Ухвала іменем україни 14 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

переглянула в судовому засіданні вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 20 вересня 2016 року за касаційними скаргами цивільного відповідача директора ТОВ «СОТА» ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції щодо ОСОБА_8 .

Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2016 року, залишеним без зміни апеляційним судом, засуджено:
ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин, Чернігівської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 ст. 76 КК.

На підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнуто з ТОВ «СОТА» м. Івано-Франківськ на користь ОСОБА_9 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 22 948 грн. по відшкодуванню вартості пошкодження автомобіля; 1918 грн. витрат на лікування; 413 081 грн. по відшкодуванню втраченого заробітку; у рахунок відшкодування моральної шкоди 140 000 грн.
Стягнуто з ТОВ «СОТА» м. Івано-Франківськ на користь ОСОБА_10 1934 грн. по відшкодуванню втраченого заробітку; 1334 грн. витрат на лікування; у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта 1843,20 грн.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він, 01 жовтня 2004 року, приблизно о 16.00 год., маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним вантажним автомобілем "Сканія", д.н. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України (під час вибору в установлених межах швидкості руху водій повинен ураховувати обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), рухаючись в м. Калинівка по вул. Шевченка зі швидкістю 40-50 км/г виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Ніссан Прімера» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля "Ніссан Прімера" ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 7, 8-го ребер зліва, забитої рани в лобній та лобно-тім`яній ділянках голови зліва, забоїв органів грудної клітки та черевної порожнини. Відповідно до висновку експертів № 122-К від 26.11.2014 року закриті переломи 7, 8-го ребер тягнуть за собою тривалий розлад здоров`я (понад 21 день) та належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що не потягли за собою стійкої втрати загальної працездатності.
Водій автомобіля "Ніссан Прімера" ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів лівої плечової кістки: відкритого багато уламкового внутрішньо суглобового в нижній третині та закритого в ділянці хірургічної шийки, переломів 4-7-го ребер зліва; закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки голови, а також множинних саден тулуба та кінцівок, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів). При теперішньому обстеженні у ОСОБА_9 виявлено відсутність рухів (кістковий анкілоз) в лівому плечовому та ліктьовому суглобах. Дане порушення функцій лівої верхньої кінцівки у ОСОБА_9 стоїть в причинному зв`язку з вказаними в п.1 переломами лівої плечової кістки у верхній та нижній третинах і становлять 75% ( сімдесят п`ять) стійкої втрати загальної працездатності. Таким чином, відповідно до висновку експерта № 123-к від 05.12.2014 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді переломів лівої плечової кістки у в/З та н/3 належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою втрати загальної працездатності не менш ніж на 1/3 (не менше 33%).

Згідно висновку експерта № 2140/2141/14-21/601А за результатами проведення авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи від 02.03.2015 року встановлено:

Під час зіткнення автомобіль "Ніссан Прімера" контактував з лівими колесами напівпричепа автомобіля "Сканія", який рухався у зустрічному напрямку під кутом між повздовжніми висями транспортних засобів близько 170 градусів.

- Зіткнення автомобілів сталось на смузі руху автомобіля "Ніссан Прімера".
- Під час ДТП момент контактування автомобіля "Ніссан" з задніми колесами лівої сторони автомобіля "Сканія" останні могли не знаходитись в стані обертального руху.

При технічно справній системі АБС гальмівної системи автомобіля "Сканія" занос на протилежну смугу руху напівпричепа автомобіля при рівномірному русі по вказаному закругленню в даній дорожньо-транспортній ситуації зі швидкістю 50-55 км/год. та зі швидкістю 50-55 км/год. із застосуванням гальмування (можливо різкого) малоймовірне.

Свідчення водія ОСОБА_9 щодо заносу задньої частини причепа автомобіля "Сканія" на смугу руху його автомобіля на час зіткнення та щодо можливого блокування коліс причепа при цьому є технічно обґрунтованими.

В заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля "Сканія" д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_8 вбачається невідповідність технічним нормам вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля "Ніссан Прімера" ОСОБА_9 невідповідностей технічним нормам вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з даним ДТП, не вбачається.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Своє прохання обґрунтовує тим, що суд апеляційної інстанції, при перегляді вироку місцевого суду, порушуючи вимоги ст. 419 КПК, належним чином не розглянув доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності у жодному висновку автотехнічної чи транспортно-трасолочіної експертизи вказівок, які саме вимоги п. 12.1 ПДР порушив ОСОБА_8 , що призвело до ДТП.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Захисник стверджує, що судом апеляційної інстанції порушено вимоги ст. 419 КПК. Зазначає, що апеляційний суд не надав належної правової оцінки його апеляційним вимогам та не вказав жодної підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою з приводу наведених в останній доводів щодо визнання ряду доказів недопустимими. Вважає, що апеляційним судом не було дотримано вимог статей 23, 94, 404, 405 КПК, а також порушено п. п. 10, 13, 15 ст. 7 КПК. Стверджує, що в матеріалах провадження не з`ясовано в чому полягали порушення ОСОБА_8 вимог п. 12.1 ПДР.
У касаційній скарзі цивільний відповідач директор ТОВ «СОТА» ОСОБА_6 порушує питання про скасування вироку районного суду та ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. На обґрунтування своїх вимог посилається на порушення ст. 9 КПК. Стверджує, що заявлені потерпілими цивільні позови їм судом не направлялися, про них дізналися лише з вироку суду і про судове засідання 01.04.2016 року їх не повідомляли. Зазначає, що цивільні позови були прийняті в порушення ст. 128 КПК. Вважає, що розмір визначеної матеріальної та моральної шкоди є необґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив касаційні скарги залишити без задоволення, а судові рішення щодо ОСОБА_8 без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги цивільного відповідача, захисника ОСОБА_7 , прокурора підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Свій висновок щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, суд належним чином вмотивував дослідженими під час судового розгляду доказами, які були оцінені відповідно до закону та в їх сукупності правильно визнані судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку.
Такий висновок відповідає наведеним у вироку: показанням потерпілого ОСОБА_9 про те, що за обставин ДТП, викладених у вироку, він отримав тяжкі тілесні ушкодження, став інвалідом II групи, на 70 % втратив працездатність; показанням потерпілого ОСОБА_10 про те, що за обставин ДТП, викладених у вироку, він отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а також показанням потерпілих, про те, що напівпричіп при здійсненні повороту знаходився на їх зустрічній смузі руху, де і відбулося зіткнення; показанням свідка ОСОБА_11 , який, будучи слідчим проводив огляд місця пригоди ДТП з фіксацією її міста розташування на смузі руху автомобіля «Ніссан»; показанням свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які були понятими при огляді місця ДПТ; висновкам авто технічної експертизи, комісійної комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, комісійної комплексної транспорно-трасологічної та автотехнічної експертиз, відповідно до яких зіткнення автомобілів сталося на смузі руху автомобіля «Ніссан Прімера» та в діях водія ОСОБА_8 в даній дорожній обстановці вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху України; висновкам судово-медичних експертиз № 123-к щодо отримання потерпілим ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді переломів лівої плечової кістки, відкритого багато уламкового внутрішньо суглобового в нижній третині та закритого в ділянці хірургічної шийки, переломів 4-7-го ребер зліва, закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки голови, а також множинних саден тулуба та кінцівок; висновкам судово-медичних експертиз № 122-к щодо отримання потерпілим ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді закритих переломів 7,8-го ребер зліва, забитої рани в лобній та лобно-тім`яній ділянках голови зліва, забоїв органів грудної клітки та черевної порожнини; протоколу огляду місця ДТП з фото таблицями до нього та схемою ДТП в яких зафіксовані розташування транспортних засобів після ДТП, погодні умови, стан дорожнього покриття, які складалися за участі учасників ДТП та за їх погодженням; протоколам огляду транспортних засобів з наявними характерними для даної ДТП пошкодженнями автомобілів; та іншим, наведеним у вироку доказам.

Суд належним чином дослідив ці та інші докази по справі, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку. Зазначені докази у справі узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, допустимості й належності, а тому суд правильно обґрунтував ними обвинувачення засудженому ОСОБА_8 та правильно, визнавши його винуватим, кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.
При цьому, суд обґрунтовано, з наведенням належних мотивів, правильно відхилив доводи засудженого та його захисника щодо відсутності його вини у вчиненому злочині та з наведенням ґрунтовних мотивів відхилив докази, на які вони посилалися.
Вирок відповідає вимогам статей 370, 373-374 КПК, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Апеляційний суд переглянув вирок суду першої інстанції та з наведенням ґрунтовних мотивів визнав висновок суду щодо доведеності вини та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК правильним і переконливо мотивував це в ухвалі. Вважати цей висновок необґрунтованим чи сумнівним підстав немає.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки засуджений порушив правила дорожнього руху, які стали причиною дорожньо-транспортної пригоди за наслідками якої потерпілі отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості та тяжкі, що знаходиться у прямому причинному зв`язку між діяннями засудженого та наслідками злочину.

Отже, підстав вважати ОСОБА_8 необґрунтовано засудженим за

ч. 2 ст. 286 КК України, як про це зазначено у касаційних скаргах, колегія суддів не вбачає.
Призначене судом засудженому покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК суд правильно звільнив ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності і таке рішення суду не оспорюється у касаційних скаргах.
Між тим, колегія суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження та судові рішення, вважає, що доводи цивільного відповідача директора ТОВ «СОТА» ОСОБА_6 в частині неправильного розв`язання цивільних позовів є обґрунтованими, а тому судові рішення в цій частині підлягають скасуванню.

Згідно з ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, подані потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 цивільні позови в супереч вимог закону не були направлені та вручені для ознайомлення цивільному відповідачу і справа була розглянута за відсутності тостаннього.
За таких обставин, вирок районного суду не можна визнати законним і обґрунтованим у згаданій частині, адже розв`язання цивільного позову у даному провадженні відбулося з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Такі порушення залишились поза увагою апеляційного суду.
Тому вирок і ухвала апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підлягають скасуванню в частині розв`язання цивільних позовів, а справа направленню на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.
Оскільки судом апеляційної інстанції було допущено технічну помилку при зазначенні дати постановлення ухвали, колегія суддів, вважає за можливе уточнити дату ухвали апеляційного суду.
Керуючись статтями 433436, 438 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги цивільного відповідача директора ТОВ «СОТА» ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , прокурора задовольнити частково.

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 20 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині розв`язання цивільного позову і стягнення із ТОВ «СОТА» м. Івано-Франківськ у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати, та справу в цій частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Вважати дату постановлення ухвали Апеляційного суду Вінницької області «20 вересня 2016 року».

В іншій частині судові рішення залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3