Дата документу Справа № 314/3131/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 314/3131/16-к Головуючий в 1 інстанції
Провадж. № 11-кп/778/1599/16 ОСОБА_1
Категорія ч.5 ст. 72 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянула 17 листопада 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання».
Учасники судового провадження:
Встановлені ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2016 року обставини:
Засуджений вироком Кіровоградського обласного суду від 09.04.1998 року та ухвалою того ж суду від 19.06.2000 року за ст. 69, п.п «а», «г», «ж», «з», «і» ст. 93, ч.3 ст. 142, ч.2 ст. 80, ст. 42 КК України в ред. 1961 року до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 , який відбуває призначене покарання в Вільнянській установі виконання покарань УДПтСУ в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього положень Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання», а саме: про зарахування в строк позбавлення волі строку поперенього увєязнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2016 року:
Судом в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.
В обгрунтування прийнятого рішення суду зазначив, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, яке відповідно до ст. 64 КК України, на відміну від покарання в виді позбавлення волі, обчислюється не у календарних датах (роках, місяцях та днях), а вказівкою на подію, яка неминуче повинна настати.
Як зазначив суд, ст. 72 КК України згідно Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року передбачено можливість зарахування судом сроку попереднього ув`язнення лише відносно покарання у виді позбавлення волі, яке обчислюється у календарних датах, або відносно менш тяжких покарань, які з цією метою перераховуються у різних співвідношеннях. Можливості застосування положень цієї статті до такого покарання, як довічне позбавлення волі, зпакон не передбачає.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , посилається на незаконність оскаржуваної ухвали, відмову в застосуванні до засудженого до довічного позбавлення волі положень ст. 72 КК України може бути визнано й дискримінацією по відношенню до нього, оскільки незастосування положень вказаної норми безпідставно виключає для ОСОБА_7 право на збільшення коштів, які він має право витрачати за місяць, право на переведення до камери з більшою кількістю співкамерників, право брати учать у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру. Вважає, що судом було достатньо вивчено матеріали провадження, однак невірно витлумачено діюче законодавство, що й призвело до ухвалення незаконного рішення. Стверджує, що Закон України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання», не передбачає жодних обмежень для застосування його положень до осіб, засуджених до позбавлення волі, в тому числі й до довічного позбавлення волі. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою зарахувати ОСОБА_7 , на підставі ст. 72 КК України, термін попереднього ув`язнення з 13 квітня 1997 року по 23 липня 1998 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, прокурора, який висловив заперечення вимогам апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Положеннями ст. 409 КПК України, визначені підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу, визначених ст. 409 КПК України підстав для її зміни чи скасування колегією суддів не встановлено. Закон України про кримінальну відповідальність правильно застосувано судом.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» № 838-8-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення проводиться до особи у разі засудження до позбавлення волі, тобто на строк від одного до п`ятнадцяти років (ст. 63 КК України).
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Кіровоградського обласного суду від 09.04.1998 року та ухвалою того ж суду від 19.06.2000 року за ст. 69, п.п «а», «г», «ж», «з», «і» ст. 93, ч.3 ст. 142, ч.2 ст. 80, ст. 42 КК України в ред. 1961 року до довічного позбавлення волі, що відповідно до вимог ст.ст. 51, 64 КК України - є окремим видом покарання, до якого застосування ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року не передбачено.
Таким чином, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» № 838-8-VIII від 26.11.2015 року та зарахування строку попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, і відмовляючи засудженому в задоволені клопотання, місцевий суд правильно застосував кримінальний закон України та врахував внесені зміни до Кримінального кодексу України щодо редакції ч.5 ст. 72 КК України.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 є безпідставними.
Ухвала є законною та обгрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання», залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4