, розвернувся і почав відходити від ОСОБА_5 - діючи умисно з хуліганських мотивів, виявляючи особливу зухвалість, здійснив постріл з вказаного вище пристрою, спричинивши ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді рани округлої форми на задній поверхні шиї, що за ступенем тяжкості належить до категорії легкого тілесного ушкодження, яке потягло за стобою короткочасний розлад здоров`я.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 в обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що викладене в обвинувальному акті, який надійшов до суду, та яке після його зміни прокурором підтримане потерпілим, винним себе визнав частково, в обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, викладеному в новому обвинувальному акті після зміни прокурором обвинувачення - винним себе визнав повністю.

Будучи допитаним під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 суду показав, що станом на момент подій, викладених в обвинувальному акті, у вересні 2015 року, він працював продавцем у магазині "Пивасов". В нього з потерпілим, який є власником вказаного магазину, був конфлікт. Зокрема, потерпілий, забувши те, що забрав в нього виручку за певний період часу, стверджував, що він (обвинувачений) не віддавав йому тієї виручки та вимагав її повернення. У день подій, що викладені в обвинувальному акті, в нього був вихідний. Вранці потерпілий йому зателефонував та попросив прийти до магазину ближче до його закриття, щоб розібратися із ситуацією, яка склалася. Під час його знаходження у магазині він стояв за стійкою та продавав пиво. У приміщення магазину зайшов потерпілий зі своїм товаришем. Потерпілий сказав, щоб він вийшов з-за стійки і не торгував, оскільки це не його зміна. Він спокійно відреагував на це зауваження, закінчив наливати пиво та вийшов з-за стійки. Далі він та потерпілий прослідували до підсобного приміщення, де між ними відбулася розмова з приводу конфлікту, і потерпілий сказав, що його звільнено. Після цього, він зібрав свої особисті речі, які були у приміщенні магазину, і залишив його та прослідував додому. Знаходячись вдома він вирішив повернутися та з`ясувати у потерпілого, чому до нього таке відношення, чому потерпілий його ображає, і чи має він роботу в магазині, а якщо не має, то чому. Для цього, він зателефонував потерпілому і попросив його зачекати, на що той погодився. На таксі він під`їхав до місця, де знаходиться магазин. Потерпілий знаходився на вулиці. Він підійшов до потерпілого і став з`ясовувати стосунки, при цьому питав, чому до нього таке відношення. Коли потерпілий став наближатися до нього, він дістав із сумочки, що висіла в нього на ремені травматичний пістолет, який раніше знайшов та завжди носив при собі у сумочці про всяк випадок, зняв пістолет з запобіжника та направив в сторону потерпілого для того, щоб його налякати. При цьому, руку з пістолетом він тримав перпендикулярно по відношенню до свого тіла в напрямку потерпілого. Здійснювати постріли з пістолету він не збирався. Коли потерпілий, побачивши пістолет, розвернувся та намагався піти, він почав встановлювати пістолет на запобіжник та, оскільки не обізнаний з поводженням зі зброєю, необережно нажав на спусковий гачок, внаслідок чого відбувся постріл. Після цього, потерпілий пішов до приміщення магазину. Він також прослідував за потерпілим.

Не дивлячись на те, що обвинувачений не визнає своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та стверджує, що конфлікт між ним і потерпілим відбувся через неприязні стосунки, а постріл з пістолета він здійснив через необережність, не маючи на меті спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, його винуватість саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом під час судового розгляду.

Так, будучи допитаним у суді потерпілий ОСОБА_4 суду повідомив, що станом на момент події кримінального правопорушення, у 20-х числах вересня 2015 року, він був одним з власників магазину "Пивасов", що розташований по вул. Одеське шосе у м. Миколаєві в районі зупинки громадського транспорту. В магазині проходив стажування на продавця обвинувачений ОСОБА_5 .. В цілому роботу ОСОБА_5 виконував добре, тому він і терпів те, що обвинувачений випивав, іноді на й роботі. До вказаної події ОСОБА_5 працював близько 1,5 місяці. Відносини між ним та ОСОБА_5 були нормалі, робочі. У день цих подій, в вечорі, він зі своїм товаришем ОСОБА_7 , на автомобілі приїхали до вказаного магазину щоб купити пива. Коли вони зайшли до приміщення магазину, він побачив, що ОСОБА_8 у стані дуже сильного сп`яніння стоїть за стійкою і наливає собі у бокал пива. Також, у приміщенні магазину була продавець на ім`я ОСОБА_9 , зміна якої було цього дня. Він у коректній формі сказав обвинуваченому, щоб той не ліз за стійку, що сьогодні зміна ОСОБА_9 , то нехай вона і працює. Шевченко дослухався його, нічого не відповів та вийшов з-за стійки і кудись пішов. Знаходячись у приміщенні магазину деякий час він поговорив із продавцем магазину ОСОБА_9 , вийшов з магазину та пішов до машини. У цей час йому зателефонував ОСОБА_10 та попросив зачекати хвилин 10. Він погодився і зачекав 10 хвилин. ОСОБА_8 приїхав на таксі, підійшов до машини і попросив його вийти, що він і зробив. Обвинувачений намагався в нього, щось з`ясувати, був дуже п`яним. Він відповів ОСОБА_8 , що нічого не розуміє, що у разі потреби слід поговорити завтра. Тоді обвинувачений сказав: «ах так», і, зробивши крок назад та діставши пістолет чорного кольору (не по типу револьверного), направив на нього. При цьому, обвинувачений почав погрожувати, питаючи його: «страшно». З метою уникнути конфлікту і щоб обвинувачений не поцілив йому в обличчя, він розвернувся і почав йти до машини. В цей момент прозвучав постріл, після чого він відчув біль в районі шиї і побачив кров. Зайшовши до магазину він почав телефонувати до поліції, але не зміг додзвонитися. Тоді він сів у машину та поїхав до поліції сам. Приблизно через двадцять хвилин після пострілу обвинувачений також зайшов у приміщення магазину, коли він там іще знаходився і ніс якусь несунітнецю. Коли на вулиці Шевченко здійснив постріл, поряд з тим місцем, де вони знаходилися були близько 5-6 сторонніх осіб. На місці, куди прийшовся постріл, через деякий час він виявив пухир. Йому було зроблено операцію, під час якої з рани вилучено пластикову кулю. Ніяких конфліктів з приводу неповернення ОСОБА_8 виручки між ним та обвинуваченим ніколи не виникали. Шевченко нічого не був йому винний. Ніяких розмов щодо грошей під час зазначеного вище конфлікту не відбувалося.

Наведені вище показання потерпілого узгоджуються із показанням допитаних під час судового розгляду свідків - очевидців події ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

Так, будучи допитаним у якості свідка ОСОБА_11 суду показав, що приблизно у вересні 2015 року, близько 22 год. 00 хв., він та потерпілий на автомобілі приїхали до магазину, що знаходиться на виїзді з м. Миколаєва в напрямку м. Одеси. Вони обидва зайшли у приміщення магазину та побачили, що обвинувачений стоїть за стійкою. Потерпілий зробив йому зауваження з приводу того, що той перебуває у нетверезому стані. Обвинувачений на це зауваження відреагував, вийшовши на двір і кудись поїхав. Коли потерпілий зробив свої справи у магазині, і вони пішли до машини, обвинувачений знову приїхав, підійшов до потерпілого, став про щось з ним розмовляти на підвищених тонах, розмахував пістолетом. При цьому обвинувачений був у стані сильного алкогольного сп`яніння, на це вказувало те, що він був із пляшкою пива та нерівно ходив. У той час, коли пролунав постріл він (свідок) сидів у машині та бачив, як потерпілий, повернувшись від обвинуваченого, став іти до машини, пройшов кілька метрів і пролунав постріл. Після пострілу він бачив у потерпілого припухлість на шиї і кров.

Як слідує зі змісту протоколу від 17.06.2016 пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, іще під час досудового розслідування свідок ОСОБА_11 упізнав на одному з чотирьох фотокарток чоловіків обвинуваченого як особу, яка 25 вересня 2015 року, близько 22 год. 00 хв., знаходячись біля бару "Пивасов", розташованого по вул. Одеське шосе у м. Миколаєві, спричинила тілесне ушкодження ОСОБА_4 , а саме зробила постріл зброєю, схожою на пістолет, в область шиї.

Допитана у якості свідка ОСОБА_12 суду повідомила, що в один з днів вересня 2015 року, у п`ятницю, вона знаходилася на робочому місці у магазині "Пивасов", власником якого є потерпілий, де вона тоді працювала барменом-офіціантом. У той день була її зміна, але іще за 5-6 годин до закінчення роботи магазина (22 год.) до приміщення магазину прийшов обвинувачений, який тоді також працював на такій же посаді в магазині і у якого тоді був вихідний день. Знаходячись у магазині ОСОБА_8 допомагав їй здійснювати торгівлю. Приблизно о 22 год. до приміщення магазину зайшов потерпілий. У цей час обвинувачений був за барною стійкою, допомагав їй торгувати, оскільки вона була зайнята прийняттям товару. Обвинувачений був трохи випившим, але не зовсім п`яним. Між потерпілим та обвинуваченим, коли останній стояв за барною стойкою, відбулася якась розмова на підвищених тонах, зміст якої вона не чула. Після цієї розмови обвинувачений вийшов з приміщення магазину. Трохи пізніше, коли й потерпілий залишив приміщення магазину, вона почула на вулиці постріл, вийшла та побачила пістолет в руках Шевченка і кров на шиї потерпілого. У цей момент біля шашличної стояли два сторонніх чоловіка. Того дня ніякої розмови з приводу грошей між обвинуваченим та потерпілим вона не чула.

З висновків судово-медичних експертиз № 1564 від 29.09.2015 та № 107/1564-15р від 13.01.2016 (додаткової) слідує, що станом на момент його огляду експертом 29 вересня 2015 року, а також на момент його потрапляння до ЛШМД у ОСОБА_4 , мало місце одне пошкодження на задній поверхні шиї дещо з лівого боку від середньої лінії у вигляді рани округлої форми діаметром 0,8 см., що утворилося від дії обмеженого тупого предмету округлої форми, яким міг бути снаряд, випущений з травматичної зброї і таким предметом могло бути чужорідне тіло (кулька), відображене на Р-знімку і вилучене хірургом.

Згідно вказаних висновків експертиз, виявлене у ОСОБА_13 тілесне ушкодження за ступенем тяжкості належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я та могло утворитися у строк і за обставин, викладених у постанові слідчого та повідомлених потерпілим.

З протоколу огляду від 09.12.2015 слідує, що слідчим було оглянуто чужорідне тіло (кулька) діаметром 0,8 см., яке було вилучено у ході операції з тіла потерпілого.

Згідно висновку судово-балістичної експертизи № 478 від 07.04.2016 вказаний предмет є полімерною кулею - складовою частиною патронів нелетальної (травматичної) дії, 9мм Р.А. або 9мм (R).

Зі змісту протоколу від 26.09.2016 огляду місця події та протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілого 03 жовтня 2015 року, а також зі змісту фототоблиць до цих протоколів, слідує, що місце вчинення злочину знаходиться у людному громадському місці, розташованому в районі зупинки громадського транспорту на одній з центральних вулиць м. Миколаєві.

Наведені вище докази, крім показань обвинуваченого, повністю узгоджуються між собою. Достовірність наведених показань потерпілого та свідків у суду не викликає жодних сумнівів.

З цих доказів випливає, що будучи у стані алкогольного сп`яніння, неадекватно реагуючи на законні вимоги та зауваження свого роботодавця, обвинувачений, вирішив використати ці вимоги та зауваження як привід для самоствердження перед оточуючими за рахунок приниження та залякування потерпілого на очах у сторонніх осіб, а також з метою показати п`яну удаль, при цьому обвинувачений з незначного приводу, а по суті безпричинно, знаходячись у громадському, місці на очах у сторонніх осіб, грубо порушуючи встановлені у суспільстві правила поведінки і супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка полягала у використанні пістолета, призначенням якого є завдання фізичного болю і який можливо використати для завдання тілесних ушкоджень, без будь-якої необхідності, діючи умисно здійснив постріл в область шиї потерпілого, чим завдав йому легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я. Більш того, хронологія дій обвинуваченого ОСОБА_5 , його зникнення з місця події після отриманих від потерпілого зауважень, його телефонний дзвінок потерпілому з проханням зачекати його для з`ясування стосунків і прибуття знову на місце протягом нетривалого часу на таксі, а також обставини подальшого застосування пістолету, який він приніс із собою, свідчать про те, що ОСОБА_5 узяв цей пістолет саме з метою його використання при вчиненні хуліганських дій.

На вчинення обвинуваченим злочину саме за таких обставин, саме з такого мотиву і саме з такою метою, у сукупності, вказують ті обставини, що без будь-якої на то потреби у негайній розмові з потерпілим обвинувачений повернувся на місце, де потім вчинено злочин, по суті ніякого конкретного предмету розмови між обвинуваченим та потерпілим після повторного прибуття ОСОБА_5 на таксі до території магазину не було. Суть цієї розмови не змоги повідомити ані потерпілий, ані обвинувачений. Зі слів потерплого висловлювання обвинуваченого зводилися до безпричинного чіпляння та погроз пістолетом. При цьому, потерпілий, побачивши пістолет в обвинуваченого, намагаючись уникнути подальшого розвитку конфлікту, почав відходити від обвинуваченого, однак і це не зупинило останнього від реалізації своєї мети самоствердитися на очах в оточуючих за рахунок залякування і зухвалої поведінки, через що ним і було здійснено постріл в потерпілого.

При цьому, суд критично ставиться до показань обвинуваченого про те, що в нього існував тривалий конфлікт із потерпілим через грошові зобов`язання і через це між ними склалися неприязні стосунки, а також про те, що сам потерпілий призначив їхню зустріч ближче до закриття магазину для з`ясування фінансових питань, оскільки, як слідує із показань свідка ОСОБА_12 обвинувачений прибув до магазину іще за 5-6 годин до часу зустрічі та ані ОСОБА_12 , ані свідок ОСОБА_11 , не чули ніяких розмов між потерпілим та обвинуваченим, ані про з`ясування фінансових питань, ані про звільнення ОСОБА_5 ..

Також, суд критично ставиться до показань обвинуваченого в частині ствердження того, що він перебував у тверезому стані і в частині здійснення ним пострілу з необережності через невміння поводитися із зброєю.

Під час судового розгляду обвинувачений, даючи показання, постійно плутався у них, спочатку стверджував, що постріл було здійснено, оскільки в нього здали нерви, потім, що постріл відбувся через те, що він хотів поставити пістолет на запобіжник тощо, спочатку стверджував, що витяг пістолет із кобури, а, коли йому нагадали, що раніше він у своїх показаннях стверджував про постійне носіння ним пістолету із собою у сумочці, став стверджувати, що витяг пістолет із сумочки, яка висіла на ремені. При цьому обвинувачений не міг чітко пояснити мету його повторно прибуття на місце події, а також не зміг передати змісту другої розмови із потерпілим того вечора, і що конкретно викликало в нього необхідність діставати пістолет.

З огляду на наведене вище, суперечність та непослідовність показань обвинуваченого, а також на те, що ці показання суперечать показанням інших допитаних судом очевидців події злочину, у тому числі й показанням потерпілого, суд вважає показання обвинуваченого недостовірними, а їх давання суду, обраним ним способом захисту від пред`явленого обвинувачення з метою пом`якшити відповідальність за вчинений злочин, і не бере ці показання до уваги при ухвалені вироку.

Цих висновків суду не спростовують інші досліджені судом докази.

Зокрема, судом, крім наведених вище, було досліджено під час судового розгляду протокол пред`явлення обвинуваченого за фотознімками для впізнання свідку ОСОБА_12 ..

Хоча свідок ОСОБА_12 і впізнала на одній з фотокарток ОСОБА_5 , по суті цей факт не має ніякого доказового значення, оскільки як слідує з показань самого обвинуваченого, з показань потерпілого та показань цього свідка, обвинувачений тривалий час, близько півтора місяці, працював разом зі свідком ОСОБА_12 продавцем, а отже вони були добре знайомі. Виходячи з цього, проведення вказаного впізнання не мало ніякого сенсу, оскільки факт впізнання ОСОБА_12 серед пред`явлених їй для впізнання осіб саме обвинуваченого було цілком очікуваним.

Крім цього, під час судового розгляду судом було допитано в якості свідка дружину обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_14 , яка стверджувала, що чоловік як до події злочину так і після події розповідав їй про наявність у потерпілого претензій фінансового характеру.

З показань цього свідка вбачається, що вона не була безпосереднім очевидцем події злочину і про всі його обставини їй відомо лише зі слів обвинуваченого.

Також, у своїх показаннях свідок ОСОБА_14 стверджує, що безпосередньо після вчинення злочину вона прибула на місце події, бачила там обвинуваченого, який був тверезим, і вона не чула того вечора від нього запаху алкоголю.

Ця обставина суперечить показанням всіх допитаних судом очевидців злочину, підстави сумніватися у достовірності показань яких у суду відсутні. З огляду на це, а також на те, що ОСОБА_14 є дружиною обвинуваченого і зацікавлена в уникненні чоловіком і батьком їх спільної дитини відповідальності за вчинений злочин, дає обґрунтовані підстави суду сумніватися у достовірності її показань й в іншій частині.

З огляду на наведене, суд не бере показання свідка ОСОБА_14 до уваги при ухваленні вироку.

Таким чином, дослідивши наведені вище докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, наведених на початку мотивувальної частини вироку.

Вчинення таких дій ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної зневаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, поєднане із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Відповідно, дії обвинуваченого, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень та їх наслідки у вигляді спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров`я, охоплюються диспозицією ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки саме у цьому проявляється такі ознаки кримінально караного хуліганства як грубість порушення громадського порядку і особлива зухвалість, а також кваліфікуюча ознака - застосування предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України кваліфіковано не вірно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив тяжкий умисний злочин, спосіб вчинення злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він є раніше не судимим та вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, має певне місце проживання, а також рід занять, є одруженим та має на утриманні малолітню дитину, характеризується позитивно, як обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за злочин покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого, а також характеру та тяжкості вчиненого ним злочину.

Разом з цим, суд враховує, що ОСОБА_5 , як до вчинення зазначеного вище злочину, так і після його вчинення (з 25 вересня 2015 року по теперішній час), не вчинив будь-яких інших злочинів, позитивно характеризується, має певне місце проживання і певний рід занять, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, а отже, приходить до висновку про те, що вчинення злочинів, вживання алкогольних напоїв та порушення громадського порядку не є типовою поведінкою обвинуваченого, а тому, з урахуванням наявності у нього сім`ї та малолітньої дитини, вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до положень п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ, а саме полімерну кулю, що не являє матеріальної цінності та яка знаходиться на зберіганні у Миколаївській місцевій прокуратурі № 1, слід знищити.

Як слідує зі змісту ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Стороною обвинувачення надано довідку, якою документально підтверджуються процесуальні витрати на залучення експерта Миколаївського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення у ході досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0005258 судово-балістичної експертизи на суму 351 грн. 84 коп..

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню на користь Миколаївського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України 351 грн. 84 коп. в рахунок відшкодування вказаних процесуальних витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом двох років від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Миколаївського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення експертизи 351 (триста п`ятдесят одну) гривню 84 копійки.

Речовий доказ, а саме полімерну кулю, що не являє матеріальної цінності та яка знаходиться на зберіганні у Миколаївській місцевій прокуратурі № 1 - знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: