Справа № 352/868/16-к
Провадження № 1-кс/352/202/16
У Х В А Л А
про відмову в арешті майна
24 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3

розглянув клопотання старшого слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000022 від 10 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК України.

Клопотання надійшло до суду «23» червня 2016 р.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, -

в с т а н о в и в :

Клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000022 від 10 червня 2016 року відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав та просив його задовольнити, виходячи з наступних підстав. СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК України, а саме щодо підроблення службовими особами Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області рішення сесії сільської ради про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,08 га в урочищі "Ксьондзові городи" в с. Підлужжя Тисменицького району Івано-Франківської області, чим завдано істотної шкоди інтересам держави. 22 червня 2016 р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК України. Згідно інформації Держгеокадастру в Тисменицькому районі земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0685 належить ОСОБА_7 згідно відомостей про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно від 23.01.2013 р. Враховуючи, що вказана земельна ділянка є об`єктом злочинного посягання - предметом кримінального правопорушення, з метою запобігання відчуження вказаної земельної ділянки та майбутнього забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, заборони вчиняти будь-які дії з нею, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно зазначеної ділянки, заборони здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно вказаної земельної ділянки, тому є необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0685 площею 0,08 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в урочищі «Ксьонзові городи» в с. Підлужжя Тисменицького району Івано-Франківської області, власником якої являється ОСОБА_7 , оскільки його незастосування може призвести до наслідків, які можуть нашкодити кримінальному провадженню та привести до неповернення земельної ділянки.

Приходжу до висновку, що клопотання про накладення арешту не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КК України (у редакції ЗУ від 18.02.2016 р.) арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.170 КПК України (у редакції ЗУ від 18.02.2016 р.) у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України (у редакції ЗУ від 18.02.2016 р.) у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України (у редакції ЗУ від 18.02.2016 р.) у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч.6 ст.170 КПК України (у редакції ЗУ від 18.02.2016 р.) у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України (у редакції ЗУ від 18.02.2016 р.) не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У ході розгляду клопотання встановлено:

- відсутність даних про те, що спірна земельна ділянка, щодо якої подано клопотання про накладення арешту, яка належить на праві власності третій особі, визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні;

- відсутність достатніх підстав вважати, що земельна ділянка підлягатиме спеціальній конфіскації, а також відсутність доказів того, що третя особа - власник майна набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 ч.1 ст.96-2 КК України, а саме: 1) одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалося (використовувалося) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) було предметом злочину, крім того, що повертається власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) було підшукано, виготовлено, пристосовано або використано як засіб чи знаряддя вчинення злочину, крім того, що повертається власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про його незаконне використання.

З огляду на викладене приходжу до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на спірну земельну ділянку, яка належить на праві власності третій особі.

На підставі викладеного, керуючись ст.170, 172, 173 КПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0685 площею 0,08 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в урочищі «Ксьонзові городи» в с. Підлужжя Тисменицького району Івано-Франківської області, власником якої являється ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя 1 ОСОБА_1