Головуючий суддя в І інстанції Шумко В.А.
Справа №1020/393/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2012 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді: Шумка В.А.,

при секретарі Маламан В. А.,

з участю прокурора Грібеннікова. С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ржищів Київської області кримінальну справу, порушену за фактом вимагання індивідуального майна невідомими особами у ОСОБА_1, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2012 року до Ржищівського міського суду Київської області в порядку ст. 11-1 КПК України надійшла кримінальна справа, порушена за фактом вимагання індивідуального майна невідомими особами у ОСОБА_1, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України з поданням слідчого Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_2, погодженим заступником Кагарлицького міжрайонного прокурора Грібенніковим С.О. про закриття кримінальної справи.

19 жовтня 1996 року у вечірній час житель м. Ржищів ОСОБА_3 за попередньою змовою з невстановленою особою прийшли в квартиру ОСОБА_1 та під загрозою насильства взяли розписку про оплату ним ОСОБА_3 8750 грн.

19 листопада 1996 року у вечірній час житель м.Ржищів ОСОБА_3, спільно з двома невстановленими особами чоловічої статі (один з яких вже приходив до ОСОБА_1 минулого разу) прийшли до ОСОБА_1 та почали вимагати від нього переписати на ОСОБА_3 свій недобудований будинок.

27. листопада 1996 року , у вечірній час вищевказані особи силоміць вивезли ОСОБА_1 в ліс, що розташований за містом, де наносили йому побої, чим спричинили ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження та, погрожуючи вбивством останнього, вимагали здійснити переоформлення недобудованого будинку на ОСОБА_3 до 07.03.1997 року та віддати йому 2000 доларів США.

Проведені слідчо-оперативні заходи по встановлденню невідомих осіб позитивних результатів не дало.

07.03.1997року кримінальна справа № 12-3329 по обвинуваченню ОСОБА_3 по ст. ст. 19, 144 ч. 3, 222 ч. 1 КК України була направлена до суду для розгляду, а відносно невстановлених осіб була виділена в окреме провадження дана кримінальна справа.

Вжитими заходами встановити невідомих осіб, які вимагали у ОСОБА_1 гроші та майно встановити не вдалося.

02 грудня 1996 року за вказаним фактом СВ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській оласті було порушено кримінальну справу № 12-3380, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 144 КК України (1960)

07.04.1997 року крмінальну справу № 12-3380 було зупинено провадженням на підставі п. 3 ст. 206 КПК України.

13 травня 2012 року в даній кримінальній справі було відновлене досудове слідство і змінено кваліфікацію злочину у зв'язку із зміною законодавства на ч.2 ст. 189 КК України (2001).

Факт вчинення вимагання підтверджується матеріалами справи: заявою ОСОБА_1 про злочин, актом перепису валюти від 02.12.1996 року, згідно якого було переписано номерні знаки на грошових купюрах, які ОСОБА_1 мав намір передати ОСОБА_3.; актом добровільної видачі від 02.01.1996 року, згідно якого ОСОБА_3 добровільно видав працівникам міліції грошову суму, яку йому передав ОСОБА_1 та купюри, які були переписані працівниками міліції в акті перепису валюти; квитанцією про сплату державного мита ОСОБА_3 від 02.12.1996 року за оформлення договору дарування; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_1 від 02.12.1996 року, в якому вказані обставини скоєння злочину; протоколом про виїмку документів від 02.12.1996 року , яким було вилучено розписку ОСОБА_3 про отриману ним суму від ОСОБА_1 та договір дарування ОСОБА_3 недобудованого будинку; копією розписки ОСОБА_3 про отриману ним грошову суму у ОСОБА_1; протоколом огляду речових доказів від 02.12.1996 року, згідно якого було здійснено огляд грошових купюр, переданих ОСОБА_1 ОСОБА_3; протоколом допиту свідка ОСОБА_4 від 03.12.1996 року, згідно якого свідок повідомила всі обставини, які їй були відомі по даному факту; протоколом виїмки від 03.12.1996 року, згідно якого було вилучено нотаріальний проект договору дарування та рішення Ржищівської міської ради про дозвіл на дарування будинку; протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 03.12.1996 року, яка повідомила обставини, які їй були відомі по даному факту; протоколом допиту свідка ОСОБА_1 від 03.12.1996 року, який повідомив обставини, які йому були відомі; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 03.12.1996 року, згідно якого останній повідомив всі відомі йому обставини; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.121996 року, згідно якого, останній повідомив відомі йому обставини по даній справі; протоколом ОМП від 04.12.1996 року, згідно якого було оглянуто дорогу Ржищів-Гребені, згідно якого було оглянуто місце нанесення потерпілому тілесних ушкоджень; протоколом огляду речових доказів від 04.12.1996 року, згідно якого було оглянуто носову хустинку та два пластмасові предмети зі слідами бурого кольору, схожими на кров; протоколом пред'явлення для впізнання від 05.12.1996 року, згідно якого ОСОБА_6 впізнала носову зхустинку, що раніше належала її чоловікові; матеріалами судово-медичної експертизи від 10.12.1996 року, згідно яких, експерт дійшов висновку, що нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_1 відносяться до легких тілесних ушкоджень; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.02.1997 року, згідно якого, остання повідомила відомі їй обставини по даному факту; протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_3 від 27.02.1997 року, згідно якого останнього було допитано про відомі йому обставини справи.

В своєму поданні слідчий вказав, що в ході проведення досудового слідства осіб, які вчинили злочин, не встановлено, а строки притягнення до кримінальної відповідальності за даний злочин вже закінчились.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України слід закрити у зв'язку з закінченням строків давності на підставі нижчезазначеного.

Санкцією ч. 2 ст. 189 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно, згідно ч.4 ст. 12 КК України вищевказаний злочин відноситься до тяжкого злочину.

Згідно диспозиції п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа, що скоїла злочин звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно з ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з'явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п'ятнадцять років.

Згідно п.5 ч. 1 ст. 7-1 КПК України, провадження по кримінальній справі може бути закрито судом у зв'язку із закінченням строків давності.

Враховуючи викладене, керуючись 7-1 КПК України, ч. 2 ст.49 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по кримінальній справі, що порушена за фактом вимагання індивідуального майна невідомими особами у ОСОБА_1, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, - закрити, в зв'язку з закінченням строків давності.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти діб з моменту проголошення до Апелчційного суду Київської області через Ржищівський міський суд.

Суддя: