Справа №766/7389/17
н/п 1-кс/766/4436/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2017 року

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Херсонського гарнізону Південного регіону України майор юстиції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.410 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою повною освітою, одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого оператора відділення збору та обробки інформації взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старший солдат,

в с т а н о в и в:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити розмір застави не менший від 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що військовою прокуратурою Херсонського гарнізону Південного регіону України розслідується кримінальне провадження №0000074, внесеного 26 квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3ст.410 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2016 року Драницьким РВК м. Києва старший солдат ОСОБА_6 був призваний на військову службу за контрактом, яку проходить в посаді старшого оператора відділення збору та обробки інформації взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
З часу видання ВО Президента України, Головою Верховної ради України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року, до цього часу на території України, згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 1 Закону України «Про оборону України», почав діяти особливий період, тобто період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи призваним за контрактом військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут), ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, відповідати за утримання своєї зброї у справному стані та за збереження виданого майна.

Всупереч зазначених вимог, старший солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи статутні обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, 7 березня 2017 року старший солдат ОСОБА_6 , перебуваючи старшим патруля з охорони польового табору розвідувальної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), вирішив проникнути до кімнати зберігання зброї підрозділу, викрасти та привласнити стрілецьку зброю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в умовах особливого періоду, близько 22 години того ж дня, старший солдат ОСОБА_6 , проник до кімнати зберігання зброї та викрав з неї дві одиниці штатної стрілецької зброї, а саме пістолет «Форт 14ТП» № НОМЕР_2 та 5,45 мм автомат АКСУ-74 № НОМЕР_3 , сховавши вказану зброю в особистому рюкзаці, чим фактично її привласнив.

У подальшому, 15 квітня 2017 року старший солдат ОСОБА_6 отримав щорічну відпустку за 2017 рік та убув разом із викраденою зброєю до місця свого проживання: АДРЕСА_1 , де зберігав вказану вище зброю.

13 квітня 2017 року злочинні дії старшого солдата ОСОБА_6 були викриті пошуковою групою з числа військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яким ОСОБА_6 зізнався у скоєному та видав викрадену зброю.

За викладених обставин, дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України викрадення та привласнення військовослужбовцем зброї, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав вказаних в ньому.

Захисник та підозрюваний просили обрати більш м`який запобіжний захід.

При обрані ОСОБА_6 запобіжного заходу суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором клопотання.

Судом встановлено, що 28 квітня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Обгрунтованість підозри підтверджується:

Актом проведення службового розслідування від 21.04.2017 року;

Протоколом огляду місця події від 27.04.2017 року;

Протоколами допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

та позицією підозрюваного ОСОБА_6 , який в судовому засіданні визнав свою причетність до злочину.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому діянні.

З наведених прокурором ризиків, суд вважає, що може існувати лише один ризик це впливання підозрюваним на свідків в межах кримінального провадження.

Прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаному ризику.

Так, ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем служби, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має повну вищу освіту, постійне місце проживання, тісні сімейні зв`язки, що свідчить про те, що запобігти ризикам можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 186, 194 КПК України слідчий суддя, -

Ухвалив:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду: не відлучатися з місця розташування військової частини в якій він проходить службу без дозволу слідчого чи прокурора.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування обов`язків до 27.06.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1