АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/314/17 Справа № 199/8073/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали кримінального провадження № 0002989 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2016 року, ухвалений відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новгород, Російської Федерації, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29 лютого 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2016 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 3 місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 року, остаточно призначено до відбування покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 880, 40 гривень.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 06 жовтня 2016 року приблизно о 12:55 годині, знаходячись біля будинку № 6 по вул. Прогресивній у м. Дніпро, зустрівся з невстановленою слідством особою, яка запропонувала йому придбати наркотичний засіб - опій ацетильований. В цей момент у ОСОБА_9 , раптово виник злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту. Реалізуючи свій злочинній намір, ОСОБА_10 , діючи умисно, придбав у невстановленої слідством особи за грошові кошти у розмірі 100 гривень одноразовий медичний шприц ємкістю 2,0 мл., всередині якого знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, який почав незаконно зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту. В цей же день, тобто 06 жовтня 2016 року, близько 13:30 години, коли ОСОБА_8 продовжував перебувати біля б. № 6 по вул. Прогресивній м. Дніпро, незаконно зберігаючи при собі раніше незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, був зупинений співробітниками поліції. В ході огляду особистих речей, в період часу з 13:30 години до 14:00 години у ОСОБА_11 було виявлено і вилучено з лівої кишені шортів медичний шприц ємкістю 2,0 мл., в якому перебувала рідина коричневого кольору масою 0,9002 гр., яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину - складає: 0,0104 гр., який ОСОБА_10 за вищевказаних обставин незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинуваченим ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій він просить змінити вирок суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, призначивши більш м`яке покарання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений зазначає, що знаходиться у шлюбі, має на утриманні дружину і двох малолітніх дітей та є єдиним годувальником родини. Також вказує, що позитивно характеризується за місцем мешкання та на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого та просили пом`якшити покарання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація його дій обвинуваченим не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом першої інстанції допущено не було.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.02.2016 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вищезазначений вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська набрав чинності 31.03.2016 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_8 вчинив 06 жовтня 2016 року, тобто в період іспитового строку, визначеного вищезазначеним вироком від 29.02.2016 року.

Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Доводи обвинуваченого про необхідність пом`якшення покарання колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відносяться до категорії середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, характер та ступінь тяжкості спричинених наслідків, обсяг наркотичного засобу, який є предметом кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, який є особою раніше судимою, нове кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку, не має постійного джерела доходу, має зареєстроване місце проживання, де характеризується задовільно, на утриманні має двох малолітніх дітей, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення, обставину, що обтяжує покарання, визнав рецидив злочинів, та вірно дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді арешту, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Крім того, ч. 1, 2, 4 ст. 71 КК України передбачає, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, судом першої інстанції вірно призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України.

На підставі викладеного, доводи обвинуваченого, які викладені в його апеляційній скарзі, є необґрунтованими, та за таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни покарання, призначеного обвинуваченому за ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_8 з урахуванням вимог ст.ст. 71, 72 КК України, за вироком суду першої інстанції.

Керуючись ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: