Справа № 279/5672/16-к
1-кс/279/9/17
У Х В А Л А
"17" лютого 2017 р. Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3 звернулася до суду з даною скаргою в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження винесену слідчим СВ Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 від 28.04.2016 року.
Скаргу мотивовано тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення є незаконною, так як слідчий закрив кримінальне провадження і не надав ніякої оцінки діям ОСОБА_6 , яка 30.07.2013 року шляхом обману, не маючи права, зареєструвала в будинку АДРЕСА_1 свою дочку ОСОБА_7 та онуків, чим надала їм право користуватись і проживати в будинку, позбавила її права володіти та користуватись майном.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала та пояснила, що ОСОБА_6 умисно зареєструвала себе та дочку у вказаному будинку, знала, що через скасування угоди купівлі-продажу цього роботи не мала права.
В судовому засіданні процесуальний прокурор проти скарги заперечував, пояснив, що на його думку рішення є законним і мотивованим.
Слідчий до суду не з`явився, його неявка не є перешкодою для розгляду справи.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження судом встановлено слідуюче.
01.03.2016 року ОСОБА_3 звернулась до Коростенського ВП із заявою про вчинення шахрайства ОСОБА_6 , яке полягало в тому, що остання 30.07.2013 року шляхом обману в Коростенському РС УДМС зареєструвала в будинку АДРЕСА_1 свою доньку ОСОБА_7 , чим наддала право їй користуватись та проживати в данному будинку. Було надано правовстановлюючі документи на будинок, але Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 03.07.13 р визнано недійсним договір дарування частини житлового будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 безпосередньо приймала участь в апеляційному розгляді. ЇЇ дії носили умисний характер.
Договором дарування від 22.07.2004 року ОСОБА_8 подарував ? частину будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.
Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 03.07.2013 року визнано недійсним договір дарування від 22.07.2004 року.
16.12.2013 року Житомирський окружний адміністративний суд за позовом ОСОБА_9 до Коростенського районного сктору управління Державної міграційної служби України, треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії ухвалив постанову про відмову в задоволенні позову в зв`язку з відсутністю доказів про обізнаність ОСОБА_6 про недійсність договору дарування.
Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року Постанова від 16.12.2013 року залишена без змін.
10.07.2014 року Коростенським міськрайонним судом ухвалено рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про вселення, визнання реєстрації будинку недійсною та примусове виселення відмовлено в зв`язку з недоведеністю.
Слідчий по справі 26.04.2016 року направив доручення оперативному підрозділу про допит в якості свідка ОСОБА_10 .
Цього ж дня о/у ОСОБА_11 допитав ОСОБА_10 .
28.04.2016 року слідчий ОСОБА_5 своєю постановою закрив кримінальне провадження.
Слідчий мотивував своє рішення тим, що в діх ОСОБА_6 відсутній склад злочину. Також слідчий вказав, що розглядається питання про виселення з будинку і зняття з реєстрації мешканців.
Відповідно до ст.304 ч.1 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ст.303 КПК, можуть бути подані до суду.
Відповідно до ст.303 ч.1 п.3 КПК України, на досудовому провадженні заявником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься : безпосередність дослідження показань, речей і документів.
Згідно ст. 9 ч.2 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Згідно ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин у кримінальному провадженні покладається на слідчого і прокурора.
На досудовому слідстві слідчий не допитав ОСОБА_6 , не вилучив офіційні дані про реєстрацію дочки та внуків ОСОБА_6 , не перевіряв (не отримував тимчасового доступу до документів судової справи), чи перебувала ОСОБА_6 при оголошенні Рішення Апеляційного суду Житомирської області від 03.07.2013 року та даних про те, коли вона отримала копію даного Рішення.
Вказана інформація говорить про дійсні мотиви та мету ОСОБА_6 , досліджує суб`єктивну сторону злочину.
Відповідно до ст.283 ч.1 п.2 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Стаття 190 ч.1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за «шахрайство».
Спосіб вчинення злочину заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.
Як встановлено судом, ОСОБА_12 вважає, що ОСОБА_13 була присутня при оголошенні Рішення Апеляційним судом, знала про те, що договір дарування визнано недійсним, тому діла саме шляхом обману.
В даній категорії злочинів доказуванню підлягає суб`єктивна сторона подій, встановлення дійсних намірів, мотивів, цілі з якими діяла особа.
Судом встановлено, що слідчий безпосередньо не дослідив ряд необхідних для встановлення обставин, досудове розслідування проведено не повно, прийняте слідчим рішення не охоплює частину суб`єктивної сторони подій, що відбувались і є поспішним.
За таких обставин суд вважає, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Згідно ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 9, 303-304, 306-307 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити повністю.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1