Справа № 645/1015/16-к
Провадження № 1-кп/645/245/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2016 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше засуджений: 16.11.1998 року вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова за ст. 140 ч.2, 140 ч.3 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 30.05.2003 року вироком апеляційного суду Харківської області за ст. ст.17, 81 ч.3, ч.3 ст. 185, 198 КК України до 6 років і 6 місяців позбавлення волі, вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23.07.2014 року умовно-достроково на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Харкова на невідбутий строк 10 місяців 24 дні, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,
21 січня 2016 року, приблизно о 02 гд. 30 хв., ОСОБА_4 разом з особою, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на автомобілі «Шевроле Лачетті», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 прибули за адресою: м.Харків, вул. Дизельна, 7. ОСОБА_6 , після того, як висадив пасажирів, почав від`їжджати, однак, його автомобіль забуксував в снігу, намагаючись виїхати, ОСОБА_5 став лопатою відкидати сніг від свого авто. Це помітили ОСОБА_4 та особа, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, які відійшли на незначну відстань, і у яких раптово виник корисливий намір на відкрите заволодіння чужим майном. Скориставшись тим, що автомобіль ОСОБА_5 , не може зрушити з місця і поблизу в нічний час нікого із сторонніх осіб не має, тобто за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 та особа, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, попрямували до автомобіля ОСОБА_6 , де особа, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, підійшовши до ОСОБА_5 ззаду та охопивши його ліктьовим згином правої руки в області шиї, повалив останнього на сніг, після чого, сів потерпілому на ноги, таким чином, утримуючи його на місці. В цей час ОСОБА_4 наніс ногами по лежачому на снігу ОСОБА_5 приблизно 5 ударів в область лівої руки, чим спричинив ОСОБА_5 фізичний біль. Оскільки ОСОБА_5 впав на сніг з лопаткою, то, розмахуючи нею, звільнився від захвату особи, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, та став відходити від ОСОБА_4 та особи, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження. В цей час ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати протиправний намір групи, підійшов до автомобіля ОСОБА_5 ,, вирвав дверну ручку передніх пасажирських дверей та за її допомогою став наносити удари руками та ліктями по лобовому склу автомобіля. Розбивши скло, ОСОБА_4 просунув в утворившийся отвір руку та відкрито викрав з салону автомобіля GPS- навігатор «Prestigio Geo Vision 5566» вартістю 407 гривень та планшет марки «Asus Fonepad 7 3G 8 Gb Black (FE 170CG- 6D020А)», вартістю 2122 грн., що належали потерпілому ОСОБА_5 , спричинивши матеріальну шкоду. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 та особа, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, щиро розкаявся,пояснив суду про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 , зазначивши про обставини викладені вище.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, як і кількість і вартість викраденого майна. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого та цивільного позову. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, яквідкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання, передбаченою ст. 67 КК України, судом визнається вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Рецидив вчинення кримінальних правопорушень, вказаний органом досудового слідством як обтяжуюча покарання обставина суд такою обставиною не визнає, оскільки повторність скоєння корисного кримінального правопорушення проти власності, обґрунтовано враховано при кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК України.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово засуджений за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, з 2011 року перебуває на обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» з діагнозом: синдром залежності від алкоголю.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопрушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є умисним тяжким злочином, думку потерпілого, який не наполягав на призначенні ОСОБА_4 покарання у виді реального позбавленні волі, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання, особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства. У зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а також додатково обов`язок, необхідний і достатній для його виправлення, передбачений п.2 ч.2 ст. 76 КК України
При вирішенні питання щодо цивільного позову суд зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до вимоги ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У справі наявні процесуальні витрати за проведення: судово-товарознавчої експертизи №595 від 05.02.2016 року у розмірі 306 грн. 90 коп., судово-автотоварознавчої експертизи №1044 від 04.02.2016 року у сумі 1537, 50 коп., судово-дактилоскопічної експертизи №280 від 09.02.2016 року у розмірі 1104 грн. 84 коп.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення було скоєне ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якої виділені в окреме провадження, у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з нього підлягають стягненню в дохід держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №595 від 05.02.2016 року у розмірі 153 грн. 45 коп., судово-автотоварознавчої експертизи №1044 від 04.02.2016 року у сумі 768, 75 коп., судово-дактилоскопічної експертизи №280 від 09.02.2016 року у розмірі 552 грн. 42 коп.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьх) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_4 з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи,
Також додатково покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зарахувати в строк відбутого покарання час тримання під вартою в період з 23 листопада 2016 року по 3 грудня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ОСОБА_4 змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, звільнивши ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.
Зобов`язати ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили:
· прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
· повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити, що в разі невиконання ОСОБА_4 вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили покласти на прокурора.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово- товарознавчої експертизи №595 від 05.02.2016 року у розмірі 153 грн. 45 коп. (сто п`ятдесят три гривні сорок п`ять копійок).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі ХНДІСЕ ім..Засл. Проф. М.Бокаріуса процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-автотоварознавчої експертизи №1044 від 04.02.2016 року у сумі 768, 75 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень сімдесят п`ять копійок)
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-дактилоскопічної експертизи №280 від 09.02.2016 року у розмірі 552 грн. 42 коп. (п`ятсот п`ятдесят дві гривні сорок дві копійки).
Речові докази - 4 DVD-R диска, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити там на зберіганні,
Речовий доказ - куртку чоловічу синього кольору яка знаходиться в камері схову Немишлянського відділення Індустріального ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя