Справа №-613/253/17 Провадження №-1-кп/613/88/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року м. Богодухів
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с.Ріпки Богодухівського району Харківської області,українця,громадянина України,неодруженого,з професійно-технічною освітою,не працюючого,жителя АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,
за ч.1 ст.289 КК України,-
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України визнав повністю та пояснив, що він 31 січня цього року був вдома у ОСОБА_5 ,допомагав по господарству. Ввечері взяв із будинку ключі від автомобіля,завів автомобіль,який стояв у гаражі,та поїхав на ньому у власних справах. Проїхав близько дванадцяти кілометрів,не впорався з керуванням та допустив перекидання автомобіля. Уточнив,що заходити до приміщення гаражу йому власник дозволяв а їхати на автомобілі у своїх справах дозволу у нього не було. Заявлений позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав у повному обсязі,зобов`язався її відшкодовувати.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив факт незаконного заволодіння обвинуваченим належним йому автомобілем,позов про відшкодування завданої шкоди підтримав у повному обсязі,вважав можливим призначення обвинуваченому умовної міри покарання.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції підсудного та інших учасників процесу.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в незаконному заволодінні транспортним засобом і кваліфікує його дії за ст.289 ч.1 КК України.
При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику особистості підсудного, яка полягає в тому, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, шкоду не відшкодовано.
Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття,активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання для підсудного, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обравши підсудному ОСОБА_4 покарання за ст.289 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, застосувати ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 КК України. При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення судово - автотоварознавчої експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати в сумі 351 гривня 84 коп.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст.289 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 ч.1 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в цей орган.
Речові докази по справі: автомобіль марки «Samand» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 вважати повернутим власнику, паперовий пакет із трьома липкими стрічками залишити при матеріалах кримінального провадження..
Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави, судові витрати за проведення судово-автотоварознавчої експертизи в сумі 351 гривня 84 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженому.

Суддя