Справа № 583/2039/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" липня 2016 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1

з участю секретаря с/з - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка Сумської області з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 23 червня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 03.08.2014, робітника підсобного 3 інженерно-будівельного відділення 3 інженерно-будівельного взводу 3 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , на даний час знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , старшого солдата за призовом під час мобілізації, раніше не судимого, -

за ч. 3 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи на підставі Указу Президента України № 607/2014 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію» призваним 03 серпня 2014 року у зв`язку з мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 був направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ). Далі, у зв`язку із створенням в АДРЕСА_2 нового військового формування, старший солдат ОСОБА_4 був переведений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де наказом командира якої № 5 від 18 жовтня 2014 року останній був призначений на посаду робітника підсобного 3 інженерно-будівельного відділення 3 інженерно-будівельного взводу 3 інженерно-будівельної роти. В подальшому, у зв`язку із ліквідацією військової частини польова пошта НОМЕР_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №7 від 14 січня 2016 року старший солдат ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , на всі види забезпечення згідно атестатів та вважався таким, що з 14 січня 2016 року знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до вимог ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старший солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу. Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями. Так, під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів. Однак, 15 грудня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, без дозволу командування військової частини, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив місце служби - розташування польового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який дислокувався за адресою: АДРЕСА_3 . Факт відсутності старшого солдата ОСОБА_4 на службі встановлено командуванням частини під час перевірки наявності особового складу на ранковому шикуванні о 08.00 год. 15.12.2014 року. Під час незаконної відсутності у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, займаючись справами, не пов`язаними з проходженням військової служби, постійно перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , займаючись побутовими справами. 08.06.2016 року старший солдат ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність своїх дій щодо незаконної відсутності на військовій служби, добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив виконання своїх службових обов`язків, у зв`язку з чим наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №117 від 08.06.2016 р. останній визнаний таким, що повернувся до військової частини (місця служби), приступив до виконання обов`язків військової служби та зарахований на всі види забезпечення. Отже, старший солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 в період з 15 грудня 2014 року по 7 червня 2016 року включно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення місця служби тривалістю понад один місяць, вчинене особами, зазначеними в ч. 2 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, вказавши, що дійсно, він самовільно залишив місце служби 15.12.2014 року в зв`язку з тим, що захворіла його дружина, щоб допомагати своїй сім`ї, і по 07.06.2016 р. перебував за місцем свого проживання у м. Миколаїв, де проживає його сім`я, а наступного дня 08.06.2016 року він добровільно повернувся до військової частини (місця служби), приступив до виконання обов`язків військової служби НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), так як весь цей час він усвідомлював, що порушує закон. Бажає продовжувати військову службу.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.

В судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби тривалістю понад один місяць, вчинене особами, зазначеними в ч. 2 ст. 407 КК України.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, визнає повністю.

При обранні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, посередньо характеризується за місцем проходження служби. Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Тому, враховуючи вищевказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання з випробуванням та з іспитовим строком, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат по справі немає.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України здійснюється командиром відповідної військової частини.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайсуду
Сумської області ОСОБА_1