УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна. Зазначає, що 19.08.2016 старшим слідчим в ОВС ГСУ СБУ ОСОБА_4 під час обшуку, проводився у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження №0000243 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного м. Києва ОСОБА_5 від 03.08.2016 у справі № 761/27373/16-к провадження № І-кс/761/16681/2016), в приміщеннях по вул. Козельницькій, 5 в м. Львові, котрі займає TOB "Енергія", вилучено особисті кошти заявника в сумі 1140000 євро, 136000 доларів США та 1923300 грн., дозвіл на вилучення яких ухвалою суду не ївся і які не відносяться до предметів, котрі вилучені законом з обігу. 12.09.2016 на адресу TOB "Енергія", де заявник працює на посаді радника директора, з СБУ надійшов лист, підписаний від імені старшого слідчого ГСУ СБУ Т. Самолюка, за № 6/6047, датований 22.08.2016, в якому вказано, що 23.08.2016 о . 30 хв. слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 буде розглядати клопотання про арешт тимчасово вилученого під час проведення казаного обшуку майна. Згідно отриманої адвокатом заявника 01.09.2016 інформації, наданої Шевченківським районним судом м. Києва, арешт на належні мені кошти, вилучені під час обшуку 19.08.2016, судом не накладався (відповідь на адвокатський запит голови Шевченківського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року за вих. № 01- 14/277/2016/К-301, копія якої додається). Станом на 12.09.2016 в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація про будь-які ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 23.08.2016. З викладеного вбачається, що слідчий ГСУ СБУ зловживаючи своїм службовим становищем та діючи всупереч інтересам служби умисно порушив вимоги КПК України, безпідставно під час обшуку вилучив належні заявнику кошти, не повідомив власника про судове засідання, на якому розглядалося питання щодо накладення арешту на кошти, ввів суд в оману шляхом надання сфальсифікованих документів та повідомлення суду завідомо неправдивої інформації, в результаті чого судом необгрунтовано накладено арешт на належні заявнику кошти в сумі 1140000 євро, 136000 доларів США та 1923300 грн.Кримінальне провадження №0000243, як дізнався заявник 19.08.2016 під час ознайомлення з вищевказаною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2016 про надання дозволу на проведення обшуку, розпочате відносно службових осіб ТОВ "Енергія-Новояворівськ", до якого ОСОБА_3 не має жодного відношення. ОСОБА_3 не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000243, вищевказані кошти не мають і не можуть мати значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, зазначені кошти належать заявнику на праві приватної власності і стосовно них не може бути застосована спеціальна конфіскація, конфіскація майна як вид покарання або захід кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, вони не можуть бути використаними для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відтак, відсутні жодні правові підстави, передбачені ст.170 КПК України, для арешту грошових коштів, а тому такий арешт накладений необгрунтовано.
Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що у задоволенні останнього має бути відмовлено, виходячи наступного.

Як свідчить надані ОСОБА_3 матеріали кримінальне провадження №0000243, розпочате СБ України відносно службових осіб ТОВ "Енергія-Новояворівськ".
В межах даного кримінального провадження 19.08.2016 р. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук у у приміщеннях ТЗВ «Енергія» за адресою: м. Львів, вул. Козельницька, 5, під час якого вилучено, зокрема, грошові кошти, належні, як зазначено у клопотанні ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 просить суд скасувати арешт накладений на вилучене майно, зважаючи на необгрунтовансть такого рішення.
Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як свідчить відповідь Шевченківського районного суду м. Києва, копія якого надано ОСОБА_3 , арешт на вилучені 19.08.2016 р. в ході проведення обшуку грошові кошти не накладався.
Доказів про те, що слідчий СБ України, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000243 звертався до суду з клопотанням про арешт майна відсутні.
Крім того, як свідчить клопотання, ОСОБА_3 , фактично оскаржуються рішення слідчого у вищезазначеному кримінальному провадженні, які за положеннями чинного КПК України не регламентуються положеннями ст. 174 КПК України та розглядаються у відповідності до вимог ст.ст. 303-307 цього Кодексу.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
В свою чергу положеннями ст. 26 КПК України передбачено,що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає за можливе відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 22,26,174,309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя