Провадження № 11-кп/792/630/16
Справа № 686/6575/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000104 від 18.02.2015 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 30 червня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 30 червня 2016 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 03.03.2000 року Могилів-Подільським міським судом Вінницької області за ч.3 ст.142, ч.2 ст.140, ст.42 КК України на 9 років позбавлення волі;

- 04.08.2008 року Могилів-Подільським міським судом Вінницької області за ч.1 ст.286 КК України на 2 роки 6 місяців обмеження волі;

- 20.07.2011 року Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 04.07.2012 року Могилів-Подільським міським судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі. Звільненого 22.05.2014 року з місць позбавлення волі умовно-достроково з невідбутим строком 10 місяців 29 днів, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України обвинуваченому ОСОБА_8 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Могилів-Подільського міського суду від 04.07.2012 року (яка становить 10 місяців 29 днів позбавлення волі), визначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців .

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зараховано в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 час його утримання під вартою з 18 лютого по 08 грудня 2015 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній домашній арешт.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 737, 28 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 18 лютого 2015 року, близько 12 год. 30 хв., керуючись корисливим мотивом, шляхом зламу навісного замка дверей, проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, викрав грошові кошти в сумі 3044 грн. та золоті вироби: каблучку жіночу, вагою 2 г, вартістю 1178,28 грн., наручний браслет, вагою 6 г, вартістю 3561,84 грн., ланцюжок, вагою 4 г, вартістю 2374,56 грн., хрестик, вагою 1 г, вартістю 593,64 грн., ланцюжок, вагою 4 г, вартістю 2374,56 грн., хрестик, вагою 1 г, вартістю 593,64 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 13729,52 грн.
В своїй апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, захисник обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просив скасувати вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 , а кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції незаконним через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що обвинувачений заперечує факт вчинення крадіжки ювелірних виробів з дому потерпілої ОСОБА_9 , а показання самої потерпілої та слідчий експеримент за її участю є недостовірними доказами. Зазначає, що ОСОБА_8 в будинок потерпілої не заходив, а потерпіла обмовляє його з підстав конфлікту, який виник між нею та обвинуваченим. Захисник звертає увагу на те, що відповідно до положень п.3 ч.2 ст.87 КПК України недопустимими є докази, на які посилається суд в оскаржуваному вироку та, які були здобуті завдяки інформації, отриманій за результатами проведення слідчих дій 18 лютого 2015 року, а саме: речі, вилучені у ОСОБА_8 при складанні протоколу затримання, так як сумка з цими речами вибувала з поля зору обвинуваченого на значний час до прибуття адвоката; протокол огляду домоволодіння по АДРЕСА_3 , речі та кошти, вилучені під час цього огляду; висновок експерта №321 від 27 березня 2015 року щодо куртки, вилученої в закинутому будинку; показання судового експерта ОСОБА_10 стосовно означеного висновку. Також акцентує увагу, що як вбачається з протоколу огляду місця події від 18 лютого 2015 року об`єктом огляду було закинуте домоволодіння, яке складається із будинку та надвірних споруд. А тому вважає, що огляд цього домоволодіння мав проводитись відповідно до вимог ч.1 ст.233 КПК України, або за згодою володільця, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, встановлених ч.3 цієї статті. Тому, на думку захисника вилучені майно та кошти з домоволодіння потерпілої ОСОБА_9 , а також інформацію та докази, отримані внаслідок їх вилучення у відповідності зі ст.ст.86, 87 КПК України не можна вважати допустимими доказами. Стверджує, що не є як допустимим, так і достовірним доказом висновок експерта №321 від 27 березня 2015 року, а саме експертиза волокон та волокнистих нашарувань. Вказує, що контакт куртки з речами ОСОБА_8 міг бути створений працівниками міліції з метою підробки доказів проти нього. Також потерпіла під час судового розгляду не спромоглася конкретизувати, які ж саме ювелірні вироби у неї були викрадені (не вказала ні вагу, ні проби золота), а щодо грошових коштів, вилучених під час огляду з закинутого домоволодіння, то на них не лише немає відбитків пальців обвинуваченого, а й їх сума є меншою, ніж зазначена в обвинувальному акті. Крім того, дане кримінальне провадження розглядалось судами неодноразово, а тому вважає, що місцевий суд не мав права ухвалювати оскаржуваний вирок суду, оскільки ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 07 вересня 2015 року призначався новий судовий розгляд в суді першої інстанції, за результатами якого ухвалений оскаржуваний вирок.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляції з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому злочині не визнав та пояснив, що 18 лютого 2015 року приїхав до м. Хмельницького в пошуках заробітку. В районі заводу «Катіон» ходив по приватних будинках і питав в людей про роботу. Коли підійшов до будинку потерпілої і запитав у неї про роботу, то вона обізвала його «алкашем» і між ними виникла словесна перепалка, яка переросла в сварку. Після цього він пішов до траси, де сидів на зупинці і до нього на автомобілі під`їхав ОСОБА_11 та запропонував поїхати до жінки розібратися у виниклому конфлікті. Відчуваючи деяку вину у конфлікті він згодився поїхати, щоб вибачитись, але по приїзді його звинуватили в крадіжці і забрали в міліцію. Входження до будинку потерпілої та викрадення її майна заперечив.
Однак невизнання вини обвинуваченим спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_9 з яких вбачається, що 18 лютого 2015 року близько 12 год. повернулася додому з магазину і виявила відкриті вхідні двері, які вона зачинила на навісний замок, а сам замок був відсутній. Коли зайшла в хату, їй на зустріч з кімнати вийшов ОСОБА_8 і сказав дати покази електролічильника. Коли вона сказала, що подзвонить чоловікові, оскільки він займається цими питаннями, ОСОБА_8 швидко вийшов з будинку, а потім побіг до залізниці. Вона пішла за ним і побачила, що ОСОБА_8 побіг в бік покинутої хати біля залізниці, де вона втратила його з поля зору. Про дану подію вона розповіла чоловікові ОСОБА_11 , який поїхав шукати ОСОБА_8 і привіз після обіду. Зранку вона бачила ОСОБА_8 вдягнутим у темну балонову куртку та брюки з білими смужками, а коли його привіз ОСОБА_11 , ОСОБА_8 був одягнутий в джинси та іншу куртку. З її будинку викрадені золоті вироби та трохи більше 3000 грн.
Експерт ОСОБА_10 пояснив, що експертиза проводилась лише по зовнішній поверхні куртки згідно загальних методик для встановлення контакту злочинець потерпілий, оскільки в постанові про призначення експертизи не було вказано більш точних даних. При проведенні додаткової експертизи 27.03.2015 року проводилось дослідження внутрішньої поверхні згідно уточнених даних в постанові про призначення додаткової експертизи.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується і письмовими доказами зібраними по справі, зокрема:
-протоколом огляду місця події від 10 лютого 2015 року, згідно якого в покинутому будинку на АДРЕСА_4 виявлено чорну чоловічу куртку, яка знаходилась в поліетиленовому пакеті, та дев`ять купюр номіналом по 200 грн. і чотири купюри по 100 грн.;
- довідкою Управління НБУ у Хмельницькій області від 23.03.2015 року за станом на 18.02.2015 року ціна грама золота 585 проби становила 593,64 грн.;
- висновком експерта №321 від 27.03.2015 року, відповідно до якого на внутрішній поверхні (підкладці) куртки чорного кольору, вилученій під час огляду 18.02.2015 року виявлено та вилучено п`ятнадцять волокон нашарувань, в числі яких виявлено чотири волокна бавовни світло бежевого кольору, які мають спільні родові ознаки (природа, колір та його відтінок, хімічний клас барвника - азобарвник) з відповідними волокнами, які входять до складу за волокном светра ОСОБА_8 . За результатами дослідження сукупності ідентифікаційних ознак можна зробити висновок, що порівнювані волокна, зазначені вище, мають спільну родову належність.
Всім зібраним доказам у їх сукупності суд дав належну оцінку, вірно кваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого, особи обвинуваченого та обставини, що пом`якшує покарання.

Доводи захисника про недостовірність та недопустимість доказів не можуть бути задоволеними, оскільки суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємозв`язку.
Не можуть бути задоволеними і твердження захисника про недопустимість висновку експерта як доказу, спростовуються показаннями експерта ОСОБА_10 , з яких вбачається, що на поверхні куртки виявлено волокна з предметів одягу, належних ОСОБА_8 .

Слід залишити поза увагою і доводи захисника про непричетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, оскільки вони спростовуються доказами зібраними та дослідженими в судовому засіданні та розцінюються судом як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки.

Підстав для скасування вироку і закриття кримінального провадження, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 30 червня 2016 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий /підпис/
Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2