АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/322/17 Справа № 694/1695/16-к Категорія: ч.2ст.185, ч.2 ст.289 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

законний представник ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_10 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 13 березня 2017 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фастівець Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, учня 216 групи ДПТНЗ «ФЦПТД» м. Фастів, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Лисянського районного суду від 21 січня 2016 року за ст. 15 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, судимість не знята та не погашена.

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 13 березня 2017 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, закрито у зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_11 відмовився від обвинувачення у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення.

У зв`язку з закриттям кримінального провадження обраний раніше запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту скасовано.

Матеріали кримінального провадження №0001204 залишено при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №694/1695/16-к (провадження №1-кп/694/32/17).

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 13 березня 2017 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника і законного представника про безпідставність апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вирішуючи питання про закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у формі приватного обвинувачення і задовольняючи подане клопотання потерпілого з цього питання, судом вказано, що кримінальні провадження за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, відповідно до п.3 ч.1 ст.477 КПК України відносяться до категорії кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

Нормами п.3 ч.1 ст.477 КПК України передбачено здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за фактом вчинення кримінальних правопорушень зазначеної кваліфікації виключно у разі їх вчинення чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.

Задовольняючи клопотання потерпілого про відмову від обвинувачення відносно ОСОБА_7 , місцевий суд виходив з того, що останній у жовтні 2016 року був найманим працівником у потерпілого. Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б підтверджували, що ОСОБА_7 був найманим працівником потерпілого, а тому судом прийнято передчасне рішення про закриття кримінального провадження без належної перевірки указаних обставин.

Відповідно до ч.2 ст.3 КПК України інші терміни, що вживаються у Кримінальному процесуальному кодексі України, крім визначених ч.1 ст.3 КПК України основних термінів Кодексу, визначаються спеціальними нормами у цьому Кодексі та інших законах України.

Поняття терміну «найманий працівник» визначено п. 11 ст. 1 Закону України від 02 березня 2000 року «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідно до якого найманий працівник - це фізична особа, яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі та організації або у фізичної особи. Аналогічне визначення поняття «найманий працівник» міститься у ст. 1 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» від 03 березня 1998 року, згідно з яким, найманий працівник - це фізична особа, яка працює за трудовим договором на підприємстві, в установі та організації в їх об`єднаннях або у фізичних осіб, які використовують найману працю.

Відповідно до ч.1 ст.3 КЗпП України трудові відносини, в тому числі осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю, а трудовим договором згідно ч. 1 ст. 21 Кодексу є угода між працівником і фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку. Додержання письмової форми трудового договору при його укладенні з неповнолітнім, фізичною особою в силу ст. 24 Кодексу законів про працю України є обов`язковим.

Таким чином, вищевказаними нормами законодавства чітко визначено поняття «найманий працівник». Об`єктивні дані про те, що обвинувачений та потерпілий перебували в трудових відносинах, крім слів останнього відсутні в матеріалах кримінального провадження.

А тому, відсутність між потерпілим та обвинуваченим ознак трудових правовідносин, а саме, правовідносин між найманим працівником та роботодавцем, виключає належність указаного кримінального провадження до категорії проваджень у формі приватного обвинувачення та відповідно можливість його закриття на підставі ч.1 ст.477 та п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Виходячи з вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора, про те, що ухвала постановлена з істотними порушеннями вимог КПК України, знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а тому оскаржена ухвала підлягає до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області задовольнити.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 13 березня 2017 року скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на правити на новий судовий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :