Справа № 352/1/17
Провадження № 11-сс/779/11/2017
Категорія ст.197 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську із застосуванням відеоконференцзв`язку матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду від 04 січня 2017 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду від 04 січня 2017 року задовольнено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування на 30 (тридцять) днів, тобто до 04 лютого 2017 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що по кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 триває досудове розслідування, та існує необхідність у проведенні ряду слідчих дій, які наведені у клопотанні слідчого, а обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч.1 ст. 153 КК, підтверджується матеріалами, доданими до клопотання, а також доказами, зібраними в кримінальному провадженні. Окрім цього, слідчим суддею не встановлено підстав для зміни чи скасування підозрюваному запобіжного заходу, який на даний час є достатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризиків, передбачених ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), є доцільним та співмірним задля дієвості кримінального провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу (далі АС), в якій зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою необґрунтованою, незаконною і такою, що грубо порушує законні права та інтереси його підзахисного, тому підлягає скасуванню.

Просить ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду від 04.01.2017 року скасувати і постановити нову, якою відмовити в продовженні строку тримання під вартою його підзахисному та звільнити його з під варти у залі судового засідання.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану АС, просять ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_6 , який вважає АС захисника необгрунтваною, просить залишити її без задволення, а ухвалу слідчого судді без зміни; перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Тисменицького районного суду, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався.

Покликання захисника ОСОБА_8 в АС на те, що слідчий суддя безпідставно продовжив його підзахисному ОСОБА_10 строк тримання під вартою ще на 30 днів, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього ж Кодексу.

У відповідності до ч.3. ст.197 КПК, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом, і сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості.

Слідчий суддя при продовженні строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачаєтсья з матеріалів справи за клопотанням слідчого, 08.11.2016 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), пепедбаченних ч. 1 ст. 187, ч.1 ст. 153 КК, і того ж дня ОСОБА_7 затримано на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 09 листопада 2016 року по кримінальному провадженні №0005073, задовольнено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 06 січня 2017 року.

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя у своїй ухвалі вірно вказав, що на час розгляду клопотання слідчого про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою, обгрунтована підозра у вчиненні ним правпорушення, інкриміноване йому під час досудового слідства, підтверджуєтсья доказами, копії яких наявні в матеріалах справи.

В ухвалі вірно зазначено, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, і колегія суддів погоджується тим, що існують ризики, передбачені у п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років та усвідомлює неминучість покарання за вчинення даного злочину. Окрім цього, останій є громадянином іноземної держави та може перетнути кордон між Україною та Республікою Польща, утриманців чи родини на території України у підозрюваного немає, соціальні звязки - відсутні.

Враховуючи те, що вищеперелічені ризики на час апеляційного розгляду не відпали, а запобігти їм, шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_7 іншого, більш мякого запобіжного заходу, неможливо, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що подальше тримання ОСОБА_7 під вартою є доцільним і співмірним для забезпечення дієвості даного кримінального провадження, і підстав для застосування до нього іншого, більш мякого запобіжного заходу, є неефективним.

Окрім цього, слідчий суддя також вірно з`ясував та перевірив наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, про які слідчий зазначив у своєму клопотанні. Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 06.01.2017 року, однак провести досудове розслідування у встановлений Законом термін не є можливим у зв`язку із складністю кримінального провадження, що обумовлюється особливістю кваліфікації кримінального правопорушення, осіб, які в ньому беруть участь та великим обсягом слідчих та процесуальних дій, сукупність яких неможливо виконати у встановлений законом термін. Дійсно, в ході досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, що потребує додаткового часу.

В матеріалах справи також є копія постанови керівника Тисменицької місцевої прокуратури, якою продовжено строки досудового розслідування кримінального провадження №0005073, до трьох місяців до 06 лютого 2017 року.

Таким чином, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ризики, заявлені у клопотанні слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, не зменшилися, і вони виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також за наявності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_7 , а тому на законних підставах продовжив строк тримання підозрюваного під вартою ще на 30 днів, тобто до 04 лютого 2017 року.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів не вбачає в діях слідчого судді будь-яких порушень КПК, на що покликається захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , а тому його ухвала щодо ОСОБА_7 є законною і обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні.

За таких обставин, АС захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 197, 404, 405, 419, 422 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду від 04 січня 2017 року року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4