Справа № 308/1885/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді розглянувши матеріали скарги захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області по кримінальному провадженню № 0000263 про відмові в задоволенні клопотання захисника про допит свідка,-

ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою про скасування постанови слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області по кримінальному провадженню № 0000263 про відмові в задоволенні клопотання захисника про допит свідка ОСОБА_5 .. У скарзі зазначає, що захисником 22.02.2017 року було подано клопотання про допит свідка за участю підозрюваного та його захисника. Постановою слідчого від 22.02.2017 року в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено у зв`язку, з тим, що у вказаному кримінальному провадженні вже допитано в якості свідка ОСОБА_5 .. Обґрунтовуючи доводи скарги, заявник зазначає, що слідчий незаконно відмовив у задоволенні зазначеного вище клопотання, не врахував, що метою проведення одночасного допиту є встановлення істини у справі, забезпечення дотримання вимог процесуального закону ст.ст.20, 87, 223 КПК України, ст.5 та 6 Конвенції з прав та свобод людини щодо переважного права на очну ставку.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_3 наполягали на задоволенні скарги, вказуючи що не було проведено одночасно допит свідка з підозрюваним та його захисником. Крім того, вказавши, що обвинувальний акт направлено прокурором до Ужгородського міськрайонного суду.

Представник прокуратури Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши письмові докази та матеріали, що додані до скарги, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.91 КПК у кримінальному провадженні, з поміж іншого, підлягають доказуванню - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого та інші обставини. Відповідно до ст.84 КПК доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Доказуванням згідно з ч.2 ст.91 КПК є збирання, перевірка та оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. У відповідності до ст.42 КПК України поряд з іншими правами, підозрюваний має право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, тобто саме у такий спосіб може реалізувати право на збирання доказів.

Реалізуючи означене право у відповідності до ст.220 КПК України заявник звернувся до слідчого з клопотаннями від 22.02.2017 про проведення допиту свідка ОСОБА_5 , за участі підозрюваного та його захисника з застосуванням відеофіксації допиту. Постановою від 22.02.2017 слідчим відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання про проведення допиту свідка ОСОБА_5 .. Підставою для відмови у задоволенні клопотання про допит свідка є те, що такий свідок був допитаний у вказаному кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий здійснює свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Пунктом 9 ст.224 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. Отже, у ст. 224 КПК України чітко зазначено, що одночасний допит проводиться, якщо у показах осіб, які вже допитувалися, є розбіжності.

Зі змісту клопотання поданого захисником 22.02.2017 року слідчому вбачається, що заявлено клопотання саме про допит свідка ОСОБА_5 за участю підозрюваного та його захисника, а не одночасний допит у зв`язку з розбіжностями у їхніх показаннях.

Разом з тим, в судовому засіданні в ході розгляду скарги встановлено, що по вказаному кримінальному провадженню складений обвинувальний акт, а матеріали кримінального провадження надійшли до Ужгородського міськрайонного суду. Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/2368/17 призначено підготовче судове засідання на 24.03.2017 року.

Статтею 303 КПК України передбачені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Пунктом 5 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З аналізу зазначених норм кримінально-процесуального законодавства вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, розглядаються слідчим суддею лише під час досудового розслідування. Після закінчення досудового розслідування зауваження на такі дії можуть подаватись під час проведення судом підготовчого провадження, але окремим предметом оскарження такі дії прокурора та слідчого вже не можуть бути. Таким чином, на теперішній час підстави для розгляду слідчим суддею скарги захисника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відсутні.

Варто зауважити, що такий порядок оскарження дій прокурора тісно пов`язаний з такими засадами кримінального судочинства, як презумпція невинуватості та змагальність сторін. Згідно ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Одночасно статтею 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, у відповідності до ч.4 ст.42 КПК України поряд з іншими правами, саме обвинувачений має право брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може постановити ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Отже залишення скарги без розгляду нормами діючого КПК України не передбачено.

Враховуючи те, що на даний час досудове провадження закінчено в задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області по кримінальному провадженню № 0000263 про відмові в задоволенні клопотання захисника про допит свідка відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1