Справа № 442/3381/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/60/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 187 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6
та його захисника адвоката ОСОБА_8
за апеляційною скаргою прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 липня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, та обрано йому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від основного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 змінено із тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Вирішено питання з речовими доказами.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 13.09.2015 року, в період часу з 10 год. по 12 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення розбійного нападу завів престарілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в один із приватних житлових будинків, розташованих на АДРЕСА_3 , де, діючи з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном, наніс ззаді ОСОБА_10 , який сидів на кріслі в одній із кімнат вказаного будинку, удар твердим предметом в скроневу ділянку голови зліва та витягнув з-під нього крісло, внаслідок чого останній впав на підлогу. Продовживши свій злочинний умисел, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_10 , який лежав на підлозі, декілька ударів ногами та руками по різних ділянках тіла, в тому числі по голові та обличчю, спричинивши йому згідно висновку судово-медичного експерта № 510 від 17.09.2015 року тілесні ушкодження у вигляді повного травматичного вивиху сьомого зуба на нижній щелепі зліва, гематоми слизової нижньої губи та ясен, саден на лівій скроневій ділянці, тильній поверхні лівої кисті, правому лікті, на правому та лівому коліні, ран на слизовій оболонці нижньої губи, ближче до правого кута в центрі, які в сукупності, по ступеню тяжкості відносяться до категорії легкою тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, після чого заволодів його золотим ланцюжком з кулоном у вигляді хрестика, загальною вагою 9 грам, вартістю 5 580 гривень, золотою печаткою, вагою 4 грами, вартістю 2 480 гривень, грошовими коштами в сумі 800 гривень та банківською карткою ПАТ « Райффайзен Банк Аваль», на якій знаходились грошові кошти в сумі 2 131 гривня 38 копійок. З вказаної банківської картки ОСОБА_6 зняв грошові кошти на загальну суму 2 100 гривень, зокрема: 13.09.2015 року з банкомату, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 146 зняв 1000 гривень, 14.09.2015 року з банкомату, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 5 зняв 100 грн. та 14.09.2016 року з банкомату м. Львова - 1000 гривень.

Всього ОСОБА_6 у ході розбійного нападу на ОСОБА_10 заволодів його майном на загальну суму 10 960 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 75 КК України не обґрунтував у вироці висновок про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання, не врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення.

Крім того, суд при призначенні покарання обвинуваченому не врахував особу обвинуваченого, який скоїв злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, завдану потерпілому шкоду не відшкодував, раніше вчиняв злочин проти власності. Враховуючи зазначені обставини, вважає, що реальна мета покарання не може бути досягнута.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив обставини вчиненого ним злочину, щиро розкаявся у вчиненому, ствердив, що повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_10 завдану шкоду, перебував у зоні проведення АТО.

Заслухавши виступ прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, є обгрунтованим і в апеляційній скарзі не оспорюється, як і питання кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 187 КК України.

Щодо покарання, з яким прокурор не погоджується, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину; обране з врахуванням особи обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше вчиняв злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, та засуджений до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, який ним сплачено; по місцю проживання характеризується позитивно; обставину, яка пом`якшує покарання, - щире каяття; обставину, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, крім того перебував у добровольчому батальйоні у зоні проведення АТО.

Суд правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_6 покарання, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, у виді трьох років шести місяців позбавлення волі та своє рішення мотивував у вироку.

Ті обставини, на які в апеляційній скарзі покликається прокурор, як на підставу скасування вироку, повністю враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, яке є справедливим і за своїм видом, і за розміром.

Підстав вважати, що призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає ступеню тяжкості та особі обвинуваченого через м`якість, немає. Доводи апеляційної скарги безпідставні.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу необгрунтованою й приходить до висновку, що призначене обвинуваченому остаточне покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За змістом ст. 75 КК України обвинувачений може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням із врахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи.

Суд першої інстанції вказав у мотивувальній частині вироку на всі зазначені в ст. 75 КК України обставини: характер і ступінь небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та обставину, що обтяжує покарання, інші обставини справи.

Саме з врахуванням цих обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Судове рішення є мотивованим.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання призначеного ОСОБА_6 покарання явно несправедливим внаслідок м`якості, а також для висновку про неправильне застосування кримінального закону (ст. 75 КК України) чи порушення процесуального закону.

Виходячи з наведеного, колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 необгрунтованою і вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі та звільненням його від відбування покарання з випробуванням є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обгрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4