справа №176/1387/16-к
провадження №1-в/176/936/16
УХВАЛА
17 травня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЖВК №26 ОСОБА_4 ,

засудженного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, під час дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції, під час трансляції із Жовтоводської виправної колонії №26, клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання,

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від покарання. В клопотанні зазначив, що за період відбування покарання має 3 заохочення. На його думку він довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні своє клопотання підтримав за обставин, викладених в ньому.

Представник Жовтоводської виправної колонії №26 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, мотивуючи тим, що засуджений 21.04.2016 року розглядався на адміністративній комісії щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання і йому відмовлено, як такому, що не довів своє виправлення. Засуджений не працевлаштований на виробництві установи та не виконує роботи по благоустрою колонії, оскільки відмовився працювати. Підтримує стосунки із засудженими негативної спрямованості, формально ставиться на заходи виховного характеру. Дійсно, засуджений має три заохочення. Однак, має одне стягнення у виді поміщення у ДІЗО строком на 5 діб за зберігання заборонених речей, зазначене порушення, згідно норм КВК України, є злісним порушенням. Поведінка засудженого за весь період відбування покарання свідчить про те, що останній не бажає ставати на шлях виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , підтримав думку представника адміністрації ЖВК №26.

Суд, заслухавши засудженого, представника ЖВК №26, висновок прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.07.2012 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.115, ч.3 ст.186 КК України, та йому призначено остаточне покарання, із застосуванням ст.70 КК України, у виді позбавлення волі строком 9 років. Строк відбування покарання рахувати з 24.01.2011 року.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17.02.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 03.04.2010 року по 27.11.2012 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В даний час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії №26.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

З метою з`ясування даних про особу засудженого в ході судового засідання, судом вивчено документи, що знаходяться в особовій справі засудженого та відображають процес відбування ним покарання і процес становлення на шлях виправлення, заслухано пояснення засудженого та представника адміністрації Жовтоводської виправної колонії №26.

Згідно особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_5 в місцях попереднього ув`язнення утримувався з 12.04.2010 року. Під час тримання в Черкаському слідчому ізоляторі режим попереднього ув`язнення не порушував, стягнень та заохочень не мав. Працевлаштований не був.

З 27.02.2011 року відбував покарання у Черкаській виправній колонії №62. За час відбування покарання у зазначеній установі режим попереднього ув`язнення не порушував, мав 2 заохочення, стягнень не мав.

З 04.02.2013 року відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26, за період відбування покарання в зазначеній установі зарекомендував себе з негативної сторони, встановлені правила поведінки та розпорядок дня порушує, має одне стягнення, має заохочення, одне заохочення було накладено з метою стимулювання право слухняної поведінки. Потребує додаткового контролю з боку адміністрації установи.

На виробництві установи не працевлаштований, оскільки не бажає працювати. Негативно ставиться до робіт з благоустрою колонії. На заходи виховного характеру реагує негативно, суспільно-корисної активності не виявляє.

За період попереднього ув`язнення і період відбування покарання у виправних колоніях засуджений ОСОБА_5 має три заохочення: 16.07.2011 року - подяка; 20.11.2011 року подяка та 05.01.2015 року - подяка.

Окрім того, 23.06.2014 року засуджений притягувався до дисциплінарної відповідальності за зберігання заборонених речей, за що підданий стягненню у виді поміщенні у ДІЗО строком 5 діб.

Стаття 133 Кримінального виконавчого кодексу України визначила, що злісним порушником установленого порядку відбування покарання є засуджений, який, окрім іншого, зберігає заборонені предмети.
Тобто, засуджений ОСОБА_5 , будучи притягнутим за зберігання заборонених речей, є злісним порушником режиму відбування покарання.

Окрім того, з матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 відбуває кримінальне покарання за вчинення особливо тяжкого злочину.

На думку суду поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом всього періоду попереднього ув`язнення та відбування покарання свідчить про те, що він не довів своє виправлення. Адже, виправлення засудженого повинно відбуватися протягом всього періоду відбування покарання та поведінка засудженого протягом зазначеного періоду повинна свідчити про дійсне виправлення останнього.

Матеріали справи не підтверджують той факт, що ОСОБА_5 , дійсно, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відмовляється працювати. Проте, однією із умов умовно-дострокового звільнення є сумлінне ставлення засудженого до праці. Відмова засудженого від праці не може свідчити про його виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 7 днів до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя