Справа № 539/1080/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2015 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого від 28 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого від 28 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження.

В скарзі повідомив, що 27 листопада 2014 року близько 11 год. 00 хв. сантехнікЛК ЖЕУ ОСОБА_5 шляхом проникнення до підвалу під`їзду №4 будинку АДРЕСА_1 , таємно викрав належні скаржнику 2 металевих труби діаметром 25 мм, довжиною по 3 метри кожна та належні ЛК ЖЕУ три металевих регістри системи опалення по 2 секції кожен.

20.02.2015 року за вказаним фактом було відкрито кримінальне провадження №0000213 за ч.1 ст.185 КК України.

11 березня 2015 року ОСОБА_4 отримав постанову старшого слідчого СВ Лубенського МВ ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження та лист за підписом начальника

ОСОБА_7 вказаною постановою слідчого ОСОБА_4 не згоден. Вважає, що вартість викраденого майна визначено невірно, в заниженому розмірі. Так, в постанові слідчого з посиланням на довідку вартості зазначено, що 1 метр труби коштує 18 грн. При цьому не вказано ким надано довідку вартості. Водночас, скаржник додав прайс-лист ТОВ «АВ метал груп» від 18.03.2015 року з цінами за вказану категорію товару у вищому розмірі. Кримінальне провадження закрито на підставі того, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП, а склад злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України відсутній.

Крім того, скаржник не згоден з твердженням слідчого про те, що ОСОБА_5 здійснив викрадення майна шляхом вільного доступу. При цьому, ОСОБА_4 вказує, що ремонтні роботи проводилися в підвалі під`їзду №5, а підвал під`їзду №4 був закритий. На думку скаржника слідчий навмисно не вказав про колишнього голову будинкового комітету - ОСОБА_8 , який має всі ключі від підвалів, і що саме він відчинив підвал під`їзду №4 та допоміг ОСОБА_5 завантажити труби на велосипед.

ОСОБА_4 прохає суд скасувати постанову слідчого від 28 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження та направити матеріали провадження Лубенському міжрайонному прокурору для додаткової перевірки.

В судовому засіданні ОСОБА_4 від поданої скарги відмовився, зазначивши, що збитки внаслідок крадіжки йому відшкодовано в добровільному порядку, розгляд справи прохає завершити без його участі, про що подав письмову заяву.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Ознайомившись з поданою скаргою, з`ясувавши думку скаржника та прокурора, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляються постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Десятиденний строк подання скарги ОСОБА_4 не пропущено, оскільки постанову про закриття кримінального провадження він отримав 11 березня 2015 року, а скаргу направив до суду шляхом здачі на поштове відділення 20 березня 2015 року.

Судом встановлено, що 20.02.1015 року було відкрито кримінальне провадження №0000213 за ч.1 ст.185 КК України за фактом крадіжки 27.11.2014 року сантехніком ЛК ЖЕУ ОСОБА_5 з підвалу під`їзду №4 будинку АДРЕСА_1 2 металевих труб діаметром 25 мм, довжиною по 3 м, належних ОСОБА_4 та 3 металевих регістри системи опалення по 2 секції кожен, належних ЛК ЖЕУ.

28.02.2015 року постановою старшого слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області вказане кримінальне провадження було закрито. Постанова мотивована тим, що викрадені 3 регістри опалення по 2 секції кожен на балансі ЛК ЖЕУ не перебувають та ніколи не перебували, а вартість 1 метру труби ДУ 25 мм (2,5 мм товщиною) згідно довідки вартості складає 18 грн., тобто загальна вартість викрадених у ОСОБА_4 труб складає 108 грн. Такі збитки є незначними та не перевищують суму передбачену законом, за яку настає кримінальна відповідальність. При цьому зазначено, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП дрібне викрадення чужого майна.

Відповідно до ч.3 ст.51 КУпАП викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян відповідно до пункту 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу для цілей кваліфікації вчиненого за нормами адміністративного та кримінального законодавства встановлюється на рівні соціальної пільги.

Соціальна пільга підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних, який встановлюється на 1 січня звітного року.

Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік» з 1 січня 2015 року цей мінімум встановлено на рівні 1218 грн., з 1 грудня 2015 року - 1378 грн.

Однак, п. 1 розділу XIX ПК (зі змінами від 28 грудня 2014 року прийнятого Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 1 січня 2015 року) встановлено, що соціальна податкова пільга, встановлена підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПК Україні, набуває чинності з 01 січня 2016 року.

Тому до 31 грудня 2015 року для цілей застосування цього підпункту податкова соціальна пільга надається у розмірі 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних, який встановлено на 1 січня звітного року.

Таким чином у 2015 році кримінальна відповідальність настає якщо вартість викраденого чужого майна перевищує 121 грн. 80 коп.

Відповідно до п.25 ППВСУ №10 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.

Водночас, скаржник для визначення вартості викрадених у нього труб скористався прейскурантом (прайс-листом) ТОВ «АВ метал груп» з цінами визначеними станом на 18.03.2015 року, а не на момент вчинення викрадення 27.11.2014 року. Однак з дня викрадення майна і до дня визначення роздрібних цін на нього минув значний проміжок часу і з урахуванням інфляційних процесів, що відбулися в державі в цей період, ціни можуть суттєво відрізнятися.

При цьому, згідно довідки вартості, даними якої керувався слідчий при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, 1 метр труби ДУ 25 мм (2,5 мм товщиною) коштує 18 грн. Сумнівів в дійсності вказана довідка вартості у суду не викликає. Таким чином, загальна вартість викрадених у ОСОБА_4 труб складає 108 грн., що є недостатнім для кваліфікації дій ОСОБА_5 як злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Крім того, слідчий суддя зважає на позицію скаржника, який відмовився від поданої скарги.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення скарги та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження

Керуючись ст.ст. 242, 303-307 КПК України (2012 року),
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 від 28.02.2015 року про закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінального провадження №0000213 від 20.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, залишити без задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України (2012 року) ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1