Справа № 175/1403/16-к
Провадження № 1-кп/175/59/16
Вирок

Іменем України

14 вересня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000472 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з повною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:
24 лютого 2016 року в період часу з 13.50 години до 16.00 години ОСОБА_7 разом зі своєю тіткою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився за місцем їх спільного проживання у будинку АДРЕСА_1 , де під час конфлікту на ґрунті особистої неприязні у нього раптово виник умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень останній.

З цією метою у вказаний час ОСОБА_7 , користуючись перевагою у віці та фізичній силі, умисно наніс ОСОБА_8 долонями рук не менше 4-5 ударів в область голови та невстановленим органом досудового розслідування предметом, що мав жорстку конструкцію, не менше 12-14 ударів в область грудної клітини.
В результаті цих умисних дій обвинуваченого ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудей з численними переломами ребер, ателектазу легень і правостороннього гемотораксу, що ускладнилася розвитком шоку, а також закритої внутрішньочерепної травми, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення та у сукупності призвели до смерті, яка настала о 18 годині 50 хвилин 24 лютого 2016 року.

У судовому засіданні ОСОБА_7 свою провину не визнав і пояснив, що 23.02.2016 року він перебував удома по АДРЕСА_1 разом з тіткою ОСОБА_8 , де близько 15.00 години вирішив пообідати. В цей час тітка сходила під себе в туалет, на що він підійшов до неї та наніс 2-3 удари долонями по обличчю, від яких остання впала на підлогу. Побачивши, що вона намагається піднятися на ліжко, він вийшов на подвір`я подихати свіжим повітрям, після чого повернуся до будинку і, випивши 2-3 чарки горілки, ліг спати. Близько 16.00-17.00 години до них прийшов його брат ОСОБА_9 , з яким у нього виникла бійка, під час якої той розбив йому мобільний телефон, після чого залишив будинок. 24.02.2016 року приблизно о 01.00 годині він прокинувся і побачив, що двері будинку відчинені, а тітка роздягнена лежить на підлозі біля плити. Він підняв її та поклав на ліжко, прикривши покривалом. В цей момент ОСОБА_8 мала синець на правій щоці. Далі він пішов спати, а коли прокинувся близько 11.00 години, звернув увагу, що тітка лежала не в тому положенні, в якому лишив її вночі, а перебувала вже головою до дверей та була розкрита. Оскільки він проспав час, коли йому необхідно було йти на роботу, вирішив похмелитися, після чого знову ліг спати, прикривши перед цим ОСОБА_8 покривалом. Далі його розбудив брат, час коли саме не пам`ятає, який знову прийшов до них додому і вони одразу почали сваритися та битися, оскільки ОСОБА_10 звинувачував його у побитті тітки. Припускає, що це саме ОСОБА_9 спричинив тілесні ушкодження тітці, які призвели до її смерті, у той час, доки він п`яний спав, оскільки виявив зникнення ключа від будинку, яким брат міг відчинити двері. Крім того, ОСОБА_10 бажав продати приналежний ОСОБА_8 будинок з метою отримання грошей. У зв`язку з тим, що 24.02.2016 року не спричиняв тітці тілесних ушкоджень, вину не визнає і просить ухвалити виправдувальний вирок.

Провина обвинуваченого у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 доводиться йому рідним братом по матері, який близько 7 років проживав разом з їх тіткою ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 . Які саме у них були відносини, йому не відомо, однак ОСОБА_11 час від часу сварився на неї та бив. 23.02.2016 року йому подзвонив обвинувачений та обізвав його нецензурною лайкою, на що він вирішив піти до нього додому. Коли прийшов близько 19.00 години, то побачив у нетверезому стані ОСОБА_11 , який знову на нього сварився, а тому звідти пішов, до будинку не заходив і тітку не бачив. Наступного дня після роботи о 16.30 годині він знову прийшов до ОСОБА_6 , і коли той відчинив будинок, то в кімнаті на ліжку побачив роздягнену тітку, яка була без свідомості, мала пошкодження на обличчі, гематоми і садна на тілі, а тому він викликав поліцію та швидку допомогу. Обвинувачений пояснював, що коли прокинувся, то тітка вже перебувала у такому стані, та що не має будь-якого відношення до спричинення їй тілесних ушкоджень. Під час проведення огляду місця події в будинку бачив на ліжку тітки подушки зі слідами крові, а на підлозі розламаного стільця та табурета. Востаннє він спілкувався з тіткою приблизно 20.02.2016 року, яка того дня мала лише синці під очима. На його запитання щодо цих синців, розповіла, що їх випадково спричинив ОСОБА_11 під час конфлікту з невідомим чоловіком. Документи на приналежний тітці будинок він дійсно забрав, але лише для того, щоб ОСОБА_7 їх не пропив. Вважає, що саме брат спричинив тітці тілесні ушкодження, що призвели до смерті, а тому просить призначити покарання згідно до закону.
Показаннями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем невідкладної швидкої медичної допомоги та неодноразово прибував за викликами до буд. АДРЕСА_1 . Востаннє він прибув на виклик 24.02.2016 року, де побачив ОСОБА_8 , яка була неконтактною, мала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, переломів ребер, забоїв і саден на обличчі та кінцівках. Його це не здивувало, оскільки до цього були випадки спричинення тілесних ушкоджень постраждалій, яка під час попередніх оглядів скаржилася на ОСОБА_6 . Також зі слів сусідів йому відомо, що обвинувачений часто після вживання алкогольних напоїв бив ОСОБА_8 .

Показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що проживає по сусідству з ОСОБА_14 , який мешкав разом з померлою ОСОБА_8 , яка за життя постійно скаржилася на обвинуваченого через зловживання останнім спиртними напоями та її побиття. 24.02.2016 року він був запрошений працівниками поліції в якості понятого під час огляду місця вчинення злочину, де побачив у кімнаті зламаний стілець, сліди крові на кочерзі та подушках, розкидані речі. ОСОБА_9 йому розповів про те, що скоріше за все, ОСОБА_8 померла у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 спричинив їй тілесні ушкодження. Приблизно рік тому він став очевидцем того, як ОСОБА_7 бив ОСОБА_8 , яка неодноразово ночувала на вулиці або у сусідки, оскільки боялася обвинуваченого. Крім того, восени 2015 року він викликав швидку допомогу ОСОБА_8 , так як була підозра перелому руки, після чого ввечері того ж дня вона йому розповіла, що руку їй зламав ОСОБА_11 .

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що приблизно 24-25 лютого 2016 року до неї додому прийшов дільничний інспектор поліції та повідомив про те, що сусідка ОСОБА_8 померла у зв`язку з побиттям.

Показаннями експерта ОСОБА_16 , який в судовому засіданні підтвердив висновок проведених ним експертних досліджень і пояснив, що встановити точний час спричинення тілесних ушкоджень до моменту смерті неможливо, а лише можна вказати, що тілесні ушкодження постраждалій спричинені не пізніше як за 4-5 годин до настання смерті. ОСОБА_8 мала ушкодження, які були спричинені у різний проміжок часу. Ушкодження, які призвели до смерті, виникли від 12-14 ударів в область грудної клітини та від 4-5 ударів в область голови. Визначити, чим саме спричинені пошкодження в область грудної клітини, не виявилось можливим, однак це могли бути як рука чи нога, так й інші тупі тверді предмети. Частина пошкоджень на голові утворилася внаслідок падіння тіла з наданням прискорення, а решта при нанесенні ударів. Сама по собі травма голови, скоріш за все, не могла призвести до смерті, а лише сприяла прискоренню її настання. За обставин, на які вказував ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту, смерть ОСОБА_8 не могла наступити, оскільки характер виявлених тілесних ушкоджень та їх давність не відповідають встановленим даним в ході проведення експертизи.

Матеріалами кримінального провадження № 0000472, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 24.02.2016 року, в якій ОСОБА_4 повідомив про те, що 24.02.2016 року о 16.30 годині він виявив свою тітку ОСОБА_8 , яка лежала роздягнена на підлозі та мала видимі тілесні ушкодження, які, на його думку, міг спричинити його старший брат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п.9);

- протоколом огляду від 24.02.2016 року і фото-таблицями до нього, із яких убачається, що під час огляду місця події, яким є будинок АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речі зі слідами речовини бурого кольору, а саме: 4 наволочки, фрагмент сидіння табурету, металевий совок, рушник світлого кольору, армійські гімнастерку та галіфе (а.п.11-17);
- висновком експерта № 88к від 25.02.2016 року, відповідно до якого кров ОСОБА_6 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО (а.п.46);

- протоколом огляду трупу від 25.02.2016 року та фото-таблицями до нього, із яких убачається, що у відділенні реанімації Дніпропетровської шостої міської клінічної лікарні під час зовнішнього огляду трупу ОСОБА_8 виявлені множинні садна на обличчі, голові, грудній клітині та кистях верхніх кінцівок (а.п.84,86);
- висновком експерта № 332 від 23 березня 01 квітня 2016 року, відповідно до якого при серологічному дослідженні зразка крові з трупа ОСОБА_8 встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0, а при послідуючому дослідженні виявлений супутній антиген Н тієї ж системи. Основним групоспецифічним антигеном групи крові ОСОБА_6 є антиген Н. У піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_6 (об`єкт № 2) встановлена наявність крові та виявлений білок людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , що не виключає можливості її походження як від ОСОБА_8 , так і за рахунок домішку крові ОСОБА_6 , враховуючи групову приналежність його крові (а.п.92-95);
- висновком експерта № 334 від 23 березня 01 квітня 2016 року, відповідно до якого на робочій частині металевого совка (об`єкти №№ 1,2) встановлена наявність крові та виявлений білок людини, при серологічному досліджені якої виявлені антигени А, В і Н, яка могла походити від особи (осіб) з групою крові АВ0 або можливо змішування від двох чи більше осіб з різним сполученням в їх крові виявлених антигенів, і в цьому випадку не виключається можливість їх походження як від ОСОБА_8 , так і за рахунок домішку крові ОСОБА_6 (а.п.101-104);
- висновком експерта № 480 від 14-25 березня 2016 року, відповідно до якого в більшості слідів на двох наволочках (об`єкти №№ 1,2,5-12,14-26) встановлена наявність крові людини, при серологічному досліджені якої виявлені антигени В і Н, а в деяких слідах на двох наволочках - ще й ізогемаглютинін анти-А (об`єкти №№ 7,10-13,20-25), що не виключає можливості її походження від особи (осіб) групи крові В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном ОСОБА_18 , тобто не виключається можливість походження її як від ОСОБА_8 , так і за рахунок домішку крові ОСОБА_6 , груповій характеристиці крові якого властивий виявлений антиген Н (а.п.116-119);
- висновком експерта № 479 від 14-25 березня 2016 року, відповідно до якого у двох слідах на куртці ОСОБА_6 (об`єкти №№ 1,5) встановлена наявність крові людини, при серологічному досліджені якої виявлені антигени В і Н, що не виключає можливості її походження як від ОСОБА_8 , так і за рахунок домішку крові ОСОБА_6 (а.п.124-126);
- актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 363 від 26 лютого 23 березня 2016 року і висновком експерта № 363/55-Е від 23 березня 2016 року, із яких убачається, що на трупі ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудей з крововиливами у м`які тканини спини у поперековій області, які переходять на всю праву половину спини; переломів ребер з крововиливами праворуч 4-11 по навколохребтовій лінії, з розривом плеври; праворуч переломів 4, 5 ребер між правою передньо-пахвовою і середньо-ключичною лінією і переломів 6-8 ребер по передньо-пахвовій лінії з викришуванням кісткової пластинки зі сторони внутрішньої кісткової пластинки, а зі сторони зовнішньої кісткової пластинки - краї уламків гарно співставляються; переломів праворуч 4, 5, 6-8 ребер по середньо-ключичній лінії з елементами викришування та сколу зі сторони зовнішньої кісткової пластинки, а зі сторони внутрішньої кісткової пластинки - краї переломів гарно співставляються, плевра над ними не ушкоджена; ліворуч переломів 2-10 ребер по косій лінії, зверху вниз від передньо-пахвової і до лопаткової ліній по хрящоподібним кістковим мозолям; синців багрово-фіолетового кольору: на правій половині спини на рівні остистих відростків, 6-11 грудних хребців, над остистими відростками 3, 4 грудних хребців до 10 штук у вигляді внутрішньошкіряних крапкових крововиливів, у верхній частині правої молочної залози переривчастий синець. Вказані пошкодження виникли за кілька годин до настання смерті, переважно внаслідок численних ударів по тілу тупими твердими предметами, мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень та у сукупності знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті. Крім того, виявлені закрита внутрішньочерепна травма з крововиливами у покрови голови праворуч у скронево-потиличній області, праворуч в лобно-скроневій області, у правій лобній області; крововиливи під м`яку мозкову оболонку ліворуч та праворуч на випуклій поверхні обох лобних долей блідо-червоного кольору; крововилив на основі лівої лобної долі; синці багрово-фіолетового кольору праворуч у лобно-скроневій області з переходом на область правого ока, праву щоку та праву половину шиї, на фоні якого в області правої щоки є садна, вкриті шкоринкою на рівні з навколишньою шкірою, а місцями трохи нижче; в області підборіддя по нижньому краю в області проекції лівої виличної кістки, на верхній повіці лівого ока, в лівій скроневій області, з переходом на ліву щоку та до кута лівої гілки нижньої щелепи; крововилив у слизову нижньої губи. Крововилив у покрови голови праворуч у скронево-потиличній області і крововилив на основі лівої лобної долі виникли одночасно за механізмом травми прискорення (скоріше за всього внаслідок падіння потерпілої з прискоренням), а крововиливи у інших областях голови та крововилив під м`яку мозкову оболонку на випуклій поверхні обох лобних долей виникли внаслідок ударів по голові тупим предметом, що мав жорстку конструкцію. Закрита внутрішньочерепна травма могла сприяти більш швидкому настанню смерті, а ушкодження в області голови, у сукупності, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_8 наступила 24.02.2016 року о 18.50 годині від тупої травми грудей з численними переломами ребер, ателектазом легень та правостороннім гемотораксом, яка ускладнилася розвитком шоку, що підтверджується наявністю вищезгаданих ушкоджень.

Враховуючи розташування пошкоджень на різних поверхнях та в різних анатомічних областях, можливо вказати, що під час спричинення пошкоджень взаємне розташування постраждалої та особи, що спричиняла пошкодження, змінювалося._Удари по тілу наносилися з різних сторін з достатньою силою для спричинення такого характеру пошкоджень. Не виключено, що після отримання пошкоджень, ОСОБА_8 могла виконувати активні дії (а.п.131-135,136-138);
- висновком експерта № 363/102-Е від 26 березня 2016 року, із якого убачається, що в область грудей ОСОБА_8 було спричинено не менше 12-14 ударів, а в область голови не менше ніж 4-5 ударів. Під час проведення слідчого експерименту підозрюваний вказує лише на кілька ударів в область обличчя 24.02.2016 року, що не відповідає характеру, локалізації, механізму та давності виявлених на трупі тілесних ушкоджень у різних анатомічних областях тіла, частина яких спричинена задовго до настання смерті (а.п.148-149);
- речовими доказами, вилученими при огляді місця події зі слідами крові (а.п.152-157).

Оцінивши у сукупності наведені докази, які є достовірними, допустимими й достатніми, суд дійшов висновку про те, що за обставин, указаних у обвинувальному акті (в редакції від 07 вересня 2016 року) було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_8 .

Доводи ОСОБА_6 про те, що 24.02.2016 року він не спричиняв ОСОБА_8 тілесні ушкодження, від яких остання померла, суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення покарання, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю зазначених доказів, у тому числі послідовними показаннями потерпілого, які суд визнає об`єктивними, не маючими на меті обмовити ОСОБА_6 .
Його твердження про можливу причетність до побиття ОСОБА_8 його рідного брата ОСОБА_19 , судом не приймаються до уваги як безпідставні.

Посилання ж ОСОБА_6 на висновок експерта № 805-Е від 25-27 лютого 2016 року, із якого убачається, що у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді вкушеної рани 1-го пальця лівої кисті, крововиливу під нігтьову пластинку 1-го пальця лівої кисті, садна на спинці носу та синця у правій параорбітальній області (а.п.39-40), як на доказ його побиття ОСОБА_20 23 і 24 лютого 2016 року, судом залишаються поза увагою, оскільки знаходяться поза межами об`єктивної сторони злочину, інкримінованого обвинуваченому, і підлягають вирішенню в іншому кримінальному провадженні.

Протокол проведення слідчого експерименту від 25.03.2016 року і відеозапис цієї слідчої дії, відповідно до яких ОСОБА_7 у присутності понятих, захисника і спеціаліста СМЕ розповів показав, яким чином і в яку частину тіла ОСОБА_8 він наніс удари руками (а.п.139-142,146), суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються висновком експерта № 363/102-Е та показаннями експерта у суді й не містять даних щодо предмету доказування.

З цих же підстав суд не посилається у вироку та не оцінює інші матеріали кримінального провадження, досліджені за письмовим клопотанням процесуального керівника (аркуші судового провадження 63-64).

Аналіз усіх доказів по справі дає суду підстави для висновку про повну доведеність вини ОСОБА_21 у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за обставин, встановлених у обвинувальному акті та необхідність призначення покарання, передбаченого законом.

З огляду на зазначене доводи захисника про необхідність винесення виправдувального вироку є необґрунтованими.

При визначенні виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи та особу ОСОБА_6 , - раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, на момент затримання не працював, за місцем проживання характеризується негативно як особа, яка зловживає алкогольними напоями, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання, суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений стверджував, що 23 і 24 лютого 2016 року вживав спиртні напої та знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Ці обставини в суді підтвердив і потерпілий ОСОБА_22 .

Однак, виходячи з обмежень, встановлених ч.3 ст.337 КПК України суд не може самостійно встановити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст.91 КПК України), оскільки це виходить за межі висунутого обвинувачення та погіршує становище обвинуваченого, а тому не вправі визнати обставиною, що обтяжує покарання «вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння» у відповідності до п.13 ч.1 ст.67 КК України.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_6 , його ставлення до наслідків вчиненого злочину, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, а також думку прокурора і потерпілого щодо виду і міри покарання, суд вважає необхідним призначити реальне покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк ближче до максимальної межі санкції ч.2 ст.121 КК України, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Цивільний позов потерпілим та витрати на залучення експертів стороною обвинувачення не заявлялися.
Долю речових доказів, з урахуванням думки потерпілого, суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 9 (дев`ять) років.

Строк покарання обчислювати по протоколу, складеному відповідно до ст.208 КПК України, тобто з 25 лютого 2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 25 лютого по 14 вересня 2016 року включно.
До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Чотири наволочки світло-рожевого кольору та полотенце білого кольору в різнокольорових смужках, металевий совок, фрагмент сидіння дерев`яного табурету, нігтьові зрізи ОСОБА_6 та залишки змивів на марлі, які знаходяться на зберіганні у Дніпровському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанов старшого слідчого СВ ОСОБА_23 від 01.03.2016 року, 28.03.2016 року та 31.03.2016 року по квитанціях № 00000180 (порядковий № 124), № 00000202 (порядковий № 143) та № 00000207 (порядковий № 148), - після набрання вироком законної сили знищити як такі, що не мають матеріальної цінності.

Куртку та галіфе обвинуваченого ОСОБА_6 , які знаходяться на зберіганні у Дніпровському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови старшого слідчого СВ ОСОБА_23 від 28.03.2016 року по квитанції № 00000202, - після набрання вироком законної сили повернути особі, уповноваженій ОСОБА_6 , а у разі відмови від отримання - знищити як такі, що не мають матеріальної цінності.

DVD диск із відеозаписом слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , - зберігати на аркуші 146 матеріалів кримінального провадження № 0000472.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1