№755/3733/15-к
№ 1-кп/755/128/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , провівши в приміщені суду судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0014299 від 20 жовтня 2014 року за обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Жовтневого районного суду м. Києва від 01 лютого 2001 року за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року), вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2003 року за ч. 3 ст. 185 КК України, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31 липня 2007 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільненого 16 травня 2012 року умовно достроково з не відбутим строком покарання 10 місяців 22 дні,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6, 12, ч.2 ст.115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст.289, ч. 3 ст.357, ч.1 ст.357 КК України, -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше судимого вироком Ватутінського районного суду м. Києва від 10 листопада 1995 року за ч. 3 ст. 140, ч.3 ст.141, ч.3 ст.142 КК України (в редакції 1960 року), вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2001 року за ст. 94, ч.2 ст.140, ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, (ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 грудня 2001 року вирок приведено у відповідність з чинним законодавством засуджено за ч. 2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна), звільненого 18 вересня 2013 року умовно достроково з не відбутим строком покарання 2 роки 7 місяці 11 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6,12,13 ч.2 ст.115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст.289, ч. 3 ст.357, ч.1 ст.357 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
На розгляді у Дніпровського районного суду м. Києва перебуває дане провадження.

На виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, судом на обговорення учасників кримінального провадження було поставлено питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.

У судовому засіданні прокурор вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, враховуючи наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпіла підтримала думку прокурора.

Захисники та обвинувачені заперечували проти продовження дії запобіжного заходу враховуючи не доведення обставин передбачених п.п. 1-3 ч .1 ст. 194, 199 КПК України та просили змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що запобіжний захід обвинуваченим у вигляді тримання під вартою було обрано, враховуючи наявність ризиків регламентованих ч. 1 ст. 177 КПК України та даних про їх особи з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики та обставини визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особи останніх перестали бути суспільно небезпечною.

Додаткових характеризуючих даних на обвинувачених, які б були не відомими слідчому судді при обранні запобіжного заходу надано не було так, як на момент обрання їм запобіжних заходів, так і на цей час, вони мають ті ж саме анкетні та характеризуючі данні.

В свою чергу, суд вважає, що обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходять за межі розумних строків, відповідає характеру та тяжкості діяння, які їм інкримінуються, кореспондуються з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченим на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити у межах двох місяців, а саме по 14 грудня 2016 року включно.

Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 193-194, 196, 205, 331, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді утримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на час розгляду справи в суді, але не більше двох місяців, до 14 грудня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: 1. 2.