Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/830/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.10.2016 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький кримінальне провадження № 0000812, № 0000841 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 червня 2016 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Новосавицьке Долинського району Кіровоградської області, українку, громадянку України, із середньою освітою, не одруженої, не працюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 , судиму:

- 16.02.2006 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 08.12.2006 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч.2 186 70, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 24.11.2011 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. 10.06.2014 року на підставі ст. 7 ЗУ «Про амністію» звільнена умовно-достроково на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 30.05.2014 року;

- 07.10.2015 року Долинським районним судом, Кіровоградської області за ч.1 ст. 321 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1360 грн.

визнано винуватою, засуджено та призначено покарання за:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст..70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків із урахуванням положень ст.72 ч.3 КК України покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 07.10.2015 року у виді штрафу у розмірі 1360 грн. слід виконувати самостійно.

Долю речових доказів вирішено відповідно ст.100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватою та засуджено за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно та таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло за таких обставин.

Так, 08.11.2015 року близько 16 год., ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, прийшла на подвір`я домоволодіння належного ОСОБА_10 , розташоване по АДРЕСА_2 .

Знаходячись на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_8 шляхом пошкодження скла віконної рами гаража проникла до житлового будинку, звідки повторно, таємно викрала ноутбук марки «Самсунг Р-40» вартістю 6992 грн., інтернет-роутер «TL-GP-110» та покривало які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, а всього викрала майна належного ОСОБА_10 на загальну суму 6992 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення зникла викраденим розпорядилася на власний розсуд.

Крім цього, 10.11.2015 року ОСОБА_8 спільно із своєю подругою ОСОБА_11 відпочивала у квартирі ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3

Близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_8 , скориставшись тим, що у приміщенні коридору залишилась сама та її не помічають сторонні особи, з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих спонукань, ОСОБА_8 таємно, повторно викрала мобільний телефон «Леново Р 780» вартістю 2744 грн., в якому знаходились карта пам`яті на 32 гбю вартістю 245 грн., сім карта мобільного оператора «МТС» вартістю 20 грн. на рахунку якої перебували кошти в сумі 10 грн., а ивсього викрала майна належного ОСОБА_7 на загальну суму3019 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення зникла викраденим розпорядилася на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченої, просив вирок суду першої інстанції змінити, призначивши ОСОБА_8 покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі із застосуванням ст.75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням з установленням іспитового строку. Запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 - скасувати, звільнивши її з-під варти із зали суду. В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.

В обґрунтування вимог зазначив, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які передбачені в ст. 65 КК, а також меті покарання, і належним чином не врахував характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винної і обставини справи. Ніяких тяжких наслідків в наслідок злочину не настало. ОСОБА_8 щиро покаялася, сприяла розкриттю злочину, має тяжкі захворювання. За місцем свого проживання ОСОБА_8 характеризується з позитивної сторони. По справі відсутні обставини, які обтяжували покарання обвинуваченій, тому за вищевказаних обставин справи, захист вважає за можливим застосувати до ОСОБА_8 ст.75 КК України та призначити покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі звільнивши її від відбування покарання з випробуванням з установленням іспитового строку.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та юридичну кваліфікацію своїх дій, просила застосувати до неї ст. 69, 75 КК України та призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона має постійне місце проживання, має стійкі сімейні зв`язки з родиною, своєю матір`ю, братом та цивільним чоловіком з яким проживаю 6 років, які заслуговують довіри у правоохоронних органах. Вказала, що може отримати пенсію за станом здоров`я, за місцем проживання характеризується позитивно. Зазначила, що судом не прийнято до уваги наявність у неї хронічних захворювань «Гепатиту С», Віл-інфекції, тромбозу глибоких вен, які потребують постійного лікування, також вона направлена Кіровоградським ВІЛ-центром на МСЕК для отримання 3-ї групи інвалідності. Просить врахувати її щире каяття та допомогу слідству.
Заслухавши доповідача, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_7 про залишення вироку суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження дотримуючись меж перегляду судових рішень визначених ст. 404 КПК України та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Оскільки, учасниками процесу доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 не оскаржується, колегія суддів не входить в їх обговорення.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, неодноразово судима за скоєння корисливих злочинів, скоїла злочини під час невідбутого покарання за попереднім вироком, що прямо вказує, що обвинувачена на шлях виправлення не стала належних висновків для себе не зробила. Врахував обставини, які пом`якшують покарання - визнання вини, щире каяття в скоєному, сприяння розкриттю злочину, наявність тяжкого захворювання та врахував відсутність обставин, що обтяжують покарання та на переконання колегії суддів правильно призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі за вчиненні кримінальні правопорушення із застосуванням ст.70, 71 КК України, яке є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченою так і іншими особами.

Доводи обвинуваченої та її захисника викладені в апеляціях щодо неврахування судом першої інстанції у повній мірі характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєних злочинів, особи винної і обставини справи, оскільки тяжких наслідків внаслідок вчинення злочину не настало, щирого каяття ОСОБА_8 , сприяння розкриттю злочину, наявності тяжких захворювань та позитивної характеристики за місцем проживання є безпідставними, оскільки на переконання колегії суддів дані про особу обвинуваченої ОСОБА_8 , характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєних злочинів у повній мірі враховано судом першої інстанції під час ухвалення вироку та призначення покарання, яке є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім цього, колегія суддів при цьому враховує думку потерпілого ОСОБА_7 , який також у судовому засіданні апеляційної інстанції просив призначити обвинуваченій покарання саме у виді реального позбавлення волі.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, на підставі ч.2 ст.404 КК України апеляційний суд вправі вийти за межі апеляційної скарги, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення та змінити вирок в цій частині.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини, тобто одному дню позбавлення волі відповідають один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, п. 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» оскільки, вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 червня 2016 року стосовно ОСОБА_8 не набрав законної сили, однак судом першої інстанції застосовано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з дня проголошення вироку до вступу вироку в закону силу, колегія суддів беручи до уваги лист роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на №6244-06/15-вих ( вх. №1738/0/1-15 від 29 грудня 2015 року) про висловлення позиції щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року №838-V111 «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання», положення Європейської Конвенції з основоположних свобод та прав людини та практики Європейського суду з прав людини, вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_8 у строк її попереднього ув`язнення із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з дня затримання -13 червня 2016 року по день набрання вироком законної сили - 26 жовтня 2016 року, включно, оскільки вказаний термін вона перебувала під вартою в місцях попереднього ув`язнення.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду слід змінити в частині застосування положень ч.5 ст.72 КПК України та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання ОСОБА_8 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у решті вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 червня 2016 року стосовно ОСОБА_8 - змінити в частині зарахування строку відбуття покарання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк її попереднього ув`язнення з дня затримання 13 червня 2016 року по день набрання вироком законної сили - 26 жовтня 2016 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4