Номер справи214/61/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2012

Літинський районний суд Вінницької області в складі

головуючого- судді: Сільченка О.В.

при секретарі: Плахотнюк Л.М.

за участю прокурора Зелениці Б.В.

та адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Літина справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с.Дашківці Літинського району, Внницької області, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, не працюючий, раніше не судимий;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України;

В С Т А Н О В И В:

20.08.2011р., приблизно 0 10-30 год., перебуваючи на подвірї домогосподарства по пров. Комсомольський.4, с.Дашківці, Літинського району Вінницької області, під час суперечки, яка виникла на підставі особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3, підійшов до неї, де умисно наніс один удар нижньою частиною долоні руки у верхню частину голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньо-суглобового та остистого відростків пятого шийного хребця.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 своєї вини не визнав та пояснив, що 20.08.11 р. він приїхав до домогосподарства бувшої дружини в с. Дашківці пров. Комсомольський, 4 Літинського району з метою побачення із дочкою ОСОБА_4. У його автомобілі перебувала ОСОБА_5, з якою він домовився перевезти товари. Коли він зайшов на територію вказаного домогосподарства, то на вулицю вийшла сестра бувшої дружини ОСОБА_6 разом із його дочкою ОСОБА_4. Він передав дочці коробку цукерків Стріла та морозиво, однак ОСОБА_6 відібрала у дочки цукерки та морозиво та викинула їх на землю. Він підняв декілька цукерок, але ОСОБА_6 їх вибила з його руки. Він з нею посварився та, залишивши домогосподарство, поїхав. ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_6 ударів рукою та коробкою від цукерків не наносив, а раніше надані пояснення надавав через те, що працівники міліції його примусили таке зробити.

Потерпіла ОСОБА_6 під час розгляду справи пояснила, що в серпні 2011 р. вона перебувала у своєму будинку разом із племінницею Анастасією. Почувши гавкіт собаки, вона вийшла на подвіря, де побачила ОСОБА_2, у якого в руках була коробка цукерків та морозиво. ОСОБА_2 мав намір взяти дочку на визначений час, але вона йому відмовила, після чого між ними виникла сварка. Під час сварки вона відібрала у Анастасії цукерки та морозиво, які їй дав ОСОБА_2, та викинула їх на землю. Після цього ОСОБА_2 вдарив її долонею руки по голові, в результаті чого вона відчула біль в області хребта та почала кричати. ОСОБА_2 залишив домогосподарство. ОСОБА_6 під час розгляду справи вимагала стягнути із ОСОБА_2 шкоду в сумі 1600,10 грн., які вона витратила на лікування, 80 тисяч грн.. моральної шкоди, так я вона перенесла фізичний біль та 2500 грн. витрат на правову допомогу.

Свідок у справі ОСОБА_7 пояснив, що являється батьком потерпілої, а ОСОБА_2- бувшим зятем. 20.08.11 р. перебував на роботі та йому по телефону повідомила дружина про те, що ОСОБА_2 побив дочку ОСОБА_8. Він приїхав додому та разом із дочкою поїхав до прокуратури Літинського району, де подали про це заяву. Дочка йому розповіла, що коли ОСОБА_2 приїхав щоб забрати Анастасію, то вона йому у цьому відмовила. В результаті цього між ними виникла сварка та вона виконула цукерки та морозиво, які привіз ОСОБА_2 У відповідь на її дії ОСОБА_2 ударив її рукою по голові.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_6 являється її дочкою, а ОСОБА_2 бувшим зятем. Біля 11 годин 20.08.11 р. вона приїхала додому та дочка розповіла про те, що приїздив ОСОБА_2 за Анастасією. Між ними виникла суперечка та ОСОБА_2 вдарив її рукою по голові та вона себе погано почуває.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що із порепілою вона проживає по сусідству. Перебуваючи на своєму подвірї, вона почула крик та плач ОСОБА_6 Вона підійшла до домоволодіння ОСОБА_6 та побачила на подвірї розкидані на землі цукерки. ОСОБА_2 на подвірї ОСОБА_6 вона взагалі не бачила. ОСОБА_6 їй сказала, що її вдарив ОСОБА_2

Свідок у справі ОСОБА_5 пояснила, що в серпні 2011 р. в магазин, де вона працює зайшов ОСОБА_2 та купив цукерки і дві пачки морозива. Вона його попросила привезти товар до магазину, на що він погодився і вони разом поїхали. ОСОБА_2 пояснив, що спочатку заїде до дочки ОСОБА_4, після чого поїдуть за товаром. Приїхавши до домоволодіння ОСОБА_6, ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, а вона, сидячи на передньому сидінні, залишилася в автомобілі. Коли ОСОБА_2 зайшов до домоволодіння ОСОБА_6, то через деякий час вона побачила, що на землю впала коробка з цукерками. ОСОБА_2 та ОСОБА_6 між собою сварилися. ОСОБА_2 підняв частину коробки від цукерків та кинув її у ОСОБА_11 ОСОБА_5 пояснила, що вона не бачила, що ОСОБА_2 наносив удар ОСОБА_6 Крім цього, ОСОБА_5 пояснила, що весь час коли вона перебувала в автомобілі ОСОБА_2 на вулиці, то ніяких автомобілі по вулиці не їхали.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що працює слідчим Літинського РВ УМВС. При розслідуванні цієї кримінальної справи ніякого тиску на ОСОБА_2 ні вона ні інші працівники міліції не чинили.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що працює таксистом у м. Вінниці та в кінці серпня 2011 р. незнайома йому особа зробила замовлення на поїздку в с. Дашківці Він з цією особою приїхав в с. Дашківці Літинського району та заїхав на одну із вулиць, яка була тупиковою. Проїжджаючи одне із домогосподарств, він побачив сварку між чоловіком та жінкою, а поряд знаходилася дитина. Він зрозумів, що це сімейний конфлікт. Він бачив на вулиці розкидані цукерки та як чоловік вдарив рукою по голові жінку. Чоловік знаходився спиною до вулиці, а жінка- обличчям. Обличчя того чоловіка він не бачив, а тому впізнати не може, хоч ОСОБА_2, якого він бачить у судовому засіданні схожий на ту особу. Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він знає батька потерпілої, так як разом працюють таксистами та від нього почув про те, що бувший зять побив дочку, а тому згадав, що бачив цю ситуацію.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_14 пояснив, що потерпіла дійсно могла отримати наявні у неї тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості 20.08.11 р. лише від травматичної дії твердого предмету, яким може бути долоня руки. ОСОБА_15 пояснив, що перелом верхньо-суглобового та остистого відростків пятого шийного хребця можливий лише за умови нанесення удару в область голови та не може утворитися внаслідок різких рухів головою без застосування травматичної дії на голову. Крім цього, ОСОБА_14 пояснив, що наявність травматичної дії тупого твердого предмету в області голови потерпілої стверджують легкі тілесні ушкодження, які виявлені у неї та які також могли утворитися в той самий час коли утворилися середньої тяжкості ушкодження, тобто 20.08.11 р.

Не дивлячись на невизнання своєї вини ОСОБА_2, його винуватість у вчиненні злочину доведена поясненнями свідків та доказами у справі.

Згідно висновку експерта № 2999 від 07.12.2011р. 61-63) ОСОБА_6 отримала перелом верхньо-суглобового та остистого відростків пятого шийного хребця, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що не являються небезпечними для життя, але спричиняють тривалий розлад здоровя, понад 21 день, і які утворилися внаслідок безпосередньої травматичної дії тупого твердого предмету з місцем прикладання сили в лобній ділянці справа та послідуючої інерційної дії сили в ділянці шийного відділу хребта з розгинальним механізмом травми та не виключено їх утворення 20.08.11 р.

Наявність легких тілесних ушкоджень, які вказані у цьому висновку експертизи, а саме, закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, підшкірна гематома у лобній ділянці справа свідчать про факт нанесення удару твердим тупим предметом у лобну частину голови, що логічно увязується із поясненнями потерпілої та отриманими тілесними ушкодженнями середнього ступеню тяжкості.

Дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя , але таке що спричинило тривалий розлад здоровя.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_2, виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризуються позитивно та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_2, відсутні.

Відповідно до ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у ї вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Отже, ОСОБА_2, проживаючи окремо від своєї дитини та маючи право на участь у її вихованні та спілкуванні з нею, 20.08.11 р. на законних підставах мав намір спілкуватися з дитиною та надати їй куплені солодощі, однак в реалізації такого права йому перешкоджала ОСОБА_6, дії якої були протиправні, то суд рахує, що саме дії потерпілої спровокували таку поведінку ОСОБА_2, а тому суд цю обставину враховує як таку, що пом"якшує його покарання на підставі ч.2 ст. 66 КК України.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових злочинів має бути покарання не повязане із його відбуванням у місцях обмеження чи позбавлення волі, звільнивши його від його відбування із іспитовим строком.

Вирішуючи питання про відшкодування заподіяних збитків потерпілій ОСОБА_6 суд дослідив надані чеки на придбання медикаментів для лікування на 1600,10 грн., однак доказів про те, що такі медикаменти були призначені лікарем та були необхідні для лікування суду не надано, тобто в цій частині у задоволенні позову слід відмовити через відсутність доказів такої шкоди.

Вирішуючи питання про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 2500 грн. витрат на правову допомогу, суд вважає, що у задоволенні такої вимоги слід відмовити, так як доказів про таку оплату справа не містить. Крім цього, відповідно до постанови про визнання законним представником (а.с. 91) ОСОБА_1, який, як вказано, надавав правову допомогу, визнаний законним представником потерпілої, а стягнення витрат повязаних із оплатою коштів законному представникові законом не передбачено.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи, що винуватість ОСОБА_2 у заподіянні ОСОБА_6 тілесних ушкоджень повністю доведена, то на її користь із ОСОБА_2 слід частково стягнути моральну шкоду, яка полягає у моральних та фізичних стражданнях у звязку із ушкодженням здоровя. Ураховуючи нетривалість лікування таку шкоду суд оцінює у три тисячі гривень.

Доводи потерпілої стосовно стягнення із підсудного 80 тисяч грн. моральної шкоди, так як вона є інвалідом 1 групи та внаслідок вчиненого злочину ОСОБА_2 вона втратила здоровя, суд оцінює критично через те, що доказів про звязок її хвороби та інвалідності із заподіяними тілесними ушкодженнями справа не містить.

Керуючись ст. 323, 33-335 КПК України:

П Р И С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді

обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України ухвалити про звільнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, обов"язки: повідомляти кримінально- виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з*являтися для реєстрації у кримінально- виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід - підписка про невиїзд ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити до набрання вироком законної сили.

На користь ОСОБА_6 із ОСОБА_2 стягнути 3000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 1600, 10 грн. на лікування та 2500 грн. на надання юридичної допомоги відмовити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 15 діб.

Суддя: ОСОБА_16