Провадження № 1-кп/522/439/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001719 від 21.06.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дондушень, Единецького повіту, Республіка Молдова, громадянина Республіки Молдова, не працюючого, не навчається, неодруженого, з неповною середньою освітою (4 класи), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07.10.2015 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 105 КК України від відбування покарання звільнений із застосуванням примусових заходів виховного характеру терміном на 1 рік,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законних представників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 С Т А Н О В И В:

21.06.2016 р. приблизно о 15.00 год., ОСОБА_4 перебуваючи на пляжі «Чайка», розташованому на 11 станції Великого Фонтану в м. Одесі, поряд з будівлею ресторанного комплексу "Зебрас Плейс", розташованого за адресою 11 станція Великого Фонтану, пляж, № 2а/1, помітив рюкзак, який належить ОСОБА_9 , який визначив об`єктом свого злочинного посягання та впевнившись в тому, що його дії залишаються непоміченими для оточуючих, таємно заволодів вказаним рюкзаком, в якому знаходились: мобільний телефон марки «iPhone 5s» сірого кольору в чорному чохлі з сім-картою оператора «Лайф» № НОМЕР_1 Імей: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Нокиа 2700» з сім-картою оператора «Київстар» № НОМЕР_3 Імей: НОМЕР_4 ; напоясна сумка з грошовими коштами в сумі 1074 гривні; 25 доларів США; 10 Євро; золоте кільце; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння злочину направився вздовж алеї ведучої до пляжу «Дельфін» в м. Одесі, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 14000 гривень, однак пройшовши приблизно 30 метрів від місця заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 був помічений потерпілим ОСОБА_9 , який почав його переслідувати, голосно викрикуючи на його адресу вимоги зупинитись та повернути викрадене майно.

ОСОБА_4 , з метою утримання вилученого майна при собі, діючи відкрито для потерпілого для інших оточуючих намагався втекти від потерпілого, маючи можливість розпорядись викраденим на власний розсуд, однак був затриманий потерпілим з викрадений майном.

В судовому засіданні ОСОБА_4 провину свою в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав і повністю підтвердив обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи доказів щодо цих обставин, наданих органами досудового слідства, у вчиненому розкаявся. Кримінальне провадження просив розглянути в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ознаками ч. 2 ст. 185 КК України за наступних ознак: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім та позитивна характеристика. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 року

Цивільного позову, речових доказів та судових витрат по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, ст.ст. 102, 103 КК України, суд
З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ст. 186 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 105 КК України від відбування покарання звільнений із застосуванням примусових заходів виховного характеру терміном на 1 рік, остаточно визначивши за сукупністю вироків засудженому покарання у вигляді 1 (одного) року 10 (десяти) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_4 під час кримінального провадження та судового розгляду в Одеській установі виконання покарань із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі, а саме з 21 червня 2016 року до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому обчислювати з 21 червня 2016 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Одеської області через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя місцевого Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

27.03.2017