1Справа № 335/1808/17 1-кс/335/1148/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2017 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника Запорізької міської Ради ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України,
У судовому засіданні заявник підтримав клопотання про скасування арешту та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Представник Запорізької міської ради в судовому засіданні проти задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечував. Зазначив, що у померлої ОСОБА_8 будь-яких близьких родичів, які б могли набути спадкове майно не має, за таких обставин спірне майно повинно було б відійти до категорії відумерлої спадщини, яка набувається територіальною громадою.
Заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, думку представника потерпілої сторони, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту з майна та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
Слідчим суддею встановлено, що 24 лютого 2016 року до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшло інформація про телефонний дзвінок ОСОБА_3 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , померла ОСОБА_8 , 1939 р.н. З метою перевірки обставин смерті ОСОБА_8 працівниками поліції здійснено виїзд за вказаною адресою, в подальшому за даною адресою виявлено труп ОСОБА_8 , без явних ознак насильницької смерті. 24.02.2016 лікарем ОСОБА_9 було видано лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_8 , в якому зазначено причину смерті церебральний атеросклероз 3-го ступеню, при цьому, ні судово-медичний, ні патологоанатомічний розтин трупу ОСОБА_8 не проводився.
11.04.2016 між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 укладено спадковий договір, за яким ОСОБА_10 (набувач) зобов`язується виконувати передбачені в цьому договорі розпорядження ОСОБА_8 (відчужувача), і в разі її смерті набуває право власності на предмет договору квартиру АДРЕСА_1 . 02.02.2016 даний договір між сторонами було розірвано через непорозуміння які виникали між ними.
02.02.2016 до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області звертався ОСОБА_11 із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності невідомого чоловіка, який погрожує йому та вимагає розірвати договір довічного утримання із ОСОБА_8 .
05.02.2016 ОСОБА_8 за своїм місцем свого мешканням. видано генеральну довіреність на користь ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , якою ОСОБА_8 доручає вказаним особам розпорядитись власним житловим помешканням.
17.02.2016 між ОСОБА_12 , яка діє від імені ОСОБА_13 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу № 398 квартири АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_7 .
Під час досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, зокрема: огляд спірної квартири, допит свідків, проведено судово медичну експертизу трупу ОСОБА_8 від 19.04.2016, згідно якої причину смерті ОСОБА_8 встановити не вдалось.
У зв`язку із тим, що органом досудового розслідування не встановлено ознак насильницької смерті ОСОБА_8 , однак в ході розслідування здобуто достатньо доказів того, що право власності на належну ОСОБА_8 квартиру було набуто внаслідок шахрайських дій слідчим ОСОБА_14 прийнято рішення про зміну кваліфікації злочину.
Відповідно до постанови від 27.02.2017 потерпілою стороною визнано Запорізьку міську раду, адже як зазначено в постанові ОСОБА_8 близьких родичів, які входять до кола спадкоємців за законом не мала.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2016 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Вказана квартира на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.02.2016, який укладено між ОСОБА_8 , в інтересах якої діяла ОСОБА_12 з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої сторони, та посвідчено приватним нотаріусом Запорізького нотаріальної округу ОСОБА_7 , належить на праві власності ОСОБА_3 .
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається із ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2016 року арешт на квартиру АДРЕСА_1 було накладено відповідно до ст. 98 КПК України, зокрема як на предмет, що може бути об`єктом кримінального провадження.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2016 року слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України залишити без задоволення
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1