АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурор ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.04.2017 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ФОП « ОСОБА_7 » (іпн. НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 відкритих в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, власник майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.04.2017 року, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу зазначає про те, що у матеріалах, доданих до клопотання слідчого, відсутні докази, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках ФОП ОСОБА_7 набуті кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, то існування правової підстави для арешту грошових коштів на банківських рахунках з метою забезпечення збереження речових доказів взагалі спростовується. Як вважає апелянт, арештоване майно не може відповідати критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, враховуючи, що розгляд клопотання проводився без повідомлення власника майна, з оскаржуваною ухвалою апелянт ознайомився 03.05.2017 року, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Заслухавши доповідь судді, доводи власника майна та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 13.04.2017 року було постановлено без повідомлення власника майна, з текстом оскаржуваної ухвали апелянт ознайомився лише 03.05.2017 року, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом не пропущено.
Що стосується безпосередньо поданої апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000525 від 18.02.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України.

13.04.2017 року слідчий в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ФОП « ОСОБА_7 » (іпн. НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 відкритих в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

13.04.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на зазначене в клопотанні слідчого майно.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, оскільки це майно отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З таким рішенням слідчого судді погодитись неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідально до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Як вбачається з наданого судового провадження, слідчим на обґрунтування доводів клопотання про накладення арешту на майно було додано: витяг з ЄРДР, копії постанов про доручення проведення досудового розслідування слідчій групі, внесення змін до складу групи прокурорів, роздруківки на підтвердження відкриття ФОП « ОСОБА_7 » в банківській установі - АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) відповідних банківських рахунків, рапорту ст. о/у з ОВС ВПФП ОУ ГУ ДФС у м. Києві.

Жодних доказів, які б підтверджували відповідність грошових коштів, що знаходяться на рахунках ФОП « ОСОБА_7 » (іпн. НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 відкритих в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчим не надано.

Таким чином, слідчим формально перенесено у клопотання норму кримінального процесуального закону, відповідно до якої може бути накладено арешт на майно, без відповідного на це обґрунтування, тобто, як вважає колегія суддів, органом досудового розслідування не доведено необхідність такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, щодо грошових коштів, що знаходяться на рахунках ФОП « ОСОБА_7 » (іпн. НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 відкритих в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005).

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Натомість, в порушення вказаної вище частини статті КПК України, слідчим суддею вказане клопотання слідчого було прийнято до розгляду та постановлено незаконне і необґрунтоване рішення про накладення арешту на майно.

Із врахуванням викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду при вирішення питання про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , належних ФОП « ОСОБА_7 » (іпн. НОМЕР_1 ), відкритих в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга власника майна ОСОБА_7 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ФОП « ОСОБА_7 » (іпн. НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 відкритих в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), як такого, що внесено з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна цього товариства, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.04.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ФОП « ОСОБА_7 » (іпн. НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 відкритих в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ФОП « ОСОБА_7 » (іпн. НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 відкритих в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) відмовити.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2673/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1