Справа № 337/2119/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження за №0000584 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, працює експедитором ПВП «ВІД» м.Запоріжжя, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 189 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У період часу з 22 лютого 2016 року по 25 лютого 2016 року у ОСОБА_4 виник намір, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом вимагання. Діючи з цією метою, 25 лютого 2016 року, ОСОБА_4 під вигаданими приводом призначив ОСОБА_6 зустріч біля четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Того ж дня приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_6 прибув на призначене місце зустрічі, де його очікував ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_6 , 25 лютого 2016 року у період часу між 12 годиною 00 хвилин до 12 години 05 хвилин, знаходячись біля четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 звинуватив ОСОБА_6 у крадіжці двох пар кросівок та погрожуючи застосуванням насильства та нанісши декілька ударів у тулуб потерпілому з метою створення в останнього уяви про реальність погроз, пред`явив ОСОБА_6 незаконну вимогу передачі грошових коштів у сумі 16 000 гривень, начебто у якості відшкодування заподіяної крадіжкою шкоди.

У цей момент до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не були обізнані про злочинний намір ОСОБА_4 та запропонували пройти до квартири АДРЕСА_3 для вирішення конфлікту у спокійній обстановці. Перебуваючи у приміщенні вказаної квартири ОСОБА_4 продовжив висувати ОСОБА_6 вимоги передачі йому грошових коштів у сумі 16 000 гривень.

Підкорюючись вимогам ОСОБА_4 та реально сприймаючи погрози застосуванням насильства, ОСОБА_6 передав останньому банківську картку та повідомив пін-код доступу до банківського рахунку. Після чого невстановлена особа, не обізнана зі злочинним наміром ОСОБА_4 , на прохання останнього, 25 лютого 2016 року о 14 год. 06 хв. та 14 год. 08 хв. через банкомат, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , провела транзакції по видачі готівки на загальну суму 6900 гривень з банківського рахунку ОСОБА_6 , яку в подальшому передала ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 , що 25.02.2016р. має отримати гроші за виконані роботи. У зв`язку з цим ОСОБА_4 попрохав невстановлену особу, яка не була обізнана з його злочинним наміром, разом з ОСОБА_6 прослідувати до місця виконання робіт. Одразу після цього ОСОБА_6 , разом з невстановленою особою, вирушив до ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , де отримав від останньої 2125 гривень в якості оплати виконаних ремонтних робіт, після чого повернувся до квартири АДРЕСА_3 , де його очікував ОСОБА_4 .

У подальшому ОСОБА_6 , підкорюючись раніше висунутим незаконним вимогам, що супроводжувалися погрозами насильством, 25 лютого 2016 року, у період часу з 15 години 30 хвилин до 16 години 00 хвилин, у квартирі АДРЕСА_3 передав ОСОБА_4 1800 гривень.

Діючи далі, з метою реалізації наміру на заволодіння грошима ОСОБА_6 у загальній сумі 16000 гривень, 25 лютого 2016 року, у період часу між 15 годинами 30 хвилинами та 16 годинами 00 хвилинами, ОСОБА_4 з урахуванням вже незаконно отриманих ним грошей в сумі 8700 гривень, висунув вимогу ОСОБА_6 передати йому грошей в сумі 7300 гривень.

В подальшому, 07 березня 2016 року, ОСОБА_4 , діючи з єдиним умислом, направленим на вимагання у ОСОБА_6 грошей у сумі 16000 гривень, призначив ОСОБА_6 зустріч біля кафе «Шато» по вулиці Василя Сергієнка (Задніпровська), 66-а у місті Запоріжжі, де того ж дня приблизно об 11 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , реалізуючи умисел на незаконне заволодіння грошима ОСОБА_6 у сумі 16 000 гривень, в період часу з 25 лютого 2016 року по 7 березня 2016 року шляхом вимагання отримав від ОСОБА_6 10 200 гривень.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.189 КК України, а саме вимагання, тобто вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим.

Допитаний в судовому засіданні ообвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті та пояснив, що в лютому 2016 року у нього було викрадено дві пари кросівок (чоловічі та жіночі), загальною вартістю 8 тис. грн., які зберігались у спільному тамбурі із сусідньою квартирою. У причетності до крадіжки він запідозрив раніше незнайомого ОСОБА_6 , який до того дня, разом з ОСОБА_10 виконували сантехнічні роботи в сусідній квартирі. Дізнавшись номер телефону ОСОБА_6 , він подзвонив йому, призначив зустріч біля будинку АДРЕСА_2 . Зустрівши ОСОБА_6 , він звинуватив його у крадіжці кросівок, але ОСОБА_6 заперечив свою причетність до крадіжки. Незважаючи на це, він наніс декілька ударів в тулуб ОСОБА_6 та висунув вимогу на передачу йому 16 тис. грн. В цей час підійшли його знайомі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не будучи обізнаним про конфлікт між ним та ОСОБА_6 , запросили пройти до квартири ОСОБА_8 , щоб не стояти на морозі, попити чаю. Усі погодились. В квартирі він продовжив розмову з ОСОБА_6 з приводу передачі йому грошей, інші в розмову не вступали. Потерпілий повідомив, що у нього є банківська картка на якій є гроші, повідомив пін-код та передав картку. Також ОСОБА_6 сказав, що може взяти гроші на об`єкті за виконану роботу. Взагалі ОСОБА_11 передав йому в той день 8700 грн. 07 березня 2016 року, він здзвонився з ОСОБА_6 , домовились про зустріч, під час передачі потерпілим йому грошей його було затримано. Розуміє, що вчинив злочин. Щиро кається в скоєному.

В судовому засіданні від захисника ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з передачею на поруки колективу Приватного виробничого підприємства «ВІД», де він на теперішній час працює. До клопотання додано протокол загальних зборів колективу ПВП «ВІД», відповідно до якого одноголосно постановлено рішення за подання клопотання про передачу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є членом вказаного трудового колективу, на поруки та клопотання ПВП «ВІД».
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, просив суд його задовольнити.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про передачу обвинуваченого на поруки трудовому колективу та вважав, що клопотання підлягає задоволенню відповідно до ст. 47 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про передачу обвинуваченого ОСОБА_4 на поруки трудового колективу та пояснив, що на даний час обвинувачений ОСОБА_4 повністю відшкодував спричинену ним матеріальну шкоду, тому ніяких претензій до обвинуваченого він не має та вибачив його. Цивільний позов він просить залишити без розгляду.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши надані документи та матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.
Так, згідно ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів вихованого характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Згідно п.6 даної постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.
Скоєний ОСОБА_4 злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Пояснення, надані обвинуваченим в суді, повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Як вбачається з матеріалів провадження та з показань обвинуваченого ОСОБА_4 , наданих ним в судовому засіданні, обвинувачений повністю визнав вину у скоєному злочині та щиро розкаявся.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 01.10.2016р. проходив стажування, а з 19.12.2016р. по теперішній час працює експедитором Приватного виробничого підприємства «ВІД», що підтверджується довідкою зазначеного підприємства.
Клопотання, надане колективом ПВП «ВІД» містить зобов`язання трудового колективу щодо покладення контролю за поведінкою ОСОБА_4 .
Протокол загальних зборів колективу ПВП «ВІД» від 21.12.2016р. містить відомості щодо висловлення волі колективу взяти ОСОБА_4 на поруки.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 не судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, щиро покаявся, відшкодував спричинену ним матеріальну шкоду, має родину, на утриманні має трьох малолітніх дітей, колектив, де працює обвинувачений просить передати його на поруки, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 може бути звільнений від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки колективу ПВП «ВІД», за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Відповідно до ч.2 п.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За вказаних обставин, суд вважає, що є всі підстави, передбачені ст. 47 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки колективу Приватного виробничого підприємства «ВІД», роз`яснивши йому наслідки порушення умов передачі на поруки.
Потерпілим ОСОБА_6 під час досудового розслідування був заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 8700,00 грн.
В судовому засіданні потерпілим подана заява про те, що обвинуваченим добровільно відшкодована спричинена йому шкода, претензій до нього він немає, просить залишити позов без розгляду.

Відповідно до ст. 128 ч. 5 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Крім того, згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається.
У зв`язку з цим цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 підлягає залишенню без розгляду.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 47 КК України, ст.ст. 284-286 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.189 КК України з підстав, встановлених ст. 47 КК України - в зв`язку з передачею його на поруки колективу Приватного виробничого підприємства «ВІД» за умови, якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 189 КК України закрити.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч.2 ст.47 КК України, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч. 1 ст.189 КК України.

Направити на адресу Приватного виробничого підприємства «ВІД» копію даної ухвали.
Роз`яснити колективу Приватного виробничого підприємства «ВІД», що відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_4 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов ОСОБА_6 - залишити без розгляду.
Речові докази: змиви з рук ОСОБА_4 , 2 картонні коробки зерна рослинного походження, які зберігаються в камері схову Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити, договір про надання послуг, DVD-R диск звідеозаписом з камер спостереження ПАТ «Банк Михайлівський», які знаходяться в матеріалах провадження залишити в матеріалах провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1