Справа № 755/1941/16-к
В И Р О К
іменем України
м. Київ "24" листопада 2016 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст, Закарпатської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 24.03.2011 року Хустським районним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х місяців арешту; 30.08.2012 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі, 18.05.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.11.2015 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 перебуваючи біля буд № 14 по вул. Шалетт в місті Києві, побачив раніше невідомого ОСОБА_10 , поряд з яким знаходилася його сумка, всередині якої стояв пакет з вином.

Підійшовши до ОСОБА_10 , та нічого не повідомляючи останньому, ОСОБА_9 схопив рукою його сумку та почав тягнути на себе, тоді як ОСОБА_10 , не маючи наміру віддавати своє майно, тримаючи сумку рукою почав тягнути на себе. При цьому ОСОБА_10 дістав із кишені куртки, в яку був одягнений, мобільний телефон марки «Соні Еріксон», щоб зателефонувати своєму товаришу з метою припинити злочинні дії ОСОБА_9 .

Побачивши в руках у ОСОБА_10 мобільний телефон, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна та обернення його в свою користь, реалізуючи який, діючи з корисливих спонукань ОСОБА_9 вибив з рук потерпілого ОСОБА_10 вищевказаний мобільний телефон, який впав на землю. Після чого, ОСОБА_9 , відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Соні Еріксон», помаранчевого кольору, вартістю 450 грн., всередині якого знаходилася сім карта «МТС», вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 6 грн, що належить ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 , матеріальної шкоди на загальну суму 471 грн..

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, та пояснив, що 18.11.2015 року приблизно об одинадцятій годині ранку вийшов на ринок купити картоплі та зустрів знайомого ОСОБА_11 і ще когось. Із вказаними особами вони випивали горілку, яку він купляв. Коли вони розпивали горілку до них підійшли двоє безхатченків та сіли поруч, потім слово за слово зацепились з ними. Конфлік виник тоді, коли ОСОБА_9 попросив цигарку у потерпілого, на що останній почав йому хамити. Він - ОСОБА_9 смикнув одного з безхатченків за сумку та сказав, щоб ті йшли геть. ОСОБА_12 підійшов також і почали штовхатись, вийшов конфлікт. Після цього він пішов назад до того місця де разом зі знайомими розпивали горілку і в цей час почув, як потерпілий сказав, щоб йому повернули речі. ОСОБА_9 підійшов до нього та показав вміст своїх карманів, а потім пішов геть. Як потім ОСОБА_9 дізнався, що речі потерпілого були у кармані ОСОБА_12 . Потім їх забрали працівники поліції, нічого у них не знайшли.

Працівникам поліції назвав чуже призвіще, бо злякався, що побачать усі його судимості.

Вважає, що потерпілий та свідок ОСОБА_13 оговорюють його, бо їх про це попросили правоохоронні органи. Раніше із потерпілим він знайомий не був.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами зібраними та в ході судового слідства:

Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який суду пояснив, що ОСОБА_9 знає у зв`язку із даною справою. Будь-яких особистих стосунків з ним не має.

В жовтні 2015 року, точної дати не пам`ятає, приблизно у першій половині дня він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_14 перебували на ринку «Юність», а після покупок пішли до парку та присіли на лавочці відпочити. Із сумки, що стояла перед ним він дістав пакет з вином, яке розлив у пластикові стаканчики та вони випили. У цей час повз них пройшла компанія з трьох чоловіків, серед яких був ОСОБА_9 .. ОСОБА_14 запропонувала піти додому, оскільки ці чоловіки їй не сподобались, але він - ОСОБА_10 відмовився та запевнив її що ій нічого боятись, тим паче це відбувалось серед білого дня. В цей час до них підійшов ОСОБА_9 із ще одним чоловіком, та звернувся до ОСОБА_10 : «Дай закурити!» та «Наливай!». Він - ОСОБА_15 відповів: «А ти не пробував працювати?». Тоді ОСОБА_9 спробував забрати сумку, смикнувши її на себе. ОСОБА_10 вийняв з карману телефон, щоб зателефонувати знайомому, але телефон випав з рук хоча, може і ОСОБА_9 його вибив рукою. ОСОБА_9 забрав телефон потерпілого та віддав його іншому чоловіку, який стояв поряд з ним.

ОСОБА_10 вимагав повернути телефон але ОСОБА_9 проігнорував його вимогу. Потерпілий зазначив, що не хотів бійки, тому вир забрав ОСОБА_14 , відійшов у бік та взявши у своєї співмешканки телефон зателефонував у поліцію. Працівники поліції разом із ним поїхали шукати чоловіків, які забрали та через деяку відстань побачили і затримали їх. При їх огляді телефона потерпілого вже при них не було. Як пояснив один з затриманих, ОСОБА_9 викінув сім карточку з телефона потерпілого по дорозі, а мобільний телефон «скинулв» коли побачилв працівників поліції.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка суду пояснила, що приблизно 11 жовтня 2015 року, вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 після відвідування ринку «Юність» гуляли зголодніли, ОСОБА_10 купив пиріжки та вина і вони зайшли в парк неподалік, щоб перекусити на свіжому повітрі та присіли на лавочці. Приблизно через 15 хвилин повз них пройшли три незнайомих чоловіка, серед яких був ОСОБА_9 та присіли неподалік. Вона запропонувала ОСОБА_10 піти до-дому, оскільки їй ці троє незнайомих чоловіків не сподобались, на що ОСОБА_10 запевнив її, що їй нічого боятись, вона не сама, він поряд, та зараз день. ОСОБА_14 народилась та виросла у місті Києві, це був її рідний район, вона знала людей, тому ці троє незнайомих чоловіків здалися їй зразу подозрілими. Однак ОСОБА_10 не послухався ОСОБА_14 . Пройшов деякий час, ОСОБА_10 випив та закусив. В цей час підійшов до них ОСОБА_9 та попросив прикурити. ОСОБА_10 відповів, що у нього немає цигарок, тоді ОСОБА_9 сказав: «Раз так, то тоді наливай!» на що потерпілий ОСОБА_10 відповів: «А ти не пробував працювати?». Потім вона із потерпілим зібрали все в сумку та збирались вже йти до-дому, але ОСОБА_9 схопив сумку і почав виривати її у ОСОБА_10 , вони почали перетягувати сумку один від одного. ОСОБА_14 просила їх припинити та розійтись «по-хорошему». Коли ОСОБА_10 дістав телефон з кишені, ОСОБА_9 вибив його з рук у нього. Після чого ОСОБА_9 кинув ручки від сумки, схопив телефон потерпілого та віддав його іншому чоловіку, який підійшов до них. Третій чоловік увесь час знаходився неподалік. Свідок просила їх віддати телефон потерпілому, пояснювала, що він їм не потрібний, але побачивши, що починається бійка, вирішила забрати ОСОБА_10 геть.

Свідок разом з потерпілим пішли у бік зупинки, а по дорозі потерпілий взяв з її телефону викликав поліцію. Поки вони дійшли до зупинки працівники поліції вже приїхали, вони сіли до патрульної машини та поїхали шукати чоловіків, які забрали мобільний телефон. Коли затримали чоловіків їх всіх повезли до райвідділу. У райвідділі їх допитали, провели очну ставку, під час якої затримані чоловікі зізнались у скоєному.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , який суду пояснив, що у листопаді 2015 року він перебував на ринку «Юність», де приблизно о 13-30 год. до нього підійшов ОСОБА_9 зі знайомим, ім`я якого, ОСОБА_16 не пам`ятає, та запропонував випити. Разом вони відійшли на вул. Миропільську, де присіли на парапет та почали розпивати спиртні напої. Приблизно випили 1 літр горілки на трьох. Потім ОСОБА_9 підійшов до потерпілого та хотів, щоб той йому налив вина, потерпілий відмовився, тому у ОСОБА_9 «поїхала криша» він почав чіплятись до потерпілого та його співменканки, виривати у потерпілого пакет з вином. Потерпілий його не віддавав. Коли потерпілий дістав з кишені телефон, ОСОБА_9 вибив його у нього з рук та забрав, передавши потім його своєму знайомому. У потерпілого був мобільний телефон марки «Соні Єріксон», дуже стара модель.

Потерпілий тримав телефон у правій руці. Він - ОСОБА_16 , весь цей час знаходився на відстані 15 метрів від потерпілого та ОСОБА_9 і добре все бачив та чув.

Зрозумівши, що це «кримінал», він відійшов на відстань близько 400 метрів. При цьому потерпілий йшов за ними та вимагав, щоб йому повернули телефон і казав, що всім «хана». Що він мав на увазі свідок не знає.

Також, свідок вказав, що ОСОБА_9 підійшов до потерпілого та хотів, щоб той йому налив вина, потерпілий відмовився, тому ОСОБА_9 вирішив забрати сумку з вином.

Крім того вина ОСОБА_9 підтверджується доказами, зібраними в ході досудового розслідування, наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме:

протоколом огляду місця події від 18.11.2015 року, відповідно до якого під час ОПМ присутній ОСОБА_10 , заявив, що вилучена сумка із вмістом, це саме та сумка, яку 18.11.2015 року в цей день намагались відкрито викрасти;

протоколом огляду місця події від 18.11.2015 року, відповідно до якого проводився огляд особи, яка представилась ОСОБА_17 ;

постановою про уточнення анкетних даних підозрюваного від 18.11.2015 року, відповідно до якої при огляді затриманого, останній представився як ОСОБА_17 , 1988 року народження, уродженця м. Києва. Крім того, такими ж даними він представлявся при спілкуванні з працівниками поліції. В подальшому, цього ж дня, проведеними заходами, встановлено, що справжні дані затриманого інші, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Хуст, Закарпатської області.

Наведені докази узгоджуються між собою та на думку суду в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому протиправних дій.

При цьому послідовні показання потерпілого, свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_14 суд вважає належними та достовірними доказами, які у сукупності з іншими фактичними даними спростовують доводи обвинуваченого щодо непричетності його до злочину.

Показання обвинуваченого ОСОБА_9 про змову потерпілого та свідків із правоохоронними органами не знайши об`єктивного підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі досліджених в ході судового слідства доказів, суд вважає доведеною винність ОСОБА_9 в умисному відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно та кваліфікує ці його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його майновий стан, стан здоров`я.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин кримінального правопорушення, його наслідків, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , з метою забезпечення ефективного виховного впливу на обвинуваченого, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання на строк, наближений до максимального, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому, до набрання вироку законної сили, залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 обчислювати з 18.11.2015 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою в межах даного кримінального провадження відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя: