Справа № 197/868/16-к
Номер провадження № 1-кп/197/104/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Широке кримінальне провадження № 1-кп/197/104/16 (яке зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000296 від 24.06.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України , який має середню освіту , не одруженого , на утриманні нікого не має , раніше судимого : 04.12.2007 року за ч.1 ст. 186 КК України на 3 роки позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням на 2 роки ; 10.04.2008 року за ч.1 ст. 296 , ст. 72 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі , звільнений 20.06.2011 року по відбуттю строку покарання ; 08.07.2014 року за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням на 1 рік ; 11.09.2015 року випробувальний термін скасовано та направлено для відбування покарання у виді 1 року обмеження волі , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України, суд , -

ВСТАНОВИВ :

02 серпня 2016 року до Широківського районного суду Дніпропетровської області в порядку ст. ст. 291 , 474 КПК України надійшов обвинувальний акт затверджений прокурором ОСОБА_6 . 27.07.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 390 КК України з угодою про визнання винуватості від 27.07.2016 року між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000296 від 24.06.2016 року .

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово засуджений , останній раз 08 липня 2014 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до одного року обмеження волі , на підставі ст. 75 КК України звільнений від ваідбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік , та покладанням обов`язків передбачених п.2-4 ч.1 ст. 76 КК України , 11 вересня 2015 року згідно Ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області випробувальний термін скасовано та направлено засудженого для відбування покарання .

Так , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.12.2015 року , відбуваючи строк покарання у Широківському ВЦ УДПтС України в Дніпропетровській області №75 розташованому в с. Водяне по вул. Молодіжній , 33 , Широківського району Дніпропетровської області , з 01.12.2015 року , та будучи ознайомлений з правилами відбуття покарання у вигляді обмеження волі які передбачені ст. 56 Кримінально-виконавчого кодексу України п. 2 розділу 3 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань» затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року , маючи прямий умисел на систематичне порушення встановлених правил проживання, систематично порушував вимоги проживання , режиму утримання, а саме:

21.02.2016 року паління у невстановленому місці на відділенні СПС №1 , чим порушив п. 15 розділу 3 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань» затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року. За вказаним фактом на ОСОБА_4 , 29.02.2016 року правами начальника ШВЦ №75 було накладено стягнення у вигляді попередження.

22.02.2016 року ОСОБА_4 не вийшов на поіменну ранкову перевірку о 08.20 годин , чим порушив п.1 розділу 2 "Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань» затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року. За вказаним фактом на ОСОБА_4 29.02.2016 року правами начальника ШВЦ №75 накладено стягнення у вигляді догани.

25.02.2016 року ОСОБА_4 не вийшов на поіменну ранкову перевірку о 06.20 годин, чим порушив п. 1 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань» затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року. За вказаним фактом на ОСОБА_4 29.02.2016 року, правами начальника ШВЦ №75 накладено стягнення у вигляді суворої догани.

28.02.2016 року ОСОБА_4 не вийшов на поіменну ранкову перевірку о 06.45 годин, чим порушив п. 1 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань» затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року. За вказаним фактом на ОСОБА_4 , 11.03.2016 року правами начальника ШВЦ №75 накладено стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора на 3 доби, без вивода на роботу.

05.05.2016 року паління у невстановленому місці на відділенні СПС №1 , чим порушив п. 15 розділу 3 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань» затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року. За вказаним фактом на ОСОБА_4 , 12.05.2016 року , правами начальника ШВЦ №75 накладено стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора на 3 доби, без вивода на роботу.

26.05.2016 року ОСОБА_4 вживання наркотичні речовин чим грубо попрушив вимоги розділу 3 п. 7 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань» затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року. За вказаним фактом на ОСОБА_4 , 28.05.2016 року , правами начальника ШВЦ №75 накладено стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору на 10 діб без вивода на роботу.

08.06.2016 року ОСОБА_4 не виконував законні вимоги представників адміністрації установи , вживання слів ненормативної лексики в їхній бік , невиконання вимог розпорядку дня установи виконання покарання , чим грубо порушив вимоги розділу 2 п. 1. п.4, розділу 3 п. 10 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань» затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року та вимоги ст. 59 ч. 3 КВК України. За вказаним фактом на ОСОБА_4 , , 22.06.2016 року правами начальника ШВЦ №75 накладено стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора на 10 діб, без вивода на роботу.

12.06.2016 року ОСОБА_4 вживав спиртні напої, створив конфліктну ситуацію , чим грубо порушив вимоги розділу 3 п. 7 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань» затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року та вимоги ст. 59 ч. 4 КВК України . За вказаним фактом на ОСОБА_4 , 14.06.2016 року , правами начальника ШВЦ №75 накладено стягнення у вигляді поміщення до ізолятора на 10 діб без вивода на роботу.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 390 КК України , за ознаками , систематичного порушення встановлених правил проживання , вчинені особою , засудженою до обмеження волі .

Разом з обвинувальним актом до суду надано угоду про визнання винуватості , укладену 27.07.2016 року між прокурором Широківського відділу Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000296 від 24.06.2016 року , з одного боку , та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у цьому провадженні з іншої сторони , на підставі ст.ст. 468 , 469 , 472 КПК України в приміщенні Широківського відділу Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області за адресою Дніпропетровська область смт. Широке вулиця Соборна 95 .

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 390 ч.1 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.390 ч.1 КК України, у вигляді 1 року позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Заслухавши прокурора та обвинуваченого , його захисника , розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкції ст.390 ч.1 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Також суд вважає необхідним застосувати при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 вимоги ст. 71 КК України , так як засуджений ОСОБА_4 після постановлення вироку , але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б один із злочинів є особливо тяжким, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років. При складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно довідки невідбута частина покарання за вироком від 08 липня 2014 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України на 03.08.2016 року складає 3 місяці 13 днів .

Також застосувати правила ч.1 п.1 п/п б ст. 72 КК України , 1) одному дню позбавлення волі відповідають:б) два дні обмеження волі.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта відповідно до ч. 2 ст. 124 , ст. 126 КПК України відсутні . Цивільний позов не заявлено. Речові докази відповідно ст. 100 КПК України відсутні .

Вирішуючи питання відповідно до ст. 374 КПК України , рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження , п.9.ч.2 ст. 131 КПК України , щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує, що, знаходячись в ШВЦ № 75 , останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ч.1 п.5 ст. 177 КПК України . Окрім того, оскільки суд приймає рішення про призначення ОСОБА_4 реального виду покарання у вигляді позбавлення волі, та враховуючи зазначені ризики , суд вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не може запобігти ризикам, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України , у відношенні ОСОБА_4 , а тому йому повинний бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , що є необхідним і буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 липня 2016 року , укладену між прокурором Широківського відділу Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000296 від 24.06.2016 року , з одного боку , та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у цьому провадженні з іншої сторони .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ч.1 ст. 390 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 липня 2016 року покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі .

На підставі ч.1 ст. 71 КК України , за сукупністю вироків , до призначеного покарання , частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком 08 липня 2014 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України за правилом ч.1 п.1 п/п б ст. 72 КК України , 1) одному дню позбавлення волі відповідають:б) два дні обмеження волі; , та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі .

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , взявши під варту у залі суду , та строк покарання відраховувати з 03 серпня 2016 року .

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (із змінами, внесеним на підставі ЗУ № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»), зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого основного покарання, строк його попереднього ув`язнення з 03.08.2016 року і до дня набрання законної сили вироку суду, із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок суду першої інстанції , якщо інше не передбачено КПК України , набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , встановленого КПК України , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги , вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції .

Апеляційна скарга з підстав , передбачених ч.4 ст. 394 КПК України , може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення , а для осіб , які перебувають під вартою , - протягом тридцяти днів з моменту вручення їм копії вироку . Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України . Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпропетровської області .

Суддя: ОСОБА_1 .