АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/932/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/229/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10
представника потерпілого ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 29 березня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, не працюючого, раніше судимого:

- 23.07.2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 23.07.2015 року, за яким ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, більш суворим покаранням призначеним за даним вироком і остаточно ОСОБА_7 визначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання термін відбутий за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.07.2015 року. Початок строку відбування покарання постановлено ОСОБА_7 рахувати з 30 квітня 2015 року.
Стягнуто з ОСОБА_7 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи на суму 307,2 грн.
Відповідно до вироку, ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він в кінці лютого місяця 2015 року, у вечірню пору, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, підійшов до належного ОСОБА_9 приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться на АДРЕСА_3 . З метою викрадення товарно-матеріальних цінностей, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, розбивши вікно та просунувши руку через металеві грати, які знаходились на даному вікні, зняв із прилавка пилку для металу, використовуючи яку, розпилив металеву решітку і через утворений у металевій решітці отвір, проник в приміщення магазину, звідки таємно викрав одну ковдру вартістю 130 гривень, два спальні комплекти постільної білизни вартістю по 200 гривень кожний, пилку для різання металу вартістю 30 гривень та подрібнювач для кави марки «А-Плюс» модель «CG-15423» вартістю 250 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 810 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 в один із днів, в кінці лютого місяця 2015 року, у вечірню пору, проник на територію церкви «Івана Богослова», що знаходиться в с.Іванчани Збаразького району Тернопільської області. Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки, яку попередньо взяв із свого місця проживання, шляхом віджиму, відкривши метало-пластикове вікно, проник в приміщення церкви, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 820 гривень та дві церковні книги, які не становлять матеріальної цінності, належні релігійній громаді «Парафії Святого Апостола Івана Богослова с.Іванчани, чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 820 гривень.
Також, ОСОБА_7 в один із днів, в кінці лютого місяця 2015 року, у вечірню пору, проник на територію церкви « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в с.Кобилля Збаразького району Тернопільської області. Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом зламу вхідних дверей, проник в приміщення даної церкви, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 2800 гривень, церковну книгу «Євангеліє» вартістю 5000 гривень та церковну лампадку, яка не становить матеріальної цінності, чим спричинив релігійній громаді «Парафії Святого Великомученика Георгія Побідоносця с.Кобилля Збаразького району матеріальну шкоду на загальну суму 7800 гривень.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить вирок щодо свого підзахисного скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України, посилаючись на те, що суд за наявності обставин, що помякшують покарання та відсутності обтяжуючих, при визначенні його розміру не врахував положення ст.69 1 КК України і призначив у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, що перевищує дві третини його максимального розміру, яке складає шість років.
Вважає, що призначений строк покарання ОСОБА_7 підлягає зниженню до 4 років позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 , які послались на розсуд суду, а також думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений та правильність кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оспорюється.
Покарання ОСОБА_7 суд призначив у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, його особи , а також обставин, що помякшують покарання, зазначених у вироку.
Стосовно доводів в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 щодо неврахування судом положень ст.69-1 КК України при обранні покарання ОСОБА_7 , то колегія суддів апеляційної інстанції вважає їх необгрунтованими.
Так, відповідно до ст.69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Згідно з п.п.1,2 ч.1 ст.66 КК України, при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються:
1) з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину;
2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.
В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представник потерпілого ОСОБА_11 ствердили, що заподіяна їм матеріальна шкода обвинуваченим ОСОБА_7 не відшкодована.
З матеріалів кримінального провадження також видно, що будь-яких доказів про відшкодування ОСОБА_7 завданого збитку потерпілим, або усунення заподіяної шкоди, немає.
За таких обставин доводи захисника про необхідність пом`якшення покарання обвинуваченому на підставі ст.69-1 КК України необґрунтовані, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 29 березня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

________________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3