АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3332/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 липня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_8 , яке погоджене із старшим прокурором прокуратури Солом`янського району міста Києва ОСОБА_9 , та накладено арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :72:301:0024) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді власник майна ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення їй строку на оскарження ухвали слідчого судді та просить скасувати цю ухвалу.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарженняОСОБА_7 зазначає, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без її повідомлення та участі, а про ухвалу слідчого судді вона дізналася лише 12 червня 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стосовно ухвали слідчого судді, то ОСОБА_7 вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, апелянт стверджує, що, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрованого в реєстрі за № 647, вона є власником земельної ділянки кадастровий номер :72:301:0024, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яку придбала у ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_7 звертає увагу, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05 грудня 2014 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 був розірваний і ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_12 грошові кошти у розмірі 300000 гривень, що підтверджується договором про розірвання договору купівлі-продажу від 28 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , за реєстровим номером 1891.

Також апелянт вказує, що до теперішнього часу у провадженні жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та цивільний позов не заявлено.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання йому було завчасно повідомлено. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді власник майна ОСОБА_7 не пропустила, але її апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто 30 липня 2015 року без участі власника майна ОСОБА_7 . Лише 12 червня 2017 року ОСОБА_7 дізналася з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про ухвалу слідчого судді, а 15 червня 2017 року вона подала до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу. Таким чином, власник майна ОСОБА_7 не пропустила строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000509, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2015 року та 13 червня 2015 року заознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто за фактом шахрайського заволодіння невстановленими особами земельними ділянками по АДРЕСА_1 шляхом підробки та подачі документів права власності та паспортних даних.

28 липня 2015 року постановою слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_14 земельна ділянка по АДРЕСА_1 була визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

29 липня 2015 року слідчий СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням із старшим прокурором прокуратури Солом`янського району міста Києва ОСОБА_9 , звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :72:301:0024, яка на праві власності належить ОСОБА_12 , до постановлення у кримінальному провадженні № 0000509 кінцевого рішення.
30 липня 2015 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва було накладено арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :72:301:0024) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0000509, про накладення арешту на земельну ділянку (кадастровий номер :72:301:0024) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_9 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні підстави вважати, що земельна ділянка (кадастровий номер :72:301:0024) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто була одержана внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є предметом кримінального правопорушення.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 2 ст. 170 (в редакції, яка діяла до 11 грудня 2015 року), п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на земельну ділянку (кадастровий номер :72:301:0024) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження вказаного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :72:301:0024) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :72:301:0024) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 липня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_8 , погоджене із старшим прокурором прокуратури Солом`янського району міста Києва ОСОБА_9 , та накладено арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :72:301:0024) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном, залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4