А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08.11.2012 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів : Феєра І.С.(головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю прокурора Сирохман Л.І., захисника-адвоката ОСОБА_3 та апелянта ОСОБА_4, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_3 на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 12.10.2012 року.

Даною постановою скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів учинених організованими групами і злочинними організаціями СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 від 27.06 2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України залишено без задоволення.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, підставою для порушення даної кримінальної справи стали дані, які вказують на наявність у діях службової особи ознак злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а приводом для порушення кримінальної справи відповідно до п. 5 ч.1 ст. 94 КПК України є безпосередньо виявлення УДСБЕЗ УМВС України в Закарпатській області злочину.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_4 обіймаючи посаду бухгалтера Ужгородської станції швидкої медичної допомоги, здійснюючи покладені на неї згідно з наказами організаційно - розпорядчі обовязки, наділена згідно з посадовими інструкціями правом здійснювати діяльність, повязану з виконанням бюджетів різних рівнів і розпорядженням бюджетними коштами, являючись службовою та матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою привласнення чужого майна, яке перебувало у її віданні, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, будучи обізнаною з вимогами п. п. 3.2.2. та 5.2. наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров»я України від 05.10.2005р., № 308/519, зайво нарахувала та виплатила впродовж 2008 - 1 кварталу 2012 рр. доплату за роботу в нічний час лікарям та фельдшерам лікарні на загальну суму 405 092, 02 грн. та у святкові дні на загальну суму 76 635,46 грн., чим спричинила шкоду охоронюваним законом державним інтересам на суму 481 727,48 грн..

Дослідивши матеріали кримінальної справи, суддя прийшов до переконання про необґрунтованість скарги ОСОБА_4 з наступних підстав.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_4, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що на час прийняття рішення про порушення кримінальної справи зібрано достатньо даних, які вказують на наявність в діях ОСОБА_4 ознак злочину, такі були належним чином оцінені та перевірені, а також органом досудового слідства вжито всіх наявних засобів з»ясування наявності в діях ОСОБА_4 складу, злочину, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 та її захисника - адвоката ОСОБА_3 порушується питання про скасування постанови Ужгородського міськрайоного суду від 12.10.2012 року і направлення провадження за скаргою до того ж суду на новий судовий розгляд.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник та її захисник посилаються на те, що в матеріалах наданих суду слідчим, на підставі яких порушено кримінальну справу проти ОСОБА_4 відсутні дані, які вказують на те, що остання є службовою особою Ужгородської станції швидкої медичної допомоги, або що їй ввірені або у її відані знаходяться кошти на рахунках цієї установи. Суддя розглядаючи скаргу ОСОБА_4 не дослідив матеріали, зокрема акт позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Ужгородської станції швидкої медичної допомоги за період з 01.08.2008 р. по 01.04.2012 року від 26.06.2012 року, довідку Державної фінансової інспекції в Закарпатській області від 26.06.2012 року, з яких випливає, що відповідальними посадовими особами, яким надано право розпоряджатися рахунками та підписувати розрахункові документи у період, що підлягав перевірці були головний лікар УСШМД ОСОБА_6, головний лікар ОСОБА_7 та головний бухгалтер ОСОБА_8. Не досліджено також наказ про прийняття на роботу по сумісництву бухгалтера ОСОБА_4,її функціональні обов»язки, пояснення надані слідчому. Суд при розгляді скарги допустив наведені порушення вимог ст. 236-8 КПК України, які ставлять під сумнів законність і обґрунтованість постанови в якій не дослідив і не піддав аналізу достатності таких даних, що вказують на наявність ознак злочину, передбаченого ст. 191 ч.4 КК України, що були підставою порушення кримінальної справи проти ОСОБА_4. Суд проігнорував ухвалу апеляційного суду у якій містяться висновки судової колегії, що суддя у своїх висновках послався на матеріали кримінальної справи, піддаючи аналізу приводи і підстави для винесення постанови про порушення кримінальної справи та дійшов висновку про відсутність таких, наводячи мотиви свого рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_4 та її захисника - адвоката, які підтримали апеляцію і просили скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції із наведених в апеляційній скарзі підстав, думку прокурора про законність і обґрунтованість прийнятого судом рішення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 та її захисника-адвоката ОСОБА_3 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 236-8 КПК України суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, а також чи були при порушенні справи додержані вимоги статей 94, 97, 98 КПК України, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 02 червня 2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суддя повинен перевірити: чи були наявними на час порушення справи передбачені частиною першою статті 94 КПК приводи; чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину (частина друга статті 94 КПК) законність джерел отримання цих даних; чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок (стаття 98 КПК).

Судам слід мати на увазі, що у частині першій статті 94 КПК зазначено вичерпний перелік приводів до порушення кримінальної справи. Що стосується заяв і повідомлень про злочин, то вони повинні бути викладені письмово або усно і доведені до відома правоохоронних органів з дотриманням вимог статті 95 КПК. Підставою для порушення кримінальної справи згідно з частиною другою статті 94 КПК є достатні дані, за умови законності джерел їх отримання, що вказують на наявність ознак злочину та свідчать про реальність конкретної події злочину, на основі яких після порушення справи встановлюються об'єктивні ознаки скоєного або підготовленого злочину.Також суддя, окрім зазначеного, має з'ясувати наявність обставин, що виключають провадження в кримінальній справі, тобто встановити, чи не існували на момент порушення кримінальної справи такі обставини, за яких її не могло бути порушено.

Суд не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді кримінальної справи по суті. Оцінка доказів, яка повинна здійснюватися судом під час розгляду кримінальної справи по суті, на стадії розгляду скарги на постанову про порушення кримінальної справи, є недопустимою.

Названі процесуальні вимоги закону суд першої інстанції виконав.

З матеріалів провадження за скаргою вбачається, що суддя в судовому засіданні дослідив матеріали, на підставі яких було порушено кримінальну справу. У судовому засіданні був присутній прокурор, думка якого судом заслуховувалася, а також скаржник ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_3, які давали пояснення, що відображено в протоколі судового засідання від 12.10.2012 року (а.с.47-48).

Суддею перевірено та дано оцінку наявності приводів та підстав для винесення постанови про порушення кримінальної справи, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення такої, і порушень вимог КПК України не встановлено. Суд правильно дійшов до висновку, що старшим слідчим при порушенні кримінальної справи дотримані норми кримінально-процесуального закону.

Так, приводом до порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_4 стало безпосереднє виявлення УДСБЕЗ УМВС України в Закарпатській області ознак злочину про що зазначено в рапорті від 27.06.2012 року (т.1 а.с.4), а підставами - достатні дані, що містяться в матеріалах дослідчої перевірки та були досліджені в судовому засіданні 12.10.2012 року, що відображено в протоколі судового засідання (а.с.47-48), які вказували на наявність в діях ОСОБА_4 ознак злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Твердження апелянтів про відсутність приводів і підстав до порушення кримінальної справи не ґрунтуються на матеріалах справи та не відповідають кримінально-процесуальному закону.

Окрім того, із протоколу судового засідання та постанови судді вбачається, що судом першої інстанції виконані вимоги ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 13.09.2012 року (а.с.47-48, 49-51).

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_4, а тому постанову судді слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 та її захисника-адвоката ОСОБА_3- без задоволення.

Керуючись ст..ст.365, 366, 382 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та її захисника-адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 12.10.2012 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів учинених організованими групами і злочинними організаціями СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 від 27.06 2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України - без зміни.

Судді: