Справа № 294/446/16-к

РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2016 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника органу опіки та піклування Чуднівської райдержадміністрації - ОСОБА_8 ,
представника Чуднівського відділення поліції - ОСОБА_9 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2016 року за №0000004, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, учня 10 класу Великокоровинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
02 січня 2016 року, близько 23:00 год., неподалік від домоволодіння за АДРЕСА_1 , між неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_7 і ОСОБА_10 виник повторний конфлікт, в ході якого останні почали висловлювати погрози на адресу неповнолітнього ОСОБА_4 та його дівчини неповнолітньої ОСОБА_11 з приводу нещодавнього конфлікту, який стався в будинку культури вказаного населеного пункту та почали штовхати його, намагаючись затіяти бійку, при цьому завдавши декілька ударів по тілу та обличчю неповнолітнього ОСОБА_4 , хоча останній просив їх припинити свої незаконні дії. Незважаючи на прохання ОСОБА_4 , ОСОБА_7 і ОСОБА_10 продовжували наносити удари, які супроводжувалися словесними образами та погрозами фізичної розправи, чим завдали фізичного болю ОСОБА_4 .

Неповнолітній ОСОБА_4 , захищаючись від нападу ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою захисту і подальшого припинення нападу, не оцінивши небезпечності посягання та обстановки захисту, маючи при цьому можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, з метою самозахисту та захисту здоров`я своєї дівчини неповнолітньої ОСОБА_11 , з кишені куртки дістав складний ніж та перевищивши межі необхідної оборони умисно наніс ножем ОСОБА_7 один удар в ділянку черевної порожнини, в результаті чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням правої долі печінки, що згідно висновку судово-медичної експертизи №34 від 13.01.2016 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, неповнолітній ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.124 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що після конфлікту на дискотеці потерпілий ОСОБА_7 із своїм другом наздогнали його, нанесли удари йому по лиці. У зв`язку з чим, він захищаючи себе та свою дівчину, дістав ніж та наніс ним ОСОБА_7 один удар в живіт. У вчиненому злочині щиро розкаюється.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 батько ОСОБА_5 показав, що зі слів сина стало відомо про конфлікт сина з потерпілим. Ножика, яким син скористався, він подарував сину.
Винуватість ОСОБА_4 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що в той час перебував на дискотеці в стані алкогольного сп"яніння, чіплявся до дівчини ОСОБА_4 . Після того як ОСОБА_4 покинув дискотеку, він став його переслідувати та першим наніс удар підсудному, на що отримав удар в живіт та більш нічого не пам"ятає, оскільки опритомнів уже в лікарні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст.124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 ч.1 п.п.1, 3 КК України, є повне визнання своєї вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім. Суд виключає як пом"якшуючу обставину, вчинення злочину з первищенням меж крайньої необхідності, оскільки дана обставина являється кваліфікуючою обставиною даного злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та наслідки його вчинення, а також ту обставину, яку показав законний представник ОСОБА_5 в судовому засіданні, що ножик, яким скориствався син у вчиненні даного злочину, він подарував сам сину , а тому суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що вчинений ним злочин, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, злочин скоїв у неповнолітньому віці, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем навчання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, потерпілий в судовому засіданні просить суворо не карати підсудного, враховуючи також умови проживання та навчання обвинуваченого, думку представників органу опіки та піклування та Чуднівського відділення поліції, а тому суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, у межах санкції статті 100 КК України, щодо особливостей кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Питання про долю речових доказів, які не були надані суду під час судового провадження, суд не вирішує згідно з положеннями ч.9 ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися та не обиралися.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.124 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (Ста ) годин громадських робіт.
Контроль за поведінкою засудженого після набрання вироком законної сили покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Головуючий суддя ОСОБА_1