Справа №295/4681/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.05.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
Прокурор в клопотанні вказав, що встановлено, що ОСОБА_5 (мати ОСОБА_4 ) незаконно приватизувала квартиру АДРЕСА_1 , в якій останній був прописаний, надавши до відділу приватизації державного житлового фоду управління житлово-комунального господарства Житомирської міської ради згоду ОСОБА_4 на приватизацію, яку, як стверджує ОСОБА_4 , він насправді не надавав. У подальшому на підставі підробленого доручення ОСОБА_4 , виданого на ім`я його матері ОСОБА_5 , вона продала вказану квартиру ОСОБА_6 .
Оскільки вказана квартира АДРЕСА_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні і являється матеріальним об`єктом та предметом кримінально протиправних дій та отримана внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому з метою її збереження, прокурор просить накласти арешт на вказану квартиру шляхом заборони розпоряджатись даним об`єктом нерухомості.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
За правилами ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
26.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що до Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області надійшло повідомлення про те, що невідома особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , чим спричинила ОСОБА_4 збитків в особливо великих розмірах.
За таких обставин, враховуючи, що вказане нерухоме майно є предметом кримінального правопорушення та санкцією ч. 4 статті 190 КК України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим належить арештувати майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), та тимчасово позбавити власника можливості його відчужувати та розпоряджатися.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1