АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
особи, що подала скаргу ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 про ігнорування рішення суду та незаконну бездіяльність Солом`янського районного управління Міністерства внутрішніх справ України м. Києва, яка полягає у тривалій відмові щодо внесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не відкриття досудового розслідування по заяві про вчинення тяжких злочинів, непред`явлення підозри, навмисному затягуванні строків розслідування, бездіяльності та інших порушеннях.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції поновити строк оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу, та прийняти рішення щодо дій слідчого судді суду першої інстанції, посилаючись на те, що п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження таких дій та бездіяльності слідчого, які були зазначені у його скарзі, а тому слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів судової справи, копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 отримав 09 червня 2016 року, тоді як подав апеляційну каргу 13 червня 2016 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 слідчий суддя виходив з того, що порушені у скарзі вимоги щодо бездіяльності органу досудового розслідування у розумінні ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню не підлягають, а тому слідчий суддя на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи те, що вимоги ОСОБА_6 полягали у зобов`язанні органу досудового розслідування до вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні, що не може бути предметом оскарження під час досудового розслідування, виходячи із норм, передбачених главою 26 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 .
Крім того, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею прийнято законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення про відмову у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 висновків слідчого судді не спростовують.
Наведена апелянтом у апеляційній скарзі вимога про прийняття рішення щодо дій слідчого судді не підлягають розгляду в апеляційному порядку під час перевірки ухвал слідчого судді та не передбачені чинним кримінальним процесуальним законодавством.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року, - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :

____________ ___________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3