Справа № 755/3594/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2016 р. м.Київ
Дніпровський районний суд м.Києва колегіально у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Батумі Грузії, громадянина Грузії, освіта середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без постійного місця проживання у м.Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,
В провадження Дніпровського районного суду м.Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про отримання обвинуваченим обвинувального акту і реєстру.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.
Потерпілий ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомленим судом про час і місце підготовчого судового засідання, в останнє не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Учасники судового провадження не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілого.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 проти призначення судового розгляду даного кримінального провадження заперечував, просив суд повернути обвинувальний акт прокурору, посилаючись на те, що йому взагалі не було вручено копію обвинувального акту. Крім того, прокурором не виконано вказівки суду, викладені в ухвалі від 07.07.2016 року про повернення обвинувального акту, зокрема обвинуваченого не ознайомлено з матеріалами справи на мові, якою він володіє (грузинській).
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.
Вислухавши думку учасників судового провадження, обговоривши у підготовчому судовому засіданні питання щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно з ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, серед іншого, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, відомості про анкетні дані обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність і формулювання обвинувачення.
Як передбачено п.13 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Частина 1 статті 337 КПК України визначає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.ст.91, 291 КПК України і містити, зокрема, формулювання обвинувачення, яке згідно з п.13 ст.3 КПК України є твердженням про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
У кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, яке б відповідало вимогам кримінального процесуального закону, не викладено, що позбавляє суд можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду та ухвалити законне і обґрунтоване рішення у кримінальному провадженні.
В обвинувальному акті містяться положення, що суперечать один одному. Так, спочатку зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, а саме у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а потім, після викладення фактичних обставин, що ОСОБА_7 обвинувачується в умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі.
Підпункт «а» п.3 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практика Європейського суду з прав людини вказують на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явлення йому обвинувачення.
Крім того, відповідно до ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, крім інших, підозрюваному та його захиснику.
Таким чином, обов`язок щодо надання копії обвинувального акта підозрюваному та його захиснику покладається на прокурора. При цьому останній повинен отримати розписку вказаних осіб про їх вручення, яка додається до обвинувального акта (є додатком) і разом з ним направляється до суду.
В порушення зазначених вимог до обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України не додано розписку захисника про отримання обвинувального акту.
В підготовчому судовому засіданні прокурором підтверджено, що обвинувальний акт захиснику не вручався, а направлявся поштою, однак будь-які документальні підтвердження відправлення та отримання захисником акту суду не надано.
Таким чином, дослідивши повно, всебічно та об`єктивно матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні в порушення ч.2 ст.291 КПК України не містить формулювання обвинувачення, яке відповідає вимогам п.13 ч.1 ст.3, ст.110 КПК України, а тому він підлягає поверненню прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжних захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою суду від 27.10.2016 року було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 26.12.2016 року.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки існують з боку останнього ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого злочину, незаконно впливати на потерпілого та свідків, враховуючи дані про особу обвинуваченого, підвищену суспільну небезпеку злочину та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі його засудження. На думку сторони обвинувачення застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора та продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутні, обвинувачений раніше не судимий, неофіційно працював на території України, має малолітню дитину, яка проживає з родиною у Грузії. Просили із урахуванням практики Європейського суду з прав людини змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу та постійного місця проживання на території міста Києва не має, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі.
Враховуючи викладене, а також підвищену суспільну небезпечність даного злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя потерпілого, відсутність достовірних відомостей про зменшення ризиків, які були встановлені судом при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу, тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним, суд вважає, що заявлені раніше стороною обвинувачення ризики, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого злочину, незаконно впливати на потерпілого та свідків, не зменшилися та існують на даний час, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.
При цьому зазначені стороною захисту дані про особу обвинуваченого не виключають наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Належних доказів про тісні соціальні зв`язки обвинуваченого ОСОБА_7 суду не надано.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Дослідивши усі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу, який за належного врахування презумпції невинуватості в даному конкретному кримінальному провадженні виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.
Підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, на думку суду, відсутні.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.3, 110, 177, 290, 291, 293, 314-316, 331, 369-372 КПК України, суд
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів до 20 лютого 2017 року включно.
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити для відома потерпілому.
Ухвала в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва протягом семі днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м.Києва.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_2
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_3