АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/2747/16 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 644/7327/16-к Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.12.2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.10.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою в задоволенні заяви ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 07.04.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, про застосування п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовлено.
На обґрунтування прийнятого рішення районний суд вказав, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий: 1) 07.02.2012 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 02.07.2013 року на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.06.2013 року умовно-достроково на строк 6 місяців 23 дні; 2) 07.04.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців за злочин, який ним було вчинено у період умовно-дострокового звільнення, а саме 03.09.2013 року. Відповідно до п. «б» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року (зі змінами та доповненнями), амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Таким чином, суд 1-ї інстанції прийшов до висновку про неможливість задоволення заяву засудженого щодо застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року (зі змінами та доповненнями) на підставі п. «в» ст. 1 вказаного Закону, т.я. останній підпадає під дію п. «б» ст. 8 вказаного Закону.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році», в тому числі ст.ст. 6,7 даного Закону. Мотивуючи скаргу вказав, що він був засуджений Комінтернівським районним судом м. Харкова 29.10.2013 р. та 21.04.2015 р., справи були об`єднані в одне провадження. Зазначив, що судимість за ч. 3 ст. 141 КК України погашена, він має неповнолітню дитину, остання судимість за ч. 2 ст. 185 КК України, що є злочином середньої тяжкості, у зв`язку з чим до нього може бути застосований акт амністії.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, засудженого, які підтримали апеляцію, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
21.10.2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова розглянув заяву засудженого ОСОБА_7 про застосування п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» та прийняв рішення про відмову в задоволенні клопотання.
В апеляційній скарзі засуджений просив скасувати ухвалу та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році» на підставі ст. 6 та 7.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено скорочення наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Як видно з вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.04.2016 року щодо ОСОБА_7 та ухвали апеляційного суду Харківської області від 18.07.2016 року, згідно з якою розглядалася апеляційна скарга ОСОБА_7 на вищенаведений вирок районного суду, термін відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з моменту затримання 09.02.2016 року.

Таким чином, стаття 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» не може бути застосована засудженому ОСОБА_8 , оскільки він на момент прийняття та вступу в силу Закону України у 2014 році» не відбував покарання у виді позбавлення волі, яке йому було призначено районним судом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільняються з місць позбавлення та обмеження волі засуджені, невідбута частина покарання у яких на день набрання чинності цим Законом становить менше одного року.

Виходячи зі змісту ст. 7 наведеного вище закону, звільняються з місць позбавлення волі засуджені, невідбута частина покарання у яких на день набрання чинності цим законом становить менше року.
В той же час, як видно з наведеного вироку та ухвали апеляційного суду, вбачається, що на день набрання чинності цим законом, у засудженого ОСОБА_8 не було відбуте покарання у виді позбавлення волі у виді 1 року.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд позбавлений можливості задовольнити апеляцію ОСОБА_8 та застосувати до нього ст. 7 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.10.2016 р. щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: