печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :
06.07.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000025.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В обґрунтування клопотання зазначається наступне.
Прокуратурою міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025, внесеному 18.02.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактами службової недбалості державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Дніпровського району реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві та шахрайського заволодіння об`єктом незавершеного будівництва, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Дніпровського району реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві здійснено реєстраційні дії, а саме державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «БАНРО» та зміна керівника товариства, без подання належним чином оформлених рішень загальних зборів учасників товариства та оригіналів установчих документів. ТОВ «Престиж парк» набуло право власності на об`єкт незавершеного будівництва з відсотком готовності 85%, житловий будинок загальною площею 1036.4 кв.м., що розташований за адресою: м. Ялта, вул. Заміська, 19, АР Крим. Відповідно до договору іпотеки від 23.12.2013 зазначене майно передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «Діамантбанк», в якості забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Стиль нова» за отриманим останнім кредитом. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 24.03.2017 щодо цього нерухомого майна, мало місце відступлення права вимоги на користь нового іпотекодержателя з ПАТ «Діамантбанк» на ТОВ «Юргруп». Вказані реєстраційні дії внесені до державного реєстру приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 . Одночасно зареєстровано перехід обтяжень на вказане нерухоме майно до сторонньої організації.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 91023756 від 03.07.2017 щодо об`єкту незавершеного будівництва - житлового будинку з відсотком готовності 85%, площею 1036.4 кв. м., що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, вул. Заміська, буд. 19, - з 30.05.2017 право власності зареєстровано за громадянином Російської Федерації ОСОБА_6 згідно договору про відступлення прав №700 від 27.03.2017.

Вказані дії свідчать про продовження злочинної діяльності щодо заволодіння майном та корпоративними правами ТОВ «Престиж Парк», та об`єктом незавершеного будівництва - житловим будинком з відсотком готовності 85%, площею 1036.4 кв. м., що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, вул. Заміська, буд. 19.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 29.03.2017 об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок з відсотком готовності 85%, площею 1036.4 кв. м., що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, вул.Заміська, буд. 19 визнано речовим доказом, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій та отримано фізичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий зазначив, що об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, вул. Заміська, буд.19, містить ознаки речового доказу у кримінальному провадженні і з метою забезпечення їх збереження необхідно накласти арешт.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до постанови слідчого від 29.03.2017 являється речовим доказом у кримінальному провадженні №0000025 та містить ознаки передбачені ст. 98 КПК України і з метою забезпечення його збереження - необхідно застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного у клопотанні слідчого майна.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок з відсотком готовності 85%, загальною площею 1036.4 кв. м., що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, вулиця Заміська, будинок 19, шляхом заборони відчуження майна.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 , процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_4 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1