Справа № 567/821/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000304 від 10.07.2016 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого 06.07.2015 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 14.09.2015 року вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 06.07.2015 року змінено в частині призначення покарання та призначено остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі. Згідно ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 11.04.2016 року, звільненого від відбування покарання умовно-достроково на строк 2 місяці 15 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність.

Так, 07.07.2016 року, близько 19 години, ОСОБА_3 , діючи повторно, перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , під час святкування дня народження її подруги ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, діючи непомітно для сторонніх осіб, викрав мобільний телефон марки «Alcatel OneTouch 4027D», імей-1: НОМЕР_1 , імей-2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 940,69 гривень, із вмонтованим флеш-накопичувачем «microSD», об`ємом 2 gb, вартістю 85 гривень, сім-картами мобільних операторів зв`язку «Київстар», вартістю 25 гривень та «Лайфселл», вартістю 30 гривень, який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , та на момент крадіжки перебував у користуванні дівчини потерпілого ОСОБА_6 . Викрадений телефон ОСОБА_3 привласнив та в подальшому передав ОСОБА_8 , таким чином розпорядився ним на власний розсуд. В результаті вчиненого кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_5 , заподіяно майнову шкоду на загальну суму 1080, 69 гривень та в подальшому передав ОСОБА_8 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України себе визнав і показав, що дійсно 07.07.2016 року, близько 19 години, перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , в с. Бродівське Острозького району Рівненської області, під час святкування дня народження її подруги ОСОБА_7 , з метою власного збагачення, діючи непомітно для сторонніх осіб, викрав мобільний телефон марки «Alcatel OneTouch 4027D».

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, подав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, претензій до обвинуваченого не має, оскільки шкода відшкодована.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За матеріалами справи 10.07.2016 року зареєстрована заява ОСОБА_5 про викрадення телефону, що повністю узгоджуються з показами обвинуваченого в частині часу, локалізації та механізму вчинення злочину.

Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України даний злочин кваліфікується як злочин середньої тяжкості за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 сільською радою, по місцю проживання, характеризується позитивно, на «Д» обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, перебував на диспансерному обліку з діагнозом ВІЛ-інфекція, раніше судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України як пом`якшуючу покарання обставину суд враховує щире каяття ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачуваного ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, встановлено не було.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому при призначенні покарання слід застосувати ст. 75 КК України.

Крім того, слід застосувати п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України - обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, обов`язок повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально виконавчої інспекції.

При цьому суд вважає, що саме таке покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_3 .

Згідно з матеріалами справи вартість проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України №3.2-874/16 від 16.08.2016) 351 грн. 84 коп., і вказані витрати слід покласти на ОСОБА_3 .

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України,

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді

позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання призначивши іспитовий строк один рік.

Повідомити ОСОБА_3 , що він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, попередити його, що він протягом іспитового строку не повинен вчиняти нового злочину.

Покласти на ОСОБА_3 , відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази - фотокартку ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Alcatel OneTouch 4027D», імей-1: НОМЕР_1 , імей-2: НОМЕР_2 - рахувати повернутим потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи 351 грн. 84коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1