Справа № 525/101/17
Номер провадження 1-кп/525/20/2017
Вирок
Іменем України
09 лютого 2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Велика Багачка, кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта повна загальна середня, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину 2012 року народження, не працюючого, інвалідності немає, судимого:
1) 01.08.2016 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України, засуджений до штрафу в сумі 850 гривень, штраф не сплачено;
2) 09.09.2016 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, засуджений до 160 години громадських робіт, покарання не відбув,
по ч. 2 ст. 389 КК України, -
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 09 вересня 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт, зі змістом вироку ознайомлений під час проголошення вироку, після набрання вироком законної сили та роз`яснення йому працівниками кримінально-виконавчої інспекції порядку та умов відбування цього виду покарання та попередження про наслідки ухилення від відбування покарання, 18 жовтня 2016 року отримав направлення до Великобагачанської селищної ради Полтавської області, для відбуття покарання у виді громадських робіт із зазначенням дати початку відбуття покарання з 19 жовтня 2016 року, але до 29 листопада 2016 року не з`явився до місця відбування покарання та не відпрацював жодної години призначеного йому покарання.
29 листопада 2016 року, після виклику до Великобагачанського РВ КВІ УДПтС України в Полтавській області та попередження, відповідно до розпорядження селищного голови Великобагачанської селищної ради за №64 від 29 листопада 2016 року, ОСОБА_4 було прийнято на безоплатну роботу у вільний від роботи час для відбування громадських робіт з 05 грудня 2016 року, але обвинувачений ОСОБА_4 в період з 05 грудня 2016 року по 25 січня 2017 року включно, діючи умисно, не з`явився без поважних причин до місця виконання громадських робіт, продовжив ухилятися від відбування призначеного йому покарання у виді громадських робіт, не відпрацювавши станом на 25 січня 2017 року жодної години призначеного йому покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що він дійсно в період з 19 жовтня 2016 року по 25 січня 2017 року, достовірно знаючи про призначене йому покарання за вироком суду у виді громадських робіт, ухилявся від відбування призначеного йому покарання та не відпрацював жодної години громадських робіт. Підтвердив, що попереджався працівниками КВІ про наслідки ухилення від покарання.
З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого йому обвинувачення та тих обставин справи, які ніким не оспорюються, суд, розглядаючи провадження відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, тобто, в межах висунутого обвинувачення, не маючи сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, за пропозицією прокурора, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обсяг доказів, що підлягали дослідженню, обмежив допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, протиправні дії ОСОБА_4 , які проявилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить визнання вини, щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходив із загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, даних, що характеризують його особу, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, зокрема визнання вини, щире каяття, наявність двох судимостей, покарання за яким не відбуті, наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитину 2012 року народження, а тому суд вважає за можливе призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України.
При визначенні остаточного покарання суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 на час постановлення вироку суду не відбув призначені вироками Великобагачанського районного суду Полтавської області покарання, а саме: 1) вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2016 року засуджений до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; 2) вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 09 вересня 2016 року засуджений до 160 годин громадських робіт.
Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні. Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 2 ст. 389 КК України і призначити покарання 1 (один) місяць арешту.
На підставі положень ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням правил ст. 72 КК України, до покарання визначеного судом, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 09 вересня 2016 року у виді 160 години громадських робіт, із розрахунку, що 1 (одному) дню арешту відповідає 8 (вісім) годин громадських робіт, з урахуванням ч. 3 ст. 72 КК України, відповідно до якої основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарання не підлягає і виконується самостійно.
Остаточно призначити засудженому ОСОБА_4 покарання 1 (один) місяць 10 (десять) днів арешту.
Вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, виконувати самостійно.
До набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження до засудженого не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1