справа №619/5428/15-к
провадження №1-кп/619/48/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002040 від 08.11.2015 року, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слатине Дергачівського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.03.1995 року за ст. 140 ч. 2 КК України в редакції 1960 року до двох років виправних робіт; за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 22.12.1995 року за ст.ст. 81 ч. 4, 140 ч. 2 КК України в редакції 1960 року до трьох років позбавлення волі з застосуванням ст. 45 КК України з іспитовим строком на два роки; за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.1999 року за ст. 142 ч. 1 КК України в редакції 1960 року до чотирьох років позбавлення волі; за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 31.10.2003 року за ст.ст. 187 ч. 2, 71 КК України до восьми років шести місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково за ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 02.10.2008 року на невідбуту частину строку покарання один рік шість місяців 29 днів;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Слатине Дергачівського району Харківської області, громадянина України, не маючого освіти, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України;

кожного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17

представника потерпілих ОСОБА_18

ВСТАНОВИЛА:
08.11.2015 року приблизно о 1 годині ОСОБА_6 , знаходячись в с. Прудянка Дергачівського району Харківської області, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 , після чого діючи з ним за попередньою змовою в групі, взявши з собою сумки, разом з ним пішли до домоволодіння АДРЕСА_2 , цього ж населеного пункту, на території якого розташовано складське приміщення ТОВ «Сільмаш Харків», де зберігалася м`ясна продукція цього підприємства.
ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, підійшовши до території вказаного підприємства, впевнившись в тому, що їх подальші злочинні дії ніким помічені не будуть, через сусіднє домоволодіння АДРЕСА_3 , відчинивши хвіртку в паркані між цими домоволодіннями, зайшли до двору домоволодіння АДРЕСА_2 , де пройшли через двері до незачиненого на замок складського приміщення, звідки таємно викрали 60 кг. сирого курячого м`яса загальною вартістю 2400 грн., що належало ТОВ «Сільмаш Харків», поклавши їх у сумки, після чого з викраденим майном намагалися втекти з місця пригоди, але в цей час були викриті комірником ТОВ «Сільмаш Харків» ОСОБА_17 , який намагався зупинити ОСОБА_6 .
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , суб`єктивно усвідомлюючи подальшу відкритість своїх дій, з метою заволодіння чужим майном та припинення дій ОСОБА_17 , напали на останнього та побили його, при цьому ОСОБА_6 , схопивши дерев`яну палицю зі значною силою наніс нею по голові та кінцівкам ОСОБА_17 декілька ударів, від яких той короткочасно втратив свідомість, після чого з викраденим майном з місця пригоди зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдали ТОВ «Сільмаш Харків» матеріальний збиток з урахуванням висновку товарознавчої експертизи № 313 від 08.11.2015 року на загальну суму 2400 грн., а також спричинили ОСОБА_17 тілесні ушкодження у вигляді садна правої навколоочної ділянки, синця лівої навколоочної ділянки, двох ран на голові, перелому Ш п`ясної кістки зліва зі зміщенням, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 181/15/Д від 08.12.2015 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину визнав частково і пояснив, що з середини жовтня 2015 року він працевлаштувався у ТОВ «Сільмаш Харків». При проведенні співбесіди він повідомив про те, що раніше судимий, що перебував в місцях позбавлення волі. Оскільки товариство виготовляло консерви з курячого м`яса, тобто мало відношення до продуктів харчування, його здивувало те, що від нього не вимагали паспорт та санітарну книгу. З ОСОБА_17 у нього стосунки не склалися, мав місце конфлікт, тому від працівників товариства на початку листопада 2015 року він дізнався про майбутнє його звільнення, тому ввечері 07 листопада 2015 року вирішив прийти за місцем роботи, щоб забрати свої особисті речі та нагадити у складському приміщенні. Електропотягом сполученням Харків-Козача Лопань разом з племінником ОСОБА_7 після 22 години вони приїхали в с. Прудянка вул. 1 П`ятирічки за місцем розташування ТОВ «Сільмаш Харків». На територію товариства він зайшов сам через незачинену хвіртку сусідньої покинутої земельної ділянки. На території товариства зустрівся з ОСОБА_17 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Останній зробив зауваження йому стосовно перебування на території в нічний час, тому обвинувачений вирішив піти, але ОСОБА_19 погнався за ним та товкнув на щебінь. Від поштовху він впав, а ОСОБА_17 намагався нанести йому удари руками, тому він на землі намацав палицю, якою наніс декілька ударів потерпілому, не виключає, що і в область голови. ОСОБА_17 присів, а потім намагався його наздогнати, тому він вирішив втікти, але швидко бігти не міг, так як має травмовану в результаті ДТП ногу. Сумки в руках він не мав, так як сумка була у племінника ОСОБА_7 . Останній на територію товариства взагалі не заходив, так як залишився чекати його на території сусідньої ділянки. Сумку брав невеличку 30х40 см. для особистих речей - куртки та сапогів. Племінника зустрів вже біля магазину, де вони випили горілки і пішли пішки додому в с. Слатине. На наступний день його затримали працівники міліції. 09 листопада 2015 року під час допиту до нього застосовували оперативники фізичний вплив, а саме струм, вимагаючи підписати протокол допиту. Стосовно катувань, застосованих до нього, він зі скаргами нікуди не звертався.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав частково і пояснив, що 07 листопада 2015 року пізно ввечері на прохання дядька ОСОБА_6 він погодився поїхати в с. Прудянка Дергачівського району. З якою метою і куди вони їдуть останній не повідомляв. Єдине, що він сказав взяти з собою сумку. При цьому ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння. На територію ТОВ «Сільмаш Харків» він не заходив, так як чекав дядька у сусідньому дворі. Через деякий час він почув шум сварки, тому втік до магазину, коли за декілька хвилин повернувся ОСОБА_6 , вони випили горілки і пішли додому в с. Слатине пішки, а на наступний день затримали дядька та його за скоєний розбійний напад.
Колегія приходить до висновку про те, що крім часткового визнання своєї провини, вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверждується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

Показаннями потерпілої ОСОБА_16 про те, що обвинувачений ОСОБА_6 на початку листопада 2015 року був прийнятий на роботу підсобним робітником з іспитовим строком у ТОВ «Сільмаш Харків», директором якого є потерпіла. Зі ставлення до роботи вона зрозуміла, що останній не має бажання працювати, тому заплатила йому 500 грн. і повідомила про звільнення. З 07 на 08 листопада 2015 року потерпілій зателефонувала працівниця товариства ОСОБА_20 і повідомила про те, що її чоловіка охоронця товариства ОСОБА_21 побили. Потерпіла приїхала до домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачила ОСОБА_21 побитого, у крові і останній повідомив, що ОСОБА_22 у нетверезому стані разом з невідомим йому чоловіком проникли на територію домоволодіння вищевказаного, де знаходиться складське приміщення ТОВ «Сільмаш Харків». ОСОБА_23 та невідомий чоловік зі слів ОСОБА_19 мали в руках сумки. ОСОБА_24 намагався їх затримати, але був побитий обвинуваченими. Зі складу по кількості ящиків з курячим філе та субпродуктами, потерпіла зрозуміла, що ОСОБА_6 та інший чоловік скоїли крадіжку 54 кг. філе курячого та 18-20 кг. субпродуктів. Присік їхні дії ОСОБА_17 за що був жорстоко побитий. Потерпілого ОСОБА_19 було госпіталізовано до лікарні та були викликані працівники міліції. Приблизно о 7-8 годині ранку 08 листопада 2015 року вона звернулася з заявою до правоохоронних органів про скоєний злочин.
Показаннями потерпілого ОСОБА_17 про те, що 07 листопада 2015 року пізно ввечері він почув на території ТОВ «Сільмаш Харків», де вони з дружиною ОСОБА_20 мешкають, шум. Коли він вийшов на вулицю, то побачив працівника ОСОБА_6 , який виходив з приміщення холодильника, при цьому в руках він нічого не мав. Потерпілий погнався за ним і догнав його на іншій ділянці, схватив ОСОБА_25 за грудки, але побачив іншого чоловіка з сумками в руках, який ударив його по ногах, від чого він упав, а ОСОБА_26 почав бити його палкою по голові та по тілу, наніс приблизно вісім ударів, а ОСОБА_27 при цьому тримав його. Після цього вискочила дружина потерпілого ОСОБА_20 і почала кричати, тому обвинувачені з місця скоєння злочину втекли. Після його побиття дружина повідомила власниці ОСОБА_16 по телефону про скоєний напад. Остання дуже швидко приїхала і вже вона повідомила в органи міліції про злочин. Також була викликана швидка медична допомога. Після побиття потерпілий лікувався, так як отримав перелом руки, забиття та синці.

Показаннями свідка ОСОБА_28 про те, що 07 листопада 2015 року ввечері її чоловік ОСОБА_17 працював в цеху ТОВ «Сільмаш Харків», розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де вони з чоловіком і мешкають. Вона почула розмову на вулиці і побачила як її чоловік та ОСОБА_22 сваряться. При цьому її чоловік був у положенні присівши. Ще одного чоловіка вона бачила, коли той виходив з території двору на територію сусідньої земельної ділянки. Вона вийшла і зробила ОСОБА_29 зауваження, на що останній з двору пішов, а чоловіка вона побачила всього закривавленого, голова розбита, брова розсічена і останній попросив повідомити ОСОБА_30 про скоєний напад, що свідок і зробила, а також викликала швидку медичну допомогу.

Поясненнями свідка ОСОБА_31 про те, що точної дати він не пам`ятає, але декілька місяців тому він був запрошений працівниками поліції на проведення слідчої дії в якості понятого. У його присутності та в присутності понятого ОСОБА_32 , за участю ОСОБА_16 була вилучена та оглянута палиця дерев`яна завдовжки десь півметра-метр зі слідами крові. Діногло ОСОБА_24 розповідав, що його побили та вкрали 60 кг. курячого м`яса. Протокол був зачитаний у присутності свідка та підписаний ним. Палиця була запечатана в поліетиленовий пакет.

Аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_33 .

Поясненнями свідка ОСОБА_34 про те, що він був запрошений працівниками поліції в якості понятого при обстеженні квартири власницею якої є ОСОБА_35 , де були вилучені кросівки та штани, на яких свідок сам бачив бурі плями схожі на кров. Також в якості понятого він був присутній при впізнанні особи, яка скоїла злочин, яке проводилося в приміщенні Слатинської селищної ради. В якості підставних осіб були запрошені однокласник свідка ОСОБА_36 , житель с. Прудянка по імені ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та обвинувачений ОСОБА_6 , якого свідок раніше не знав і не бачив. Потерпілий ОСОБА_17 вказав на ОСОБА_6 .

Аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_39 .

Поясненнями свідка ОСОБА_40 , який пояснив, що був запрошений в якості підставного при проведенні впізнання особи, яка скоїла злочин. Впізнання проводилося в приміщенні Слатинської селищної ради. Присутніми також були ОСОБА_41 та ОСОБА_42 . ОСОБА_43 , яку впізнав потерпілий, не була в кайданках при проведенні впізнання. Свій підпис на протоколі впізнання свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні підтвердив.

Показаннями свідка ОСОБА_44 про те, що працівниками поліції він був запрошений у якості понятого і в його присутності проводився слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_7 за адресою будинок АДРЕСА_2 . При проведенні слідчого експерименту відтворювалися події побиття потерпілого та крадіжки курячого м`яса. Конкретні обставини свідок не пам`ятає через проміжок часу, який пройшов, але підтвердив факт підписання ним протоколу вищевказаної слідчої дії.

Показаннями свідка ОСОБА_45 про те, що в середині листопада 2015 року на території домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить їй, але постійно вона не проживає в ньому, вона побачила по дворі шматки курячого м`яса, яке вочевидь тягали собаки та коти. Також побачила сумку господарську велику в клітинку, в якій також перебувало куряче м`ясо, яке вже було зіпсоване. Так як поруч знаходиться цех, де переробляється таке м`ясо, тому вона звернулася до ОСОБА_20 , яка повідомила власниці цеху ОСОБА_16 та в органи міліції про знахідку.

Дослідженими в судовому засіданні: договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.09.2015 року; актом списання товару від 08.11.2015 року, складеного 10.11.2015 року; наказом про проведення інвентаризації від 08.11.2015 року; інвентаризаційним описом проведеним 08.11.2015 року складеним станом на 10.11.2015 року; інвентаризаційним описом товаро-матеріальної цінності розпочатим 08.11.2015 року закінченим 09.11.2015 року складеним 10.11.2015 року на а.с. 2-10 том 2.

Даними протоколу огляду місця події від 08.11.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_16 , в ході якого були вилучені дерев`яна палиця та шапка на а.с. 11-25 том 2.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 08.11.2015 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_6 , як особу спричинившу йому тілесні ушкодження на а.с. 26-27 том 2.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 08.11.2015 року, в ході якого свідок ОСОБА_28 впізнала ОСОБА_6 , як особу спричинившу тілесні ушкодження її чоловікові ОСОБА_17 на а.с. 28-29 том 2.

Даними протоколу огляду місця події від 08.11.2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , в ході якого були вилучені куртка, штани, светр та кросівок на а.с. 36-38 том 2.

Даними протоколу огляду місця події від 15.11.2015 року за участю свідка ОСОБА_45 , в ході якого було вилучено 35 кг. 700 гр. курячого м`яса на а.с. 79-83 том 2.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23.12.2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , який в присутності понятих та захисника ОСОБА_14 вказав яким чином був скоєний розбійний напад на ОСОБА_17 на а.с. 85-88 та фото таблиця до нього на а.с. 89-92 том 2.

Дослідженими даними висновку судово-цитологічної експертизи №1205-Ц/2015 від 02.12.2015 року на а.с. 71-75 том 2, якою встановлено, що на вилученій в ході огляду місця події дерев`яній палиці маються сліди крові людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_17 .

Даними висновку судово-медичної експертизи № 181/15/Д від 08.12.2015 року про те, що у потерпілого ОСОБА_17 мали місце тілесні ушкодження у вигляді садна правої навколоочної ділянки, синця лівої навколоочної ділянки, двох ран на голові, перелому Ш п`ясної кістки зліва зі зміщенням, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я. (а.с. 42-43 том 2).
Даними висновку судово-медичної експертизи № 180/15/Д від 10.11.2015 року про те, що у обвинуваченого ОСОБА_6 будь-яких тілесних пошкоджень виявлено не було. (а.с. 44 том 2).
Допитана в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_46 підтримала вказані вище висновки експертиз, пояснивши, що експертизи вона проводила за постановою слідчого. Середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_17 підтверджуються строком перебування останнього на лікуванні. Обвинуваченого ОСОБА_6 оглядала 10.11.2015 року, пояснивши, що в описовій частині експертизи дата 21.10.2015 року вказана помилково, так як допущена технічна описка. При цьому експерт пояснила, що в разі застосування до ОСОБА_6 струму при допиті 09.11.2015 року тілесні пошкодження мали б місце на тілі; при цьому таких пошкоджень при огляді виявлено не було.
Дослідженими в судовому засіданні даними висновку товарознавчої експертизи № 313 від 08.11.2015 року про те, що вартість викраденого майна на момент скоєння злочину склала 2400 грн. (а.с. 41 том 2).
У відповідності до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Поняття належності та допустимості доказів визначене ст.ст. 85, 86 КПК України. Визнання доказів недопустимими передбачене ст. 89 КПК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_14 посилалася на те, що товарознавча експертиза № 313 від 08.11.2015 року є недопустимим доказом, так як проведена спеціалістом-оцінювачем ОСОБА_47 , яка не значиться в реєстрі атестованих судових експертів, крім того захисник вважає, що висновок не міг бути виготовлений 08.11.2015 року, так як у кримінальному провадженні слідчий був призначений 08.11.2015 року. Судова колегія не приймає заперечення захисника, так як відсутні підстави недопустимості доказів, які визначені у ст. 87 КПК України. Згідно до реєстру матеріалів досудового розслідування вказано, що постанову слідчим ОСОБА_48 про призначення товарознавчої експертизи було ухвалено 08.11.2015 року. Що стосується реєстру атестованих судових експертів, який наданий захисником у судовому засіданні, то в ньому відсутні відомості про дату та рік внесеного запиту та отриманої інформації. В будь-якому випадку такий витяг не свідчить про недопустимість висновку щодо розміру шкоди.
Крім того, колегія суддів враховує, що для визначення кваліфікації дій обвинувачених за ч. 3 ст. 187 КК України, розмір завданої матеріальної шкоди істотного значення не має.
Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин, суд враховує саме показання, надані виключно в судовому засіданні.

Колегія суддів не бере до уваги доводи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що вони не скоювали злочин, передбачений ст. 187 ч. 3 КК України, провину в якому визнали частково, але фактично даючи пояснення в судовому засіданні, вину не визнавали, оскільки такі доводи є надуманими та такими, що суперечать матеріалам кримінальної справи, крім того обвинувачені не навели жодного переконливого і аргументованого доводу, який би міг поставити під сумнів обґрунтованість пред`явленого обвинувачення.

Суд приходить до висновку, що до показань підсудних необхідно відноситися критично та розцінює їх, як бажання останніх уникнути кримінальної відповідальності та вважає, що всі вищевказані докази є належними і допустимими відповідно до ст.ст. 85, 86 КПК України, так як підстави недопустимості доказів вказані в ст. 87 КПК України суду не надані і не доведені.

Колегія, дослідивши та перевіривши в судовому засіданні вищевказані докази, оцінюючи їх у своїй сукупності, приходить до висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Щодо пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що до нього 09.11.2015 року співробітниками поліції застосовувався фізичний вплив з застосуванням струму, то суд їх не приймає, виходячи з наступного.
ОСОБА_6 має певний життєвий досвід, про що свідчитть те, що він неодноразово судимий, перебував в місцях позбавлення волі. При цьому в ході досудового слідства і при обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту, ОСОБА_6 ні органу прокуратури, ні судовим органам не надавав заяви про те, що до нього застосовувались недозволені методи психічного або фізичного впливу зі сторони працівників міліції. Таких заяв він не надавав і при надходженні в СІЗО м. Харкова, хоча не був позбавлений такої можливості. З урахуванням наведеного вище, а також пояснень в судовому засіданні експерта ОСОБА_49 , висновку судово-медичної експертизи № 180/15/Д від 10.11.2015 року та відсутності будь-яких фактичних даних, які б свідчили про застосування до обвинуваченого недозволених методів фізичного впливу. Підстав для висновку про таке застосування не має.
Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи, повністю доведена винність підсудних у вчиненні злочину, суперечність і непослідовність їх свідчень на стадії як досудового слідства, так і судового розгляду, суд розцінює як обрану ними форму свого захисту і бажання уникнути відповідальності за скоєний злочин.
Судова колегія вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, слід кваліфікувати за ст. 187 ч. 3 КК України.
Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, характеризується за місцем проживання дільничним інспектором негативно, депутатом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_50 за характеристикою від 17.03.2017 року - позитивно.

Вивченням даних про особу ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_6 суд враховує, що відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання не встановлено.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає, що обставини, які обтяжують його покарання на підставі ст. 67 КК України, відсутні. Обставинами, які пом`якшують його покарання на підставі ст. 66 КК України, є часткове визнання провини, наявність постійного місця проживання та тісних соціальних зв`язків з родиною, а саме матір`ю ОСОБА_51 .

Органом досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як обтяжуюча їх вину обставина на підставі ст. 67 КК України, вказано вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, що суд виключає, так як вказана обставина є кваліфікуючою ознакою.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 колегія керується вимогами ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», так само враховує характер, ступінь тяжкості і суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, характеристику за місцем її проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 повинен нести покарання, пов`язане з позбавленням волі, в зв`язку з тим, що його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, та вважає доцільним призначити обвинуваченому міру покарання передбачену санкцією статті, яка пов`язана з позбавленням волі. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 судова колегія у відповідності до вимог вищевказаного Пленуму Верховного Суду України вважає можливим застосувати до нього, враховуючи дані про особу та пом`якшуючі покарання обставини, ст. 69 КК України, тобто призначити покарання нижче від найнижчої межі та застосувати ст. 75 КК України - умовне засудження з іспитовим строком. Судом враховуються ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_7 значний час з 11.11.2015 року до 05.10.2016 року перебував під вартою в Харківському СІЗО, що в даному випадку істотно сприяло досягненню мети покарання, зокрема його перевихованню. Після обрання 05 жовтня 2016 року йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту жодним чином ОСОБА_7 не порушив покладені на нього обов`язки, з`являвся на всі виклики суду, тому судова колегія вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Судова колегія вважає можливим також не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_7 конфіскацію особистого майна, враховуючи вищевказані обставини та дані про його особу.

Стосовно ОСОБА_6 суд вважає необхідним відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), зарахувати строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, яка отримала матеріальну та моральну шкоду від злочину, має право пред`явити до обвинуваченого або до осіб, які несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України, а саме майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди судова колегія вважає таким, що не підлягає задоволенню, так як потерпіла не є належним позивачем, оскільки звернулася з позовом до суду, як фізична особа в своїх інтересах, а не в інтересах ТОВ «Сільмаш Харків»директором якого вона є. При цьому діями обвинувачених не було заподіяно особисто їй, як фізичній особі, ніякої шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_17 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди судова колегія вважає таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме не підлягає позов у задоволенні в частині відшкодування матеріальної шкоди на лікування в сумі 900 грн., так як потерпілим суду не надано жодного доказу про понесені ним витрати на лікування та частково підлягає задоволенню позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 15000 грн.

Судові витрати передбачені ст. 118 КПК України у справі відсутні.

Долю речових доказів у справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, судова колегія,
УХВАЛИЛА:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 08 листопада 2015 року.

У строк покарання ОСОБА_6 у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання з 08 листопада 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації всього особисто йому належного майна.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки. Зобов`язати ОСОБА_7 на підставі ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без дозволу органу з питань пробації, повідомляти в вищевказані органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити незмінним: ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Державній установі виконання покарань (№ 27); ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту.

У задоволенні цивільного позова ОСОБА_16 відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_17 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_17 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди суму в розмірі 15000 грн.

Речові докази по справі: картонну коробку, дерев`яну палицю, полімерну сумку, зрізи нігтьових пластин з рук ОСОБА_6 , які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Дергачівського ВП ГУНП Харківської області знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченим. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3