Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1272/16-к
Провадження № 1-кп/280/194/16
ВИРОК
Іменем України
04 листопада 2016 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області кримінальне провадження №0000671 на підставі угоди про примирення від 16.09.2016 року та обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишева, Житомирської області, громадянина України, українця, із повною загальною середньою освітою, не одружений, не працює, утриманців не має, депутатом та інвалідом не являється, судимий: 16.03.2016 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ст.186 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 16.03.2016 року був засуджений Коростишівським районним судом Житомирської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Після відбуття вказаного покарання, перебуваючи на волі, маючи вказану не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, необхідних висновків не зробив,на шлях виправлення та перевиховання не став, знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

ОСОБА_5 30 серпня 2016 року,близько 10-00 год. перебував за місцем свого фактичного проживання - у приміщенні квартири АДРЕСА_2 . У вказаний день,час та місці,у нього виник злочинний умисел на вчинення повторного,таємного викрадення чужого майна,а саме грошових коштів,що належать його матері ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел,він, перебуваючи у коридорі вказаної квартири АДРЕСА_2 , користуючись відсутністю контролю з боку матері ОСОБА_4 , яка перебувала в іншій кімнаті квартири,переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій,шляхом вільного доступу, з гаманця сумки своєї матері, повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 100 доларів США, що відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України в гривневому еквіваленті становить 2548,57 гривень.

У подальшому, ОСОБА_5 ,з місця вчинення кримінального правопорушення зник,викрадені грошові кошти привласнив, розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 2548,57 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України,тобто крадіжку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиросердно розкаявся.

16 вересня 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, відповідно до змісту якої, обвинувачений повністю визнає свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України, щиро кається, вибачився перед потерпілою.

При цьому сторони угоди погоджують призначення ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 5 років, із застосуванням до ОСОБА_5 ст.75 КК України,звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням,встановити трирічний іспитовий строк, покласти на ОСОБА_5 виконання обов,язків, передбачених ст.76 КК України.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення судом під час судового засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє:

- що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди,передбачені статтею 473 КПК України;

- характер кожного обвинувачення;

- вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення судом під час судового засідання з`ясовано у потерпілої ОСОБА_4 , що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Після роз`яснення потерпілій її прав та наслідків укладення угоди про примирення, потерпіла ОСОБА_4 просила суд затвердити угоду про примирення, укладену 16.09.2016 року між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Після роз`яснення обвинуваченому його прав та наслідків укладення угоди про примирення, ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про примирення, укладену 16.09.2016 року між ним та потерпілою ОСОБА_5 .

Прокурор вважає, що угода про примирення, укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 підлягає затвердженню.

В результаті вивчення документів досудового розслідування та опитування сторін суд приходить до висновку, що угода про примирення, укладена 16.09.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки:

- умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна,вчинені повторно;

- умови угоди відповідають інтересам суспільства;

- умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися;

- відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

- наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення, відповідає положенням статті 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах встановлених санкцією частини другої статті 185 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення,яке є правопорушенням середньої тяжкості, особу винного,який раніше судимий, не одружений, не працює,утриманців не має, на диспансерному наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття).

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Арешт на майно ОСОБА_5 не накладався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, ст. ст. 373-376, 394-395, 472-475 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 16 вересня 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене угодою про примирення покарання у виді обмеження волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_5 звільнити від покарання, призначеного за даним вироком з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення, відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, потерпілому та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1