АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/369/17 Справа № 207/3841/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури, захисника ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року, ухвалений стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Тернівка Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
29.04.2005 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановою суду м.Жовті Води Дніпропетровської області від 23.01.2006 року звільнений від покарання умовно-достроково на строк 9 місяців 6 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, мешкав за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
06.12.2012 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, з іспитовим строком 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального пушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_8 в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 05.06.2013 року по день постановлення вироку, 19.04.2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання законної сили вироку змінено з утримання під вартою на круглодобовий домашній арешт, звільнивши з - під варти із зали суду.

ОСОБА_14 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_14 в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 12.08.2013 року по день постановлення вироку, 19.04.2016 року., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_14 , ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою, обчислюючи кожному строк покарання з 19.04.2016 року.

ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2012 року і остаточно призначено 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_9 в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 12.08.2013 року по день постановлення вироку, 19.04.2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_14 , ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_15 витрати на похорони потерпілого ОСОБА_16 у розмірі 10.000 гривен і моральну шкоду у розмірі 200.000 гривень.

Вирішено долю речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що приблизно о 21 годині 30 хвилин 03.06.2013 року біля будинку АДРЕСА_5 , оскільки ОСОБА_14 , ОСОБА_9 перебували у нетверезому стані, між ними і раніше незнайомим потерпілим ОСОБА_16 , який також перебував у нетверезому стані виникла сварка.

Обвинувачені ОСОБА_17 , ОСОБА_9 вважаючи, що незнайомий їм раніше ОСОБА_18 заважає їм проводити свій вільний час, нав`язуючи спілкування з ним, під час сварки,маючи наміри на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, діючи

узгоджено між собою, умисно спільно нанесли останньому множинні удари руками та ногами по голові і тулубу, чим завдали ОСОБА_16 тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 22 годині 03.06.2013 року, біля будинку 50-А по вул. Черняховського у м.Дніпродзержинську підійшов до раніше йому незнайомого ОСОБА_16 та під час боротьби відштовхнув останнього, від чого потерпілий, який перебував у сильному алкогольному сп`янінні впав спиною на траву, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном заволодів майном ОСОБА_16 на загальну суму 700 грн., з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, яка на досудовому слідстві була відшкодована поверненням викраденого.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі. ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі. ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2012 року у виді 6 місяців позбавлення волі, та призначити покарання за сукупністю вироків у виді 9 років позбавлення волі. Вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з суттєвим порушенням норм кримінального процесуального законодавства через м?якість призначеного покарання. Зазначив, що вирок не відповідає вимогам ст.374 КПК України, у вступній частині вироку відсутнє найменування (номер) кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. На її думку, суд поверхнево розглянув справу, дав неправильну оцінку доказам, деяким доказам взагалі не надав оцінку, деякі докази проігнорував, в основу вироку поклав припущення. Зазначила, що судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_9 в ході досудового розслідування та в судовому засіданні незмінно та послідовно зазначав, що умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, які потягли за собою смерть останнього не мав, не бажав смерті потерпілому. Вважає, що доказів обвинувачення для ухвалення обвинувального вироку було недостатньо, аналізу доказів, їх оцінки, мотивів у вироку не наведено, а призначене судом покарання її підзахисному за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.

Обвинувачений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі зазначив, що вирок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, є несправедливим. Зазначив, що судом не враховано показання свідків про те, що він не бив потерпілого. На його думку були порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, за які їх засуджено, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні доказах, судом правильно встановлена винуватість обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, що підтверджується належними доказами, дослідженими судом першої інстанції та викладених у вироку.

Твердження прокурора про м`якість призначеного обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 покарання є безпідставними.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі посилається виключно на зазначені вище обставини, тобто мотивує незаконність вироку суду першої інстанції лише в частині призначеного покарання через його м?якість. Інші обставини кримінального провадження прокурор не оспорює. Його апеляційна скарга містить вимоги призначити обвинуваченим:

ОСОБА_8 , - за ч.2 ст.186 КК України у виді 7 років позбавлення волі; ОСОБА_19 - за ч.2 ст.121 КК України у виді 8 років позбавлення волі; ОСОБА_9 за ч.2 ст.121 КК України у виді 8 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2012 року у виді 6 місяців позбавлення волі, та призначити покарання за сукупністю вироків у виді 9 років позбавлення волі.

Доводи захисника ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_9 стосовно того, що судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_9 в ході досудового розслідування та в судовому засіданні незмінно та послідовно зазначав, що умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, які потягли за собою смерть останнього не мав та не бажав смерті потерпілому, що доказів обвинувачення для ухвалення обвинувального вироку було недостатньо, аналізу доказів, їх оцінки, мотивів у вироку не наведено, а призначене судом покарання її підзахисному за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, спростовуються матеріалами кримінального провадження та доводами, викладеними у вироку суду.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченим покарання, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При обранні ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд врахував дані про особу обвинуваченого, що його характеризують, відношення до вчиненого, що будучи працездатним, офіційно не працював, має сім?ю, в якій двоє неповнолітніх дітей, викрадене майно вилучено і повернуто потерпілій, потерпіла наполягала на призначенні суворого покарання. Відповідно до ст.12 КК України, вчинений злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

При обранні ОСОБА_19 виду та міри покарання, суд врахував дані про особу обвинуваченого, що його характеризують, відношення до вчиненого, що обвинувачений ОСОБА_17 раніше не судимий, будучи працездатним, офіційно не працював, має сім?ю, в якій виховуються малолітні діти, батьком яких себе юридично не визнав, збитки, заподіяні злочином не відшкодовані, потерпіла наполягала на призначенні суворого покарання. Відповідно до ст.12 КК України, вчинений злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

При обранні ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд врахував дані про особу обвинуваченого, що його характеризують, відношення до вчиненого, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше судимий, однак правильних висновків для себе не зробив. Відповідно до ст.12 КК України, вчинений злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що виправлення обвинувачених та досягнення інших цілей покарання, неможливо без ізоляції ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 від суспільства, і правильно призначив їм покарання у виді позбавлення волі, обравши достатній строк такого покарання в межах санкції закону України про кримінальну відповідальність.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Таким чином, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкцій ч.2 ст.186 КК України, а обвинуваченим ОСОБА_19 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.121 КК України, яке необхідне і достатнє для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів, у зв`язку з чим апеляційні скарги прокурора та захисника задоволенню не підлягають.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням того, що апеляційний розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 проведено 27 квітня 2017 року, то зарахування у строк покарання терміну попереднього ув?язнення, необхідно зараховувати з 19 квітня 2016 року до 27 квітня 2017 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, оскільки суд першої інстанції зарахував обвинуваченим строк попереднього ув`язнення лише до постановлення вироку, а не набрання вироком законної сили.

Як убачається з резолютивної частини вироку суду, покарання ОСОБА_19 призначено за ч.2 ст.121 КК України у виді 7 років позбавлення волі.
Тобто, на момент апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_17 , з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України,відбув строк призначеного покарання, у звязку з чим ОСОБА_17 підлягає негайному звільненню з-під варти в залі суду апеляційної інстанції.

Порушень кримінального процесуального закону, які б призводили до скасування вироку під час розгляду судом першої інстанції не встановлено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з вироком суду першої інстанції та вважає його законним і обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора, захисника та обвинуваченого ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури, захисника ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_20 в строк призначеного покарання строк з 19 квітня 2016 року до 27 квітня 2017 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_13 з-під варти негайно в залі суду.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк призначеного покарання строк з 19 квітня 2016 року до 27 квітня 2017 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: