Ухвала
іменем україни
21 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження щодо
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , такого, що судимості не мав,

за участю прокурораОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернувся захисник ОСОБА_7 з вимогами про перевірку судових рішень щодо ОСОБА_5 .

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією всього належного йому майна.

Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_8 судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржено.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2015 року апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_5 без зміни.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2015 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 залишено без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_5 без зміни.
ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 5 квітня 2014 року приблизно о 1 годині 50 хвилин, перебуваючи поблизу перехрестя вулиць Словацького та Плеханова у м. Дніпропетровську, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здров?я потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили напад на потерпілих, під час якого заволоділи їх майном на суму відповідно 10 300 та 8 160 грн.
Злочинні дії було вчинено за наступних обставин. ОСОБА_8 , який мав при собі дерев`яну палицю биту, а ОСОБА_5 електричний пристрій «електрошокер», який за своїми технічними характеристиками є керованим пристроєм для ураження струмом високої напруги, вступили у попередню змову та розподілили між собою ролі у вчинені злочину, побачили раніше невідомих їм ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , прослідували за ними. ОСОБА_8 , згідно відведеній ролі у вчиненні кримінального правопорушення підбіг до ОСОБА_9 ззаду та умисно завдав йому один удар битою по голові, внаслідок чого потерпілий втратив свідомість, впав на землю та не чинив опору. В свою чергу ОСОБА_5 , реалізуючи відведену йому роль, підбіг до лежачого на землі ОСОБА_9 , притулив до його обличчя «електрошокер», увімкнув його, чим вивільнив електричний струм високої напруги, який уразив ОСОБА_9 , після чого потерпілий, якому було заподіяно легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров?я, не чинив опору. Надалі ОСОБА_11 виявив та заволодів майном ОСОБА_9 на загальну суму 10 300 грн. Одночасно з діями ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу ОСОБА_10 , згідно відведеній ролі у вчиненні кримінального правопорушення, завдав останньому не менше 4 ударів руками та ногами і область голови, тулубу та верхніх кінцівок, заподіявши легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого той впав на землю та не чинив опору. ОСОБА_8 погрожуючи застосуванням до ОСОБА_10 фізичним насильством, заволодів майном останнього на загальну суму 8 160 грн.
У касаційній скарзі захисник посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання тяжкості вчинених злочинних дій та його особі, внаслідок суворості, просить змінити судові рішення та з урахуванням позитивних характеристик засудженого, визнання останнім вини та його щирого каяття у вчиненому, призначити засудженому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав сою касаційну скаргу, ОСОБА_8 , який підтримав касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 , прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до фактичних обставин, встановлених судом, судові інстанції на підставі доказів у справі дійшли обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено. Правильність кваліфікації дій засудженого, його захисник у скарзі не заперечує.
Твердження захисника ОСОБА_7 у касаційній скарзі про те, що суд призначив ОСОБА_12 покарання, що не відповідає тяжкості злочину та його особі, є безпідставними.
Як видно з матеріалів провадження, призначене засудженому ОСОБА_12 покарання, відповідає вимогам ст. 65 КК України. При його обранні суд урахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом?якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують. Призначене ОСОБА_12 покарання не можна визнати надто суворим, як про це зазначає у скарзі його захисник.
Колегія суддів не вбачає підстав для призначення засудженому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки наявність щирого каяття у правовому розумінні цього поняття у ОСОБА_12 не підтверджено матеріалами провадження, а інші обставини, які захисник просить визнати пом?якшуючими, не є такими, оскільки стосуються характеристики особи ОСОБА_13 і ОСОБА_14 й ураховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
За таких обставин, касаційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17