Справа № 577/3386/17
Провадження № 1-кс/577/1186/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" серпня 2017 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 , ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Конотопа клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000964 від 11.07.2017 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 26.12.2011 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 309 ч.2, 307 ч.2, 69, 70 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, згідно ухвалою Шостинського міськрайонного суду Сумської області від 19.04.2013 невідбута частина покарання замінена на обмеження волі строком на 1 рік 19 днів, звільнився 19.08.2013року умовно-достроково на підставі ухвали Конотопського міськрайонного суду від 09.08.2013 року на невідбутий строк 8 місяців 14 днів;

2) 19.10.2016 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, ,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України , -

В С Т А Н О В И В :

11 серпня 2017 року слідчий слідчого відділення Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 з визначенням застави 32 тисячі гривень.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за скоєння злочинів, передбачених ст.ст. 309, 307 КК України, 11.07.2017 року , близько 15 год., маючи намір вжити наркотичний засіб, придбав у торгівельній мережі міста зерна маку, розчинник №646, оцет столовий та прибув до чагарників в районі «РЕС» по вул. Красногірській, в м. Конотоп, де, використовуючи вищезазначені інгредієнти, шляхом їх змішування та випарювання повторно незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований вагою 0,864 г. У подальшому готовий до вживання наркотичний засіб ОСОБА_5 вибрав до ін`єкційного шприца, поклав його до поліетиленового пакету, а потім загорнув у туалетний папір та помістив до частини пластикової трубки, та став незаконно зберігати при собі у кишені джинсових штанів для особистого вживання без мети збуту.

Цього ж дня о 17 год. 10 хв. навпроти будинку №33 по вул. Проектнів в м. Конотоп ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, які під час огляду виявили та вилучили частину трубки, в якій в поліетиленовому пакету та туалетному папері знаходився ін`єкційний шприц, заповнений рідиною бурого кольору, що згідно висновку експерта № 19/119/7-2/1038е від 07.11.2017року є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,864 грамів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» опій ацетильований є особливо небезпечними наркотичними засобами, обіг яких заборонено.

Згідно таблиці №1 Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188 «Про невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» вага вилученого у ОСОБА_5 опію ацетильованого на 0,859 г перевищує граничну межу невеликих розмірів, встановлену для даного виду наркотичного засобу.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 11.07.2017 року внесено до ЄРДР за № 0000964 за ознаками ст. 309 ч.1 КК України, яке 10.08.2017 року перекваліфіковано на ст. 309 ч.2 КК України.

10 серпня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину.

Обгрунтованість повідомленої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, в тому числі і показами ОСОБА_5 , який підтвердив факт незаконного придбання , виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Слідчий для обгрунтування підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилається на п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України , а саме, що під час досудового розслідування встановлено ризик, передбачений у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який дає обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу з метою запобігання спробам підозрюваного вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування вказаного ризу свідчать такі обставини: ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення середньої тяжкості, за вчинення якого згідно санкції ст. 309 ч. 2 КК України йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, вказаний злочин ОСОБА_5 вчинив, маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.12.2011 року , яким він був засуджений за скоєння злочинів, передбачених ст.ст. 309, 307 КК України, а також у період іспитового строку за вироком Конотопського міськрайонного суду від 19.10.2016 року. Незважаючи на вказані обставини , ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти злочини. Крім того, підозрюваний на протязі тривалого часу вживає наркотичні засоби, має стійку залежність від них, страждає на опійну наркоманію, з приводу якої перебуває на обліку у лікаря нарколога.

За таких обставин жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеному у клопотанні ризику, а тому до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просять суд задовольнити .

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 просить застосувати відносно нього більш мякий запобіжний захід , в той же час вказує , що в нього відсутні кошти на внесення застави в тому розмірі, який зазначено в клопотанні прокурора, оскільки він на даний час працює без офіційного працевлаштування і його заробітна плата є незначною. Раніше він був наркозалежний, але в минулому місяці він пройшов курс лікування від наркоманії і бажає стати на шлях виправлення. В звязку з цим почав проживати з матірю та бабусею, де створено для нього належні умови проживання і відсутні умови для виготовлення наркотичних засобів і їх вживання. Рідні його підтримують морально, з ним спілкуються і допомагають відійти від спроби вживання наркотичних засобів.

Захисник ОСОБА_6 підтримує підзахисного. Так, він має постійне місце проживання, родину, яка його підтримує. На даний час не доведено недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів заявником. На її думку, домашній арешт зможе належним чином забезпечити поведінку підзахисного під час проведення досудового розслідування.

Заслухавши учасників судового розгляду та , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований , окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частинами 1, 2, 4 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 10 серпня 2017 року повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років .

Суд вважає, що на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: рапорт о/у СКР Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, протокол огляду місця події від 11 липня 2017 року, протокол допиту підозрюваного від 10.08.2017 року, з якого вбачається, що він визнає свою вину, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного спяніння від 13 липня 2017 року, з якого вбачається, що на час його огляду 11 липня 2017 року він перебував у стані наркотичного спяніння.

На думку суду вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та не викликає сумнівів щодо їх достатності.

Також суд враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.

Крім того, оцінка доказів, які підтверджують винуватість чи невинуватість підозрюваного, які будуть покладені в основу обвинувального вироку чи навпаки, виправдувального вироку, згідно ст. 368 КПК України є предметом судового розгляду по суті.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, маючи не зняті та не погашені судимості, а тому погоджується з доводами прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (див. також справу «Буткевічюс проти Литви»).

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Росії», при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.

Суд враховує, що ОСОБА_5 вказав постійним місцем проживання на АДРЕСА_2 , де проживають його матір ОСОБА_7 та бабуся ОСОБА_8 , за місцем проживання характеризується позитивно, з 2014 року перебуває на обліку у лікаря нарколога, в той же час з 12.07.2017 року по 23.07.2017 року пройшов курс лікування від наркотичної залежності, що , на переконання суду свідчить про те, що ОСОБА_9 дійсно має намір позбутися наркозалежності в умовах проживання з родиною.

Суду не надано відомостей про те, що ОСОБА_5 ухилявся від слідчого, що б давало достатніх підстав для його затримання чи примусового доставлення до слідчого чи суду.

На думку суду, прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, даними про особу підозрюваного та практикою Європейського суду з прав людини, не встановлено достатніх підстав, які виправдовують застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і запобігти встановленому ризику можливо у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, і покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде достатнім, необхідним, доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього відповідних процесуальних обов`язків.

Як вбачається з характеристики, наданої слідчим , ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . З наданих захисником суду відомостей вбачається, що за вказаною адресою проживають і близькі підозрюваному особи .

Враховуючи, що суду не надано відомостей про те, що підозрюваний працює і має можливість внести заставу, а також відсутні будь-які заяви від інших осіб, які б могли внести заставу, чи забезпечити особисту поруку, тому такі запобіжні заходи не можуть бути розглянуті судом, як альтернативні домашньому арешту, а щодо особистого зобовязання-то такий запобіжний захід, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, на переконання суду , не убезпечить його від вчинення інших злочинів.

Керуючись ст.ст. 176-178,181,183,193,194 КПК України,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП і Сумській області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Конотоп та мешканцю АДРЕСА_2 , підозрюваному у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати житло за адресою АДРЕСА_2 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

4) здати на зберігання до Конотопського відділу УДМС в Сумській області документи, що дають право для виїзду за кордон, в тому числі і паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Конотопським МВ ГУМВС України в Сумській області від 29.12.2009 року ;

5) носити електронний засіб контролю;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, в якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних| із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії цієї ухвали закінчується 10 вересня 2017 року о 24 годині.

Апеляція на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Сумської області протягом пяти днів з дня оголошення.

СуддяОСОБА_1