Провадження № 1-кс/201/8028/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2016 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо нерозгляду клопотання від 06 вересня 2016 та зобов`язання вчинити процесуальні дії, -
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, в якій заявник просив зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області вчинити певну дію, а саме надати витяг з ЄРДР про реєстрацію відомостей про кримінальне правопорушення за поданою заявою, оскільки на цей час у нього відсутні дані про виконання органом досудового розслідування вимог ст. 214 КПК України, та допитати його як потерпілого, незважаючи на подане ним клопотання з цього приводу.
Розгляд справи призначався у режимі відеоконференції, але провести дистанційне судове засідання не надалося можливим, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення у ній в розумні строки.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був завчасно повідомлений належним чином, докази чого наявні у матеріалах справи, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
При цьому слідчим суддею враховано, що відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Кримінальним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Зважаючи на ці обставини, слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності, закріпленого у ст. 26 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність прокурора.
Суд, безпосередньо дослідивши матеріали скарги, вважає, що її слід задовольнити, при цьому виходячи із наступного.
Як вбачається із матеріалів скарги, 19 липня 2016 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР та зобов`язано прокуратуру Дніпропетровської області розглянути заяву ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 31 травня 2016 року у відповідності до вимог ст. 214 КПК України та повідомити його про розгляд заяви про кримінальне правопорушення. Однак за доводами скарги уповноваженими особами прокуратури Дніпропетровської області судового рішення виконано не було, що перешкоджає останньому реалізувати свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ст. 56 КПК України, та ОСОБА_3 не надано документа, що підтверджує реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення або інших даних про результати розгляду його заяви.
З цього приводу скаржник звернувся 06 вересня 2016 року із письмовим клопотанням до прокуратури Дніпропетровської області, в якому просив повідомити йому номер реєстрації відомостей за його заявою у ЄРДР, повідомити дані про особу, що проводить досудове розслідування, а також допитати його в якості потерпілого.
Прокурор в ході вирішення скарги не надав жодного підтвердження розгляду клопотання ОСОБА_3 або надання йому інформації за поданою ним заявою на виконання ухвали слідчого судді.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно з вимогами ст. 221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у звязку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Статтею 60 КПК України передбачено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.
Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Слідчий суддя вважає за необхідне послатися на приписи ст. 22 КПК України, якою визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
З огляду на ці положення законодавства слід зазначити, що прокурор у судове засідання не з`явився, доводів указаних у скарзі не спростував та не надав жодних належних доказів розгляду поданої ОСОБА_3 заяви про вчинення кримінального правопорушення, його клопотання про вчинення указаних процесуальних дій.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що скарга на бездіяльність прокурора підлягає задоволенню у зв`язку із порушенням останнім вимог КПК України та нерозглядом відповідного клопотання, оскільки прокурором в ході розгляду скарги не надано доказів надання заявнику обґрунтованої інформації за результатами розгляду поданого ним клопотання від 06 вересня 2016 року, а вирішення вказаних у клопотанні питань відноситься до виключної компетенції органу досудового розслідування і повинно здійснюватися за наслідками розгляду поданого скаржником клопотання.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 220, 303, 307, 376 КПК України, суд
Скаргу задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 06 вересня 2016 року в строк передбачений ст. 220 КПК України, яке направлено ОСОБА_3 через Дніпропетровську установу виконання покарань № 4 06 вересня 2016 року за № П-97, та за наявності підстав вирішити викладені у ньому вимоги, про що письмово його повідомити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1