ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2016 року м. Ужгород
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Фатеж, Курська область, Російська Федерація, громадянина України, українця, не працюючого, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого 10.10.2008 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ст.186 ч.1, 185 ч.3 КК України до 3-ох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік; 24.11.2008 року Ужгородським міським судом Закарпатської області за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2, КК України до 4-ох років позбавлення волі, 24.11.2008 року Ужгородським міським судом Закарпатської області за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2, КК України до 4-ох років позбавлення волі, до якого на підставі ст. 70 ч.4 КК України, приєднано частково вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2008 року і остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки і 6-ть місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
31 серпня 2013 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в орендованому ним приміщенні квартири, за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодінням чужим майном, таємно викрав телевізор сірого кольору, марки «Clatronik», моделі CTV 650 VT (E), вартість якого згідно висновку експерта № 23/473 від 22.10.2013 року становить 171 гривень 00 копійок, тюнер марки «Trimax», моделі TR-2012HD+, вартість якого згідно висновку експерта № 23/474 від 22.10.2013 року становить 477 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальної шкоди на загальну суму 648 гривень 00 копійок.
Далі 12.10.2013 року біля 06.00 год. ОСОБА_7 шляхом вільного доступу через незачинене вікно будинку АДРЕСА_4 , проник у вказаний будинок, де діючи умисно, з корисливих мотивів з метою відкритого викрадення чужого майна (грабіж) проти волі потерпілої, власниці будинку ОСОБА_10 без застосування насильства, небезпечного для її життя та здоровя чи погрози такого насильства, заволодів грошовими коштами в сумі 61 гривня та золотим ланцюжком з золотим крестиком зірвавши його з шиї потерпілої, після чого зник з місця вчинення злочину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальних актах визнав повністю, та пояснив, що десь 31 серпня 2013 року, близько 21 години 00 хвилин, він знаходячись в орендованому ним приміщенні квартири, за адресою: АДРЕСА_3 , повторно, таємно викрав телевізор сірого кольору та тюнер, які в подальшому продав.
Далі 12.10.2013 року біля 06.00 год. перелізши через забор та заліз через незачинене вікно у будинок АДРЕСА_4 , де у потерпілої, ОСОБА_10 з тумбочки взяв грошові кошти точно не пам`ятає скільки, та зірвав з шиї ОСОБА_10 золотий ланцюжок з золотим крестиком, а далі не сказавши мамі правду про походження ланцюжка з хрестиком попросив здати їх в ломбард.
В судове засідання потерпіла не зявилась, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі у зв`язку із хворобою.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннь при обставинах, викладених у обвинувальних актах, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали які характеризують обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує, за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинена повторна та за ч.3 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло ( грабіж).
При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_7 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючі покарання обставини щодо підсудного ОСОБА_7 , згідно статті 67 КК України, є вчинення злочину особою повторно.
Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставину, що помякшує покарання та обставину, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання, з ізоляцією його від суспільства.
Витрати за проведення експертизи в сумі 955,3грн. слід стягнути з ОСОБА_7 ..
Цивільний позов по справі не заявлявся.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
за ч.3 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком чотири роки вісім місяців, за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком три роки.
На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та з урахуванням вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2013 року остаточно призначити ОСОБА_7 покарання чотири роки вісім місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Перечинського районного суду від 27.08.2013 року призначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді чотири роки десять місяців позбавлення волі.
Відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання, тобто з 18.10.2013 року по день набрання законної сили вироку суду, із врахуванням ч.5 ст.72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобiжний захiд засудженому ОСОБА_7 до вступлення вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Речові докази по справі: вилучені кросівки у ОСОБА_7 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Ужгородського РВ УМВС України в Закарпавтській області повернути ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати по справі за проведення експертиз у розмірі 955,30 грн.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3