Провадження № 1-кс/344/23/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей в ЄРДР згідно заяви від 25.10.2016 року про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з скаргою, в якій просить внести відомості в ЄРДР на підставі заяви від 25.10.2016 року про вчинення працівниками поліції Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківської області та зобов`язання вчинити дії, а саме розпочати досудове розслідування. При цьому просив поновити строк подання скарги.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали з мотивів наведених в ній, просили задоволити.

Прокурор відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки, згідно висновку службового розслідування інспектора УКЗ ГУНП майора поліції ОСОБА_6 від 09.12.2016 року відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування вважати такими, що не знайшли своє підтвердження, інформація, викладена у зверненні гр. ОСОБА_3 , щодо неправомірних дій окремих працівників поліції, визнана як такою, що написана з метою уникнення від адміністративної відповідальності, а отже, відсутні підстави для внесення відомостей в ЄРДР.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Враховуючи, що скаржник порушує питання про поновлення строку подання скарги і наведені ним для цього підстави знайшли своє підтвердження в матеріалах скарги, вважаю, що такий строк слід поновити.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України, п.2.1. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається із заяви про вчинення кримінального правопорушення заява містить твердження про те, що 16.10.2016 року він був безпідставно затриманий працівниками поліції, які застосували до нього фізичну силу, спричинивши тілесні ушкодження. При цьому, вони одягнули на скаржника кайданки, силою посадили у поліцейську машину та привезли до Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру для проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння. Працівники поліції перевернули все в автомобілі скаржника, провели обшук, а автомобіль відігнали на штрафмайданчик, не давши забрати цінні речі та не склавши відповідного процесуального документу. Внаслідок неправомірних дій зі сторони працівників поліції скаржнику було завдано матеріальну шкоду в розмірі 3 000 дол. США, 1 000,00 грн., крім цього пропав мобільний телефон та документи. Також ОСОБА_3 було завдано тілесних ушкоджень.

Із вказаною заявою ОСОБА_3 звернувся до прокурора Івано-Франківської області, яка листом від 07.12.2016 року №17-1360-16 була направила її за належністю для розгляду та перевірки начальнику УКЗ ГУ НП України в Івано-Франківській області капітану поліції ОСОБА_7 , про що було повідомлено і ОСОБА_3 .

З даного приводу, було проведено службове розслідування та відповідно до висновку інспектора УКЗ ГУНП майора поліції ОСОБА_6 від 09.12.2016 року службового розслідування за дорученням прокуратури Івано-Франківської області щодо проведення службового розслідування за зверненням гр. ОСОБА_3 відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування вважають такими, що не знайшли свого підтвердження, інформація, викладена у зверненні гр. ОСОБА_3 , щодо неправомірних дій окремих працівників поліції, визнана як такою, що написана з метою уникнення від адміністративної відповідальності. Службове розслідування за дорученням прокуратури Івано-Франківської області щодо проведення службового розслідування за зверненням гр. ОСОБА_3 припинено.

В судовому засіданні скаржник повідомив, що Тисменицьким рійонним судом його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. В судовому засіданні суддею було переглянуто відеозапис з місця події, проте, жодних неправомірних дій зі сторони працівників поліції виявлено не було.

Дані пояснення підтверджуються матеріалами службової перервірки.

Інших обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення працівниками Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області в судовому засіданні скаржником слідчому судді не наведено.

А тому, підстав для зобовязання прокуратури Івано-Франківської області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розлідування - не має.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
Поновити ОСОБА_3 строк подання скарги.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей в ЄРДР згідно заяви від 25.10.2016 року про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1