Дата документу Справа № 335/3280/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/3280/17 Слідчий суддя 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/300/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч. 3 ст.368 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянула в апеляційному порядку, у відкритому судовому засіданні, в м.Запоріжжя, апеляційну скаргу адвоката-захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07 березня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шибєно Теофіпольського району Хмельницької області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, працює на посаді слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Запорізькій області,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України,

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначено в межах дії запобіжного заходу та строків досудового розслідування, тобто до 04 травня 2017 року включно.

Згідно ухвали слідчого судді, прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва молодшого радника юстиції ОСОБА_6 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжяіз клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

У клопотанні зазначив про те, що 08.02.2017 Дніпровським ВП ГУНП в Запорізькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000612 за ч. 1 ст. 286 КК України внесено відомості за фактом здійснення 07.02.2017 ОСОБА_9 наїзду на пішохода ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину з права наліво по напрямку руху автомобіля. У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримав перелом лівого стегна, переломи гомілок.

Того ж дня начальником СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000612 доручено слідчому зазначеного відділу поліції ОСОБА_8 .

Знаходячись на посаді слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Дніпровського відділу поліції, у ОСОБА_8 виник умисел на одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за закриття кримінального провадження №0000612 від 08.02.2017 за ч. 1 ст.286 КК України, не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності та повернення вилученого у останнього автомобіля «ВАЗ-2106», р.н. НОМЕР_1 .

З цією метою, 23.02.2017 у денний час, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті №115 Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний 191, діючи умисно, із корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище та надану владу працівника правоохоронного органу, з метою одержання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_9 про необхідність сплатити неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США за закриття кримінального провадження №0000612 та повернення останньому вищевказаного автомобіля.

Приблизно о 12 годині 06.03.2017, перебуваючи біля входу у приміщення Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний 191, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на отримання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди, ОСОБА_8 під час бесіди з ОСОБА_9 повідомив, що раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США останній може передати йому у гривневому еквіваленті, а саме у розмірі 15 000 грн.

Після цього, 06.03.2017 приблизно о 14 годині 55 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті №115 Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний 191, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на одержання неправомірної вигоди з використанням службового становища та наданої влади працівника правоохоронного органу, діючи умисно, з корисливих мотивів, отримав від ОСОБА_9 раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 15 000 грн. за закриття кримінального провадження №0000612, не притягнення останнього до кримінальної відповідальності та повернення йому транспортного засобу «ВАЗ-2106». Отримані грошові кошти у сумі 15 000 грн. ОСОБА_8 помістив до сейфу, розташованого у його службовому кабінеті №115, де останні і були виявлені під час проведення обшуку. 06.03.2017 року ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

06.03.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 04 травня 2017 року.
Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його вік, сімейний стан, ступінь обґрунтованості підозри. Вважав недоведеним, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатньою для запобіганні встановленим ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому вважав відсутніми підстави для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання від вартою.

Виходячи з доведеності обґрунтованості підозри та наявності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав наявними всі підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання підозрюваним ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, а також покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді постановлена без урахування даних про особу підозрюваного, жодний ризик не було встановлено слідчим суддею. Вважає, що матеріали кримінального провадження є недостатніми, щоб вважати пред`явлену ОСОБА_8 підозру обґрунтованою, просить обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Враховуючи, що на цьому етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
На думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано встановив, що у даному кримінальному провадженні наявні ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваногоОСОБА_8 , якими визнав те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити нове кримінальне правопорушення.

Колегія суддів погоджується також із тим, що вказаний вид запобіжного заходу із покладеними на підозрюваного процесуальними обов`язками, відображеними в ухвалі слідчого судді, у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 під час досудового розслідування кримінального провадження та запобіжить ризикам, визначеним в ст.177 КПК України.

В сукупності із вищезазначеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, які вказані у ст. 178 КПК України.

Таким чином, доводи захисника стосовно незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - без задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
апеляційну скаргу адвоката-захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07 березня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді: 1. 2. 3.