Справа № 518/246/17
Провадження № 1-кп/517/32/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка кримінальне провадження, внесене 01.11.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000484 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ширяєве Ширяївського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.04.1996 року Ширяївським районним судом Одеської області за ч.3 ст.140 КК України (1960) на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 30.03.2005 року Ширяївським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 10.08.2006 року Ширяївським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 186, ст. 71 КК України на 8 років позбавлення волі; постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.12.2006 року вирок, на підставі ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, приведено у відповідність із законом та з вироку виключено покарання за ст.71 КК України та вважався засудженим на 5 років позбавлення волі;

- 14.11.2012 року Ширяївським районним судом Одеської області за ч.2,3 ст. 185, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений 13.02.2015 року за відбуттям терміну покарання;

- 24.10.2016 року Ширяївським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 30.10.2016 року, близько 07 год. 00 хв., перебуваючи в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить його знайомій ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, підбурюваний жагою до наживи, з корисливих спонукань, діючи повторно, умисно та таємно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку цифрового телевізійного приймача Т-2 марки «ROMSAT» чорного кольору, вартістю, відповідно до висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №250120172 від 21.01.2017 року, 382 грн. У подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 382 грн.
Крім того, ОСОБА_4 12.12.2016 року, близько 20 год. 00 хв., діючи самостійно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, підбурюваний жагою до наживи, з корисливих спонукань, таємно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, умисно, шляхом пошкодження віконної рами проник до житлового будинку ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки здійснив крадіжку пральної машинки марки «Отрада» білого кольору, яка згідно висновку товарознавчого дослідження із визначення ринкової вартості рухомого майна №250120173 від 21.01.2017 року складає 523 гривні та срібного ланцюжку вагою 1,85 г., вартістю, відповідно довідки про вартість, 200 грн. У подальшому ОСОБА_4 із викраденим майном з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 723 грн.

Також, 22.12.2016 року, біля 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи самостійно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, підбурюваний жагою до наживи, з корисливих спонукань, таємно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, умисно, через вхідні двері, які не були зачиненні на замикаючий пристрій, проник до житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_7 . Проникнувши в середину будинку, ОСОБА_4 вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 545 грн., мобільного телефону марки «НОКІА 6303і classik» чорного кольору, вартість якого згідно довідки складає 350 грн. та мобільного телефону марки «LG КР105» сірого кольору, вартість 200 грн. У подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1095 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на таємне викрадення чужого майна, 12.01.2017 року, близько 11 год. 00 хв., діючи самостійно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, підбурюваний жагою до наживи, з корисливих спонукань, таємно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, умисно, через вхідні двері, шляхом підбору ключа до них, який знаходився біля дверей, відчинив їх та проник до житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_8 , звідки здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 1650 грн., мобільного телефону марки «Самсунг і9300» білого кольору, вартість якого відповідно до висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №03022017-5 від 03.02.2017 року становить 546 грн., мобільного телефону марки «НОКІА 200» білого кольору, вартістю, відповідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №03022017-6 від 03.02.2017 року, 641 грн., рюкзака чорного кольору з надписом «1908», вартість, відповідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №03022017-7 від 03.02.2017 року, 491 грн. та чоловічих чобіт темно-синього кольору з надписом «CONSTANTA», вартістю, відповідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №03022017-8 від 03.02.2017 року, 873 грн. У подальшому ОСОБА_4 із викраденим майном з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 4201 грн.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_4 30.01.2017 року, близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на території домоволодіння громадянина ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_5 , діючи самостійно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, підбурюваний жагою до наживи, з корисливих спонукань, діючи повторно, умисно та таємно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку особистих речей ОСОБА_10 , а саме мобільного телефону марки «НОКІА Q630» сірого кольору, вартістю, відповідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №15022017-1 від 15.02.2017 року, 340 грн. та велосипеда «Салют» сіро-зеленого кольору, вартістю, відповідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №15022017-6 від 15.02.2017 року, 1045 грн. У подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 1385 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів по всіх епізодах визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що 30.10.2016 року близько 07 год. 00 хв. прокинувшись в будинку своєї знайомої ОСОБА_6 , скориставшись тим, що остання ще спить в іншій кімнаті, таємно викрав цифровий телевізійний приймач Т-2, з викраденим вийшов та пішов додому. Умисел на викрадення приймача виник під час того, як він знаходився у будинку ОСОБА_6 .

По епізоду таємного викрадення чужого майна вчиненого 12.12.2016 року, потерпілою в якому є ОСОБА_6 обвинувачений пояснив, що 12.12.2016 року близько 20 год. 00 хв., прийшов до будинку ОСОБА_6 , де упевнившись у відсутності господарів будинку, через вікно шляхом його відкриття проник в середину будинку, звідки викрав пральну машинку марки «Отрада» та срібний ланцюжок.

По епізоду таємного викрадення майна ОСОБА_7 обвинувачений повідомив, що 22.12.2016 року біля 16 год. 00 хв., він переконавшись у відсутності господарів, проник через незачинені на замок вхідні двері, в домоволодіння потерпілої, розташоване по АДРЕСА_3 , звідки здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 545 грн., мобільного телефону марки «НОКІА 6303і classik» чорного кольору та мобільного телефону марки «LG КР105» сірого кольору.

Крім цього, по епізоду, що стався 12.01.2017 року, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що біля 11 год. 00 хв. 12.01.2017 року, переконавшись у відсутності господарів будинку, він через вхідні двері, шляхом підбору ключа до них, відчинив їх та проник до житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_4 , звідки здійснив крадіжку майна, підтвердивши обсяг і перелік викраденого ним майна зазначеному в обвинувальному акті.

По епізоду таємного викрадення чужого майна від 30.01.2017 року, обвинувачений пояснив, що 30.01.2017 року біля 19 год., перебуваючи разом з ОСОБА_10 в гостях у свого сусіда ОСОБА_9 , вийшов на вулицю та скориставшись тим, що останні знаходилися в будинку, таємно здійснив крадіжку мобільного телефону марки «НОКІА Q630» сірого кольору та велосипеда «Салют» сіро-зеленого кольору, які належать ОСОБА_10 .

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 31.10.2016 року з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.10.2016 року.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 01.11.2016 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Згідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №250120172 від 21.01.2017 року ринкова вартість ресивера Т-2 марки «ROMSAT» б/в, станом на день скоєння злочину складала: 382,00 грн.

Згідно постанови про приєднання до справи речових доказів від 23.01.2017 року вбачається, що телевізійний приймач Т-2 марки «ROMSAT» б/в, чорного кольору визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , що підтверджується розпискою потерпілої.

Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.12.2016 року вбачається, що в цей день з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.12.2016 року.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 14.12.2016 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Згідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №250120173 від 21.01.2017 року ринкова вартість пральної машинки марки «Отрада», станом на день скоєння злочину складала: 523,00 грн.

З довідки про вартість вбачається, що ринкова вартість срібного ланцюжка вагою 1,85 г., станом на 12.12.2016 року, становить 200 грн.

Згідно постанови про приєднання до справи речових доказів від 19.01.2017 року вбачається, що пральну машинку марки «Отрада», білого кольору та срібний ланцюжок вагою 1,85 грамів визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , що підтверджується розпискою потерпілої.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.12.2016 року вбачається, що з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_7 . Згідно вказаної заяви потерпіла вказала на те, що в період часу з 09 год. 00 хв. 22.12.2016 року по 12 год. 00 хв. 23.12.2016 року невідома особа через незачинені двері з кімнати її житлового будинку здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 545 грн., мобільного телефону марки «НОКІА 6303і classik» та мобільного телефону марки «LG» сірого кольору.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 24.12.2016 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

З довідки про вартість вбачається, що станом на 12.01.2017 року, вартість б/в мобільного телефону «НОКІА» модель «6303і classik», становить 350 грн. та вартість б/в мобільного телефону «LG» модель «КР105», становить 200 грн.

Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.01.2017 року, в цей день з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_8 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.01.2017 року.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 13.01.2017 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Згідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №03022017-5 від 03.02.2017 року ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» б/в, станом на день скоєння злочину складала: 546,00 грн.

Відповідно до висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №03022017-6 від 03.02.2017 року ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia 200» б/в, станом на день скоєння злочину складала: 641,00 грн.

Згідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №03022017-7 від 03.02.2017 року ринкова вартість рюкзака міського спортивного/шкільного чорного кольору з написом 1980 б/в, станом на день скоєння злочину складала: 491,00 грн.

Відповідно до висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №03022017-8 від 03.02.2017 року ринкова вартість чобіт зимових чоловічих «Constanta» б/в, станом на день скоєння злочину складала: 873,00 грн.

Згідно постанови про приєднання до справи речових доказів від 19.01.2017 року вбачається, що мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору EMEI: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Нокіа» білого кольору EMEI: 1) НОМЕР_2 , EMEI: 2) НОМЕР_3 , рюкзак чорного кольору з надписом «1908» та чоловічі чоботи темно-синього кольору з надписом «Constanta» визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , що підтверджується розпискою потерпілої.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.02.2017 року вбачається, що з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_10 .

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 09.02.2017 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Згідно висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №15022017-1 від 15.02.2017 року ринкова вартість мобільного телефону «Nokia Q630» б/в, станом на день скоєння злочину складала: 340,00 грн.

Відповідно до висновку товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна №15022017-6 від 15.02.2017 року ринкова вартість велосипеда «САЛЮТ» б/в, станом на день скоєння злочину складала: 1045, 00 грн.

Згідно постанови про приєднання до справи речових доказів від 12.02.2017 року вбачається, що мобільний телефон «Nokia Q630» та велосипед марки «Салют» сіро-зеленого кольору визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналіз наведених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 , є доведеною, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченого в судовому засіданні, які узгоджуються з заявами потерпілих про вчинення злочину, висновками експертів та іншими письмовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, під час судового провадження обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочинів, повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочинів.

Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні для висновків суду.

Так, суд приймає до уваги показання обвинуваченого, який надав добровільні показання щодо обставин вчинення ним злочинів, повідомив, що дійсно вчинив п`ять крадіжок чужого майна, спосіб їх вчинення, повідомив про майно, що стало предметом злочинного посягання, зазначив на корисливий мотив його дій, вказані показання узгоджуються із змістом заяв потерпілих, з яких судом встановлено час та місце вчинення злочинів, висновками експертиз, що підтверджують розмір завданих збитків. Вказане надає підстави стверджувати, що винуватість обвинуваченого є доведеною, оскільки подані докази містять достатні дані, що підтверджують наявність умислу обвинуваченого на заволодіння чужим майном, корисливий мотив його дій та об`єктивні дії, вчинені ним для досягнення його мети.

Оцінивши сукупність доказів, врахувавши вимоги ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за:

- ч.2 ст.185 КК України (епізоди з потерпілими ОСОБА_6 30.10.2016 року та ОСОБА_10 30.01.2017 року) як вчинення крадіжок, тобто таємного викрадення чужого майна, вчинених повторно.

- ч.3 ст.185 КК України (епізоди з потерпілими ОСОБА_6 12.12.2016 року, ОСОБА_7 22.12.2016 року та ОСОБА_8 12.01.2017 року) як вчинення крадіжок, тобто таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, вчинених повторно.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому суд також враховує думку потерпілих, які просили суд призначити покарання на розсуд суду.

З досліджених судом доказів, що надані прокурором під час судового провадження вбачається, що відповідно до довідки лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КУ «Ширяївська центральна районна лікарня» від 30.01.2017 року № 66 вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

З характеристики наданої за місцем проживання обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_4 характеризується посередньо.
Згідно довідки Ширяївської селищної ради Одеської області вбачається, що ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_11 , 1949 року народження.
З вимоги про судимість ГУНП України в Одеській області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копії судових рішень вбачається, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз судимий вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 24.10.2016 року за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17.01.2017 року вирок змінено в частині формулювання резолютивної частини, в іншій частині вирок Ширяївського районного суду Одеської області від 24.10.2016 року щодо ОСОБА_4 , в тому числі щодо виду, строку покарання та тривалості визначеного іспитового строку, залишено без змін.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, вчинив в період іспитового строку ряд умисних корисливих злочинів проти власності, серед яких тяжкі злочини.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, про що свідчать його показання в судовому засіданні. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення обвинуваченим сукупності умисних корисливих злочинів в період іспитового строку, особи обвинуваченого, який винуватість визнав, розкаявся, думки потерпілих, які просять призначити покарання на розсуд суду, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинено сукупність злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України та призначити покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 злочини вчинено під час іспитового строку за вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 24.10.2016 року, а тому вважає за необхідне застосувати положення ст.71 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю вироків.

При цьому, суд приймає до увагу, що відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Цивільні позови у кримінальному провадженні потерпілими не пред`являлись.

Процесуальні витрати у справі відсутні.
Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 24.10.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін домашній арешт.

Речові докази у кримінальному проваджені телевізійний приймач Т-2 марки «ROMSAT», пральну машинку марки «Отрада», білого кольору та срібний ланцюжок вагою 1,85 грамів, що передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній.

Речові докази - мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору EMEI: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Нокіа» білого кольору EMEI: 1) НОМЕР_2 , EMEI: 2) НОМЕР_3 , рюкзак чорного кольору з надписом «1908» та чоловічі чоботи темно-синього кольору з надписом «Constanta», що передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити останній.

Речові докази, а саме мобільний телефон «Nokia Q630» та велосипед марки «Салют» сіро-зеленого кольору, що перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області повернути потерпілому ОСОБА_10 .

Арешт на майно ОСОБА_10 , накладений ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 15.02.2017 року, а саме мобільний телефон «Nokia Q630» та велосипед марки «Салют» сіро-зеленого кольору - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: