Справа № 182/3177/17
Провадження № 1-кп/0182/520/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.08.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2017 за № 0001730 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл., громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , мешкає у АДРЕСА_2 , не працює, з освітою 10 кл., неодруженого, судимого:
- 20.10.2009 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186 КК України до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 р.;
- 02.04.2010 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України до 4 р 1 міс. позбавлення волі, звільнений 26.11.2012 умовно-достроково на 1 р. 3 міс. 4 дні
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 28.04.2017 приблизно о 17.00 год. знаходився в приміщені магазину «Комп-Сіті», розташованого за адресою: вул. В. Усова, 42, в м. Нікополі Дніпропетровської обл., де в нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного поступу з прилавку магазину «Комп-Сіті», розташованого за вищевказаною адресою, діючи умисно таємно повторно з корисливих мотивів, викрав LCD монітор «Асус», модель VW 223, s: 87LMTN081217, ринкова вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 38/12.1/152 від 24.05.2017 складає 1 900 грн., що належить ОСОБА_5 , чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму.
З місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що наприкінці квітня 2017 р. на вул.. Електрометалургів в м. Нікополі він зустрів знайомого ОСОБА_6 , з яким раніше разом навчався. Потім він разом з ОСОБА_7 зайшли у магазин «Комп-Сіті» по вул.. В. Усова. ОСОБА_8 розмовляв з власником магазину в дальшому залі, а він залишався в першому від входу залі, де знаходилася продавець. Він дочекався, поки продавець вийшла із зали, викрав монітор і пішов на вулицю, маючи намір продати монітор. Але приблизно через 10 хвилин на вулиці його зупинили працівники патрульної поліції і монітор вилучили. У вчиненому він розкаюється. Просить суворо не наказувати його, не направляти у місця позбавлення волі й врахувати, що у нього є цивільна дружина і малолітня дитина.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні присутній не був, надав заяву, у якій просив провести судовий розгляд без його участі. Матеріальний збиток йому відшкодовано, претензій він до обвинуваченого не має.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставини справи; особу винного, який офіційно не працює, фактично має сім`ю, дитину, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття та відшкодування завданого збитку, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
Але, враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому, вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Строк дії запобіжного заходу особистого зобов`язання скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ: LCD монітор «Асус», модель VW 223, s: 87LMTN081217, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи, згідно довідки, на суму 395 грн. 48 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рок.
На підставі п 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Строк дії запобіжного заходу особистого зобов`язання скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ: LCD монітор «Асус», модель VW 223, s: 87LMTN081217, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта-товарознавця 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1