УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України,-
У зв`язку з закінченням строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 15.04.2017 року, суд поставив на обговорення питання про доцільність продовження зазначеного процесуального заходу.
Прокурор просив продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на 60 днів, заявивши про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Захисник наголосила, що на сьогоднішній день ризики передбачені ст.. 177 КПК України відсутні, обвинувачений ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину..
Обвинувачений ОСОБА_6 при вирішенні цього питання поклався на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного:
відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких. Перевіряючи наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відсутні.
Суд крім цього враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці їх постійного проживання, у тому числі наявність чи відсутність у обвинуваченого родини й утриманців, постійного місця роботи, репутацію обвинуваченого, майновий стан.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 199, 331 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Продовжити строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України строком на 60 днів - до 04 червня 2017 року.
Залишити обмеження встановлені обвинуваченому ОСОБА_6 , встановлені відповідно до ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя