Справа № 344/4671/16-к
Провадження № 1-кс/344/1779/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей в ЄРДР згідно заяви від 28 березня 2016 року про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність начальника слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області щодо невнесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР, зобовязати начальника слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за фактом вчинення слідчими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 372 КК України, зобовязати внести відомості щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч.5 ст. 191 та ст.ст. 215, 366 КК України.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав з мотивів наведених в ній, просив задоволити.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні 11.05.2016 року вимоги скарги підтримав з мотивів наведених у скарзі, просив задоволити в повному обсязі.

Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги скарги заперечила, просила у задоволенні скарги відмовити, оскільки, у зверненні скаржника від 28.03.2016 року не наведено конкретних обставин, які можуть містити в собі склад кримінального правопорушення, а тому підстав для внесення відомостей у ЄРДР не вбачається. Щодо пункту третього скарги, то скаржник з відповідною заявою до прокуратури Івано-Франківської області не звертався.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, оглянувши наглядове провадження №04/5-721-12, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії ч. 1 ст. 304 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України, п.2.1. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається із заяви про вчинення кримінального правопорушення заява містить твердження про те, що починаючи з 2009 року проти ОСОБА_3 незаконно порушуються замовні кримінальні справи в кількості 7 штук, які в подальшому були закриті в звязку відсутністю складу злочину. Зокрема, було порушено дві замовні справи, а саме слідчим з ОВС СВ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 01.03.2012 року було винесено постанову про відсторонення скаржника від посади та повторно слідчим ОСОБА_7 17.05.2012 року було винесено аналогічну постанову, без наявності будь-яких правових підстав, з грубим перевищенням службових повноважень. Було проведено незаконні обшуки за участі близько 50-60 чоловік та вилучено мішками всю первинну документацію, системні блоки, печатку ВАТ Пресмаш, всі грошові кошти, що знаходились вдома. Слідчими податкової міліції незаконно було двічі відсторонено скаржника від посади, незаконно двічі обрано міру запобіжного заходу у вигляді застави на суму 287 000,00 грн. та 186 000,00 грн. Також було спричинено збитки у звязку з невиплатою заробітної плати за 2,6 роки в розмірі 165 000,00 грн. На підставі вказаних злочинних дій, вищезазначених слідчих податкової міліції, які виносили процесуальні документи, фактично було припинено фінансово-господарську діяльність ВАТ Пресмаш, чим було спричинено збитки в особливо великих розмірах на суму 18 млн. грн. ВАТ Пресмаш та особисто ОСОБА_3 , як керівнику ВАТ Пресмаш у звязку з позбавленням його заробітної плати за 2,6 роки в розмірі 165 000,00 грн. Станом на даний час, продовжується порушення та розслідування заказних кримінальних проваджень (слідча економічного відділу поліції м.Івано-Франківська ОСОБА_8 ) за ст. 219, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 191 КК України. При цьому, слідчою ОСОБА_8 покривається реальний злочин, по якому зареєстровано заяву про злочин щодо фіктивного банкрутства, підроблення документів та привласнення чужого майна.

Із вказаною заявою ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Івано-Франківської області, яка листом від 31.03.2016 року №17-721-12 надала скаржнику відповідь, згідно з якою у звернення ОСОБА_3 не наведено конкретних обставин, які можуть містити в собі склад кримінального правопорушення, а тому підстав для внесенння відомостей у ЄРДР не вбачається. Зокрема, не наведено жодних обставин, які б давали підстави вважати, що слідчими здійснювались умисні дії, спрямовані на безпідставне переслідування невинної особи, оскільки, вжиті ними заходи не виходять за межі повноважень слідчого, встановлених кримінально-процесуальним законодавством.

Слідчий суддя беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та наглядового провадження, приходить до висновку, що надана скаржнику 31.03.2016 року відповідь прокуратурою Івано-Франківської області є обгрунтованою та правомірною.

А тому, підстав визнання протиправною бездіяльності начальника слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області щодо невнесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР, зобовязання начальника слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за фактом вчинення слідчими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 372 КК України - не має.

Щодо зобовязання внести відомості щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч.5 ст. 191 та ст.ст. 215, 366 КК України, то з даного приводу скаржник із заявою до прокуратури Івано-Франківської області не звертався, а згідно вимог ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобовязаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Оскільки, відповідної заяви до слідчого чи прокурора не поступало, то відповідно підстав для зобовязання внести відомості щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч.5 ст. 191 та ст.ст. 215, 366 КК України немає.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей в ЄРДР згідно заяви від 28 березня 2016 року про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1