Справа №589/1562/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/790/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Шахрайство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за №0002131, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 жовтня 2013 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2016 року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03 липня 2015 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за частиною 2 ст. 186, частиною 3 ст. 185, 69, 70 КК України на 3 роки, обмеження волі;

за частиною1 ст.190 КК України на один рік обмеження волі;

за частиною 2 ст. 190 КК України на чотири роки обмеження волі.

На підставі частини 1 ст. 70 КК України, за сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді 4 років обмеження волі.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.07.2015 року засуджувався за частиною 2 ст. 186, частиною 3 ст. 185, 69, 70 КК України до 3-х років обмеження волі, на підставі частини 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у вигляді 4-х років обмеження волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 2519,78 гривень.

Вирішена доля речових доказів у відповідності зі ст..100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим і засуджений за те, що 07.10.2013 р. в денний час, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, у квартирі АДРЕСА_2 , де мешкала потерпіла ОСОБА_9 , яка є людиною похилого віку, запропонував виміряти рівень цукру в її крові, при цьому користуючись необізнаністю потерпілої, зазначив, що у неї дуже високий рівень цукру в крові, для чого запропонував їй придбати в нього, два медичні пристрої вартістю по 1500 грн., які в дійсності за призначенням були біостимуляторами ОСОБА_10 , придбаними ним раніше через систему Інтернет, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 90 грн., і ніякого відношення до лікування будь-яких захворювань не мали та не забезпечували лікувальний ефект. Таким чином, ввівши потерпілу ОСОБА_9 , в оману, яка на пропозицію ОСОБА_11 про придбання біостимуляторів з метою покращити свій стан здоров`я та знизити рівень цукру в крові, придбала у обвинуваченого два біостимулятора, сплативши йому 3000 грн., якими він розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_7 , засуджений і за те, що діючи повторно, 06.12.2013 р., близько 13.00 годин, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , де мешкала потерпіла ОСОБА_12 , яка є людиною похилого віку та запропонував останній виміряти рівень цукру в крові, при цьому користуючись необізнаністю потерпілої, зазначив, що у неї дуже високий рівень цукру в крові, для чого запропонував їй придбати в нього медичний пристрій вартістю 1500 грн., який в дійсності за призначенням був біостимулятором ОСОБА_10 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 90 грн., і ніякого відношення до лікування будь-яких захворювань не мав та не забезпечував лікувальний ефект. Таким чином, ввівши потерпілу ОСОБА_13 в оману, яка після пропозиції ОСОБА_11 про придбання біостимуляторів з метою покращення свого стану здоров`я та зниження рівня цукру в крові, придбала у обвинуваченого біостимулятор ОСОБА_10 , сплативши йому 1500 грн., якими він розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_7 , діючи повторно, 27.12.2013 року, близько 15.00 годин, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , де проживала потерпіла ОСОБА_14 , яка є людиною похилого віку, та запропонував останній виміряти рівень цукру в крові, при цьому користуючись необізнаністю потерпілої, зазначив, що у неї дуже високий рівень цукру в крові, для чого запропонував їй придбати в нього медичний пристрій вартістю 1000 грн. який в дійсності за призначенням був біостимулятором ОСОБА_10 вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 90 грн. і ніякого відношення до лікування будь-яких захворювань не мав та не забезпечував лікувальний ефект. Таким чином, ввівши потерпілу ОСОБА_14 в оману, яка після пропозиції ОСОБА_11 про придбання "біостимуляторів" з метою покращення свого стану здоров`я та зниження рівня цукру в крові, придбала у нього біостимулятор ОСОБА_10 , сплативши йому 1000 грн., якими він розпорядився на свій розсуд.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить, вирок суду змінити і пом`якшити призначене йому покарання на 6 місяців, оскільки має тяжкі захворювання: гепатит «С» і ВІЧ, і в установі відбування покарання не має можливості пройти курс лікування; крім того, просить зарахувати строк його перебування під вартою у строк покарання із 10.02.2015 року по 03.07.2015 року, оскільки в цей час перебував у слідчому ізоляторі.

Інші учасники кримінального провадження, законність і обґрунтованість вироку суду не оскаржували і заперечення на апеляційну скаргу не подавали.

Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та доводи, які викладені в апеляційні скарзі обвинуваченого, думку обвинуваченого, на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та юридична кваліфікація дій обвинуваченого за частиною 1 ст.190 та частиною 2 ст.190 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються, тому під час апеляційного розгляду, відповідно до частини 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів переглядає справу в межах апеляційної скарги, тільки в частині призначеного обвинуваченому покарання та зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Щодо призначеного обвинуваченому покарання за вчинений злочин.

Згідно вироку, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 , покарання, суд першої інстанції, урахував, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, вчинення злочину щодо осіб похилого віку, визнав обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, а такі дані про його особу, як щире каяття визнав обставиною, яка пом`якшує покарання., також судом враховано при призначенні покарання особу винного, характеризуючі його дані за місцем мешкання та реєстрації, визнання вини, каяття, те, що не знаходиться під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, не відшкодовану потерпілим шкоду, злочини скоював відносно людей похилого віку, стан його здоров`я і дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на певний строк, в межах санкції частини 1 ст.190 та частини 2 ст.190 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.. 50 і 65 КК України, а тому покарання, яке призначене ОСОБА_7 , є необхідним і достатнім, як для виправлення засудженого так і для попередження вчинення нових злочинів з боку обвинуваченого. Посилання обвинуваченого у апеляційній скарзі на поганий стан здоров`я, на виявлений гепатит С, і на ВІЧ, як на підставу пом`якшення покарання, то колегія суддів вважає, що немає жодних підстав для визнання цієї обставини винятковою та такою, що зменшує (знижує) ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_7 злочинів, оскільки, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які офіційні медичні документи, на підтвердження хвороб обвинуваченого. Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно ст.63 КВК України особи, які засуджені до обмеження волі, мають право отримувати медичну допомогу і лікування у виправних центрах, а ст. 84 КК України передбачає звільнення від показання за хворобою засуджених, відтак, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення обвинуваченому покарання, за станом його здоров`я.

Щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Відповідно до частини 5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 січня 2016 року ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 10 лютого по 3 липня 2015 року за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 3 липня 2015 року зараховано за правилами, передбаченими ст.72 КК України, з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням обмеження волі. Тобто попереднє ув`язнення про яке йдеться мова в апеляційній скарзі застосовувалось до обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні, про що видно з ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 січня 2016 року.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що вирок відносно ОСОБА_7 , є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а призначене покарання обвинуваченому не є суворим, а є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно, відтак і відсутні підстави для зміни вироку з пом`якшенням обвинуваченому покарання і для задоволення доводів апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно, про те може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2