Провадження № 11-кп/792/45/17
Категорія: ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0003186 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 1 листопада 2016 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 1 листопада 2016 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса Миколаївської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , працюючого, раніше судимого:
- 20.01.2003 року Новоодеським судом Миколаївської області за ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 309, ст. 69, 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 05.04.2006 року Миколаївським районним судом за ч.3 ст.289, ч.2 ст. 186, ст. 395, ст. ст. 69, 70 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 25.12.2013 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 25.12.2013 року, яка становить 5 років позбавлення волі, визначено остаточне покарання ОСОБА_9 у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з 1 листопада 2016 року.
Зараховано в строк відбування покарання час утримання ОСОБА_9 під вартою з 25 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без зміни.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 950 грн.
Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
За вироком суду, 23 травня 2016 року близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи на автомобільній мийці, що розташована на вулиці П. Мирного, 34/1, в м. Хмельницькому, будучи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, з метою прогулянки по місту, незаконно заволодів належним ОСОБА_11 автомобілем «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 215550,14 грн. Під час керування даним автомобілем ОСОБА_9 пошкодив задній бампер, лівий задній ліхтар, ліву верхню накладку та ліві задні двері автомобіля, заподіявши ОСОБА_11 матеріальної шкоди в розмірі 9177,70 грн.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , стверджує, що наміру заволодіти транспортним засобом не мав, з огляду на те, що до останнього був загальний доступ і ним користувалася значна кількість осіб, вирішив скористатися ним у власних цілях, після чого мав на меті повернути, що виключає в його діях склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Акцентує увагу на невідповідності тяжкості призначеного покарання його особі та просить пом`якшити призначене покарання. На думку обвинуваченого, судом не враховано, що він повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, зробив відповідні висновки із своєї поведінки та має на утриманні неповнолітніх дітей, одна з яких хворіє на ДЦП, а також відсутність корисливого умислу в його діях.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, з посиланням на зазначені в ній доводи, прокурора, який вважає, що законні підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин у провадженні та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.
Зокрема, в процесі судового та апеляційних розглядів обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину по обставинах заволодіння транспортним засобом ОСОБА_11 фактично визнав та ствердив час, місце і спосіб заволодіння автомобілем потерпілого, його кількість та вартість, однак викладав свою версію подій.
Обставини викрадення належного потерпілому транспортного засобу, в час та при обставинах, які зазначені у вироку, повністю ствердили допитані судом свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які прямо вказали на обвинуваченого, як на особу, яка поза волею власника у травні 2016 року на автомийці по вулиці П. Мирного, 34/1 в м. Хмельницькому, незаконно заволоділа автомобілем «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 .

Показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які ствердили, що під час виконання обов`язків по патрулюванню м. Хмельницького, у травні 2016 року зупинили автомобіль «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , яким перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував обвинувачений ОСОБА_9 .

Крім того, факт вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення об`єктивно стверджується даними протоколів огляду місця події з таблицями ілюстрацій з яких вбачається, що автомобіль «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , яким поза волею власника керував ОСОБА_9 має ряд механічних ушкоджень (а.п. 71-73, 74-79).

Перебування ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом поза волею власника стверджується жодним чином не спростованим стороною захисту даними висновку медичного закладу (а.п. 82).

Кількість та вартість спричинених збитків стверджується даними висновку автоварознавчої експертизи № 085/16 від 01.06.2016 року (а.п. 97-122).

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником не надано.
За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення злочину ОСОБА_9 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.
В провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , свідків заборонених законодавством методів розслідування, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Ставлячи питання про скасування вироку, обвинувачений ОСОБА_9 , конкретних фактів порушення його прав та законних інтересів органами досудового розслідування та судом не навів, а виключно обмежився перерахунком та декларуванням норм права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.
При цьому, не можуть бути підставами для звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 289 КК України ті обставини, що до транспортного засобу, яким він незаконно заволодів, був вільний доступ. Оскільки ОСОБА_9 заволодів та керував транспортним засобом поза волею власника потерпілого ОСОБА_11 , внаслідок чого його дії є незаконними.
Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Призначене ОСОБА_9 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Зокрема, судом при призначенні ОСОБА_9 покарання взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, який раніше неодноразово судимий, з попередніх судимостей жодних висновків не зробив, в період іспитового строку вчинив новий, умисний злочин, те, що обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, систематичність вчинення кримінально-карних діянь, правильно призначив йому покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі реально ближче до мінімального розміру.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що покарання, призначене ОСОБА_9 , при даних конкретних обставинах провадження та особі обвинуваченого є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.
При цьому, судом були враховані ті обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі сторони захисту.

А тому, колегія суддів не може погодитись з твердженнями обвинуваченого та його захисника про призначення явно несправедливого покарання внаслідок його суворості.
Ті обставини, що ОСОБА_9 має неповнолітніх дітей та матір, яка страждає рядом захворювань, в даному випадку не є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням або призначення більш м`якого покарання, оскільки це не спростовує встановлених судом обставин і висновків та не дає підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.
Більше цього, ці обставини не завадили ОСОБА_9 вчинити новий, умисний, тяжкий злочин, в період іспитового строку, перебуваючи в стані алкогольного спяніння.
З урахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачається.
В той же час, розглядаючи справу, у відповідності до положень ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до переконання про необхідність зарахування обвинуваченому ОСОБА_9 строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.
Керуючись ст. ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 1 листопада 2016 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 без задоволення.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 1 листопада 2016 року по 12 січня 2017 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з моменту отримання її копії.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .