Справа № 580/410/17
Номер провадження 1-кс/580/123/17
У Х В А Л А
І М Е Н М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2017 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_5

розглянувши в залі суду в місті Лебедині справу за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Лебединського ВП в Сумській області;

В С Т А Н О В И В:
15 березня 2017 року до Лебединського районного суду надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Лебединського ВП в Сумській області, вмотивована тим, в жовтні 2012 року ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами сина заявника скарги - ОСОБА_7 , після смерті якого ОСОБА_5 звернулась до правоохоронних органів і відомості за її зверненням внесені до ЄРДР за № 0000505 від 01.09.2016 року.

Поскільки до березня 2017 року слідчим Лебединського ВП ОСОБА_8 не закінчено досудове розслідування та не визнано ОСОБА_5 потерпілою вона звернулася до суду зі скаргою, в якій просила зобов`язати слідчого Лебединського ВП ОСОБА_8 визнати її потерпілою по даній справі.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, пояснила, що після смерті сина вважає себе потерпілою в кримінальному провадженні № 0000505 з тих підстав, що була співвласником майна, яким заволоділа ОСОБА_6 , а після смерті ОСОБА_7 є його спадкоємцем.

Крім того, вона пояснила суду, що під час досудового розслідування зверталась до слідчого з усними заявами про визнання її потерпілою, на що отримала усні пояснення щодо неможливості вчинення таких процесуальних дій, і вважає їх необгрунтованими.

Слідчий Лебединського ВП ОСОБА_8 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив з тих підстав, що під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000505 було встановлено, що діями ОСОБА_6 спричинена матеріальна шкода не заявнику скарги а ОСОБА_7 , який в подальшому загинув за обставин, не пов`язаних із вчиненням шахрайських дій відносно його майна.

В той же час, він підтвердив, що ОСОБА_5 не зверталась до нього із офіційними заявами про визнання потерпілою, проте висловлювала такі вимоги в усній формі, на що він теж усно роз`яснив останній умови, за яких особа може бути визнана потерпілою і те, що вона цим умовам не відповідає.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги теж заперечив, послався на те, що діями ОСОБА_6 майнова шкода була завдана не заявнику скарги, а її сину, який в подальшому помер за обставин, не пов`язаних із вчиненням ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження, досліджених в судовому засіданні вбачається, що 01.09.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про те, що в жовтні 2012 року ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволоділа грошами ОСОБА_7 в сумі 17 000 грн. Заяви ОСОБА_5 щодо залучення її до провадження в якості потерпілої та постанови про відмову у визнанні потерпілою в матеріалах кримінальної справи відсутні.

Вислухавши заявницю, слідчого та думку прокурора, вивчивши матеріали справи суд вважає, що скарга не обґрунтована і не підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000505 співробітниками Лебединського ВП було встановлено, що діями громадянки ОСОБА_6 була спричинена матеріальна шкода ОСОБА_7 , який в подальшому загинув за обставин, не пов`язаних із вчиненням шахрайства відносно його майна.

Мати останнього - ОСОБА_5 наполягає на проведенні досудового розслідування кримінального провадження № 0000505, висловлювала бажання бути визнаною потерпілою в даній справі, на які отримала усні роз`яснення щодо умов, за яких особа може бути визнана потерпілою і того, що вона в даному кримінальному провадженні цим умовам не відповідає.

До слідчого із офіційними заявами про визнання потерпілою вона не зверталась і відповідно постанова про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілою в кримінальному провадженні № 0000505 слідчим ОСОБА_8 не виносилась.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ч. 6 ст. 55 КПК України положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї особи, смерть якої, чи перебування у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви настали внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Суд не може взяти до уваги доводи особи, яка подала скаргу в тій частині, що вона є потерпілою в кримінальному провадженні № 0000505, оскільки була співвласником майна, яким заволоділа ОСОБА_6 , так як в судовому засіданні було встановлено, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснюється відносно незаконного заволодіння грошима не ОСОБА_5 а іншої особи.

Також суд не може взяти до уваги доводи особи, яка подала скаргу в тій частині, що вона є спадкоємцем ОСОБА_7 , грошима якого заволоділа ОСОБА_6 , оскільки в судове засідання не було надано доказів того, що смерть останнього настала внаслідок кримінального правопорушення, відносно якого здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000505.

В той же час суд бере до уваги, що п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження рішень про відмову у визнанні потерпілим та те, що в межах кримінального провадження № 0000505 зазначених рішень не виносилось, що не дає можливості оцінити їх на відповідність вимогам чинного законодавства.

Тому суд вважає необхідним в задоволенні скарги відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 55, 303, 306-307 КПК України;

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Лебединського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала є остаточною і апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1