Номер провадження: 11-сс/785/1683/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року про задоволення клопотання прокурора відділу військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою на 60 днів відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджан, громадянина України, не зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні № 0000562 від 17.03.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 296 КК України у складі організованої на початку 2016 року ОСОБА_11 групи, об`єднаної єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, метою якої було ведення різноманітної злочинної діяльності, перш за все спрямованої на вчинення корисливих злочинів проти власності з метою незаконного збагачення, а також інших злочинів, включаючи підкуп службових осіб правоохоронних органів та залучення їх до групи для прикриття своєї злочинної діяльності і запобігання можливості її розкриття правоохоронними органами та притягнення членів групи до кримінальної відповідальності та фізичну розправу з особами, які наважувалися вступати в конфлікти з членами групи для утвердження злочинного авторитету членів організованої групи.

Роль ОСОБА_8 в організованій групі полягала в тому, що він, як колишній співробітник правоохоронних органів, використовуючи свої навички оперативного працівника та особисті зв`язки серед діючих співробітників правоохоронних органів, виконував функції пособника при вчиненні конкретних злочинів консультував членів групи щодо дій у разі викриття їх співробітниками правоохоронних органів, сприяв приховуванню інформації про злочини, вчинені членами групи, одержував інформацію щодо ходу та спрямування розслідування таких злочинів з метою ефективної у подальшому протидії слідству тощо.

В ході діяльності вказаної групи у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 05.07.2016 року були спричинені тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_23 , виконавцями чого були ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; 31.07.2016 року було вчинене хуліганство із застосуванням травматичної зброї ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , останнього з яких з метою його переховування від правоохоронного органу за допомогою дій ОСОБА_24 та ОСОБА_19 01.08.2016 року було вивезено з території лікарні; в ніч на 14.08.2016 року було здійснено таємне викрадення майна ОСОБА_25 з належної йому квартири АДРЕСА_3 , на суму 165000 грн., виконавцем чого були ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

20.09.2016 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 296, ч. 5 ст. 185 КК України після його затримання в порядку ст.190, 191 КПК України на підставі ухвали слідчого судді, ухваленої після надходження до суду клопотання про обрання відносно ОСОБА_19 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

21.09.2016 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 18.11.2016 року.

05.10.2016 року постановою заступника військового прокурора Південного регіону України продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 4-х місяців до 06.12.2016 року, а 04.11.2016 року цей строк продовжено до шести місяців.

11.11.2016 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 до 60 днів, обґрунтоване тим, що неможливо завершити досудове розслідування до вказаного строку у зв`язку зі складністю даного кримінального провадження, оскільки необхідно отримати висновки судових експертиз та провести ряд слідчих і процесуальних дій. Крім того, в клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому тяжких та особливо тяжких злочинах, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі понад десять років, тому є достатні підстави, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перебуваючи на свободі може впливати на свідків та може вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється (п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України), що свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 не може бути застосований.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року клопотання прокурора задоволено, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів до 14.01.2017 року. Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; проживає по АДРЕСА_4 без реєстрації і є підстави вважати, що він може переховуватись від органу досудового розслідування і суду наявні ризики, передбачені п.п.1, 2,3 ч.1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя також прийшов до висновку, що прокурором надано достатньо доказів на підтвердження того, що більш м`який запобіжний захід не може бути застосований до ОСОБА_8 , оскільки зазначені в клопотанні слідчого ризики не зменшились та підозрюваний може порушити покладені на нього процесуальні обов`язки.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у разі визначення застави встановити її у розмірі відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, стверджуючи, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, обґрунтованість підозри не доведена, представлені докази є недопустимими, слідчий суддя посилається на ризики, які не зазначені в клопотанні, безпідставно послався на відсутність реєстрації за місцем проживання по АДРЕСА_4 , де підозрюваний ніколи не проживав, апелянту не зрозуміло звідки взялась ця інформація і як слідчий суддя міг обґрунтовувати нею ризик за п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. На думку захисника слідчим суддею і прокурором не взято до уваги, що тримання під вартою є винятковий запобіжний захід і його застосування може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляцію, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, розглянувши судові матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як видно із ухвали від 21.09.2016 року, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя виходив з того, що підозра у вчиненні інкримінованих йому злочинів при вказаних вище обставинах є обґрунтованою, а наявним ризикам: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження (п.2,3 ч.1 ст. 177 КПК), а також ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК України (можливості переховування від органів досудового розслідування), оскільки підозрюваний проживає в АДРЕСА_4 без реєстрації, - не можна запобігти іншим чином, крім обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний з`ясувати чи не зменшився заявлений ризик (ризики) та чи з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Продовжуючи строк тримання під вартою до 14.01.2017 року, слідчий суддя в ухвалі від 16.11.2016 року виходив із обґрунтованості підозри та того, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, а досудове розслідування не може бути завершено в зв`язку з необхідністю виконати цілий ряд слідчих і розшукових дій.

Висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри та наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає фактичним обставинам.

Відповідно до матеріалів провадження, і цю обставину підтвердив захисник в судовому засіданні, ОСОБА_8 раніше був співробітником карного розшуку, звільнений з правоохоронного органу в 2015 році. Зі змісту доданих до клопотання документів, а саме витягів з протоколів про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за абонентськими номерами осіб, які відповідно до повідомленої підозри входили в злочинну організовану групу, (за результатами розсекречення НСРД), ОСОБА_8 , як колишній співробітник правоохоронних органів, використовував свої навички оперативного працівника та особисті зв`язки серед діючих співробітників правоохоронних органів, виконував функції пособника при вчиненні конкретних злочинів консультував членів групи щодо дій у разі викриття їх співробітниками правоохоронних органів, сприяв приховуванню інформації про злочини, вчинені членами групи, одержував інформацію щодо ходу та спрямування розслідування таких злочинів з метою ефективної протидії слідству у подальшому, тощо (а.п.26-28, 31,33-34).

Про підозру ОСОБА_8 було повідомлено 20.09.2016 року після його затримання на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання та доставку до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

В цей же день, 20.09.2016 року було проведено обшук за місцем останнього фактичного проживання ОСОБА_8 , де було виявлено викрадені в ніч на 14.08.2016 року із квартири АДРЕСА_5 золоті вироби у великій кількості (а.п. 59-64), які впізнала мешканка цієї квартири ОСОБА_26 (а.п.71-75, 79-92). Розмір завданої шкоди цією крадіжкою становить 165 000 грн. Даний злочин кваліфіковано за ст.185 ч.5 КК України.

Повідомлена ОСОБА_8 підозра поки не змінена, проте докази на підтвердження прямої причетності підозрюваного до вчинення цього злочину - органом обвинувачення представлені. Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що на підставі отриманих нових даних ОСОБА_8 буде повідомлена змінена підозра.

Доводи захисту про те, що докази у виді витягів з протоколів про результати зняття інформації є недопустимими і безпідставно слідчим суддею прийняті до уваги, апеляційним судом не приймаються, оскільки ці документи відповідають вимогам ст. 99 КПК України.

Відповідно до повідомлення про підозру та відповідно до ухвали суду, підозрюваний зареєстрований в АДРЕСА_1 , а фактично проживає по цій же вулиці в будинку АДРЕСА_6 .

Проте, обґрунтовуючи наявність ризиків, слідчий суддя вказав на інше місце проживання без реєстрації (про яке також було зазначено в ухвалі від 21.09.2016 року про обрання запобіжного заходу) та перевірив наявність ризиків, зазначених в цій же ухвалі, не взявши до уваги нові дані клопотання про місце проживання підозрюваного та те, що в клопотанні прокурор вже не посилається на ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, та не з`ясував у прокурора обставини, з яких цей ризик не зазначений чи ризик відпав, чи він не зазначений помилково. А тому посилання слідчого судді в ухвалі на наявність даного ризику та на місце проживання підозрюваного в АДРЕСА_4 без реєстрації - є помилковим.

Апеляційний суд не переглядає законність ухвали від 21.09.2016 року та не може дати оцінку зазначеним в ній даним про місце проживання підозрюваного в АДРЕСА_4 без реєстрації. Разом з тим апеляційний суд вважає, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду наявний, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких і особливо тяжкого злочинів у складі організованої групи, за який передбачено покарання більше 10 років (ст. 185 ч.5 ), в м. Чорноморську проживає з матір`ю, своєї сім`ї та житла не має, зареєстрований в квартирі знайомих, а проживає також в квартирі, яка належить знайомим, його мати зареєстрована в м. Балті, де має житло, що вказує на відсутність тісних соціальних зв`язків. Крім того, ОСОБА_8 колишній співробітник правоохоронного органу, обізнаний в методах оперативно-розшукової діяльності, має відповідні навички, які використовував у своїй злочинній діяльності, допомагаючи підозрюваному ОСОБА_14 переховуватись від органів досудового розслідування. До слідчого судді для обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 не з`явився, а був затриманий на підставі ухвали слідчого судді.

Що стосується інших ризиків, зазначених в клопотанні, а саме: можливість впливати на свідків та інших учасників судового провадження і продовження злочинної діяльності, то про наявність цих ризиків свідчать дані про особу підозрюваного, який володіє знаннями та навиками оперативної роботи правоохоронних органів, зв`язками з діючими працівниками цих органів, а також ті дії, у вчиненні яких він підозрюється - сприяння уникненню від кримінальної відповідальності учасників організованої групи, переховуванню ОСОБА_14 від слідства, тиск та вплив на потерпілого ОСОБА_27 та інше.

Приймаючи до уваги, що в злочинну організовану групу входили працівники правоохоронних органів - органу прокуратури та поліції, а також колишній співробітник правоохоронного органу ОСОБА_8 , які допомагали особам, підозрюваним у вчинені тяжких та особливо тяжких злочинів, уникати кримінальної відповідальності, то суспільний інтерес, на який посилається захисник, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості і в даному разі виправдовує подальше тримання під вартою підозрюваного.

При таких обставинах вимоги апеляції про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі розслідування задоволенню не підлягають.

Також ст. 199 КПК України не передбачає можливості при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядати питання про визначення розміру застави, оскільки воно може бути вирішене тільки при обранні запобіжного заходу (ст. 183 КПК).

Оскільки слідчий суддя прийняв законне рішення про продовження строку тримання під вартою, то з огляду на викладені вище обставини, колегія суддів не встановила підстав для його скасування.

Керуючись ст.176, 177, 178, 199, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4