Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/642/16-к
Провадження № 1-кп/280/134/16
ВИРОК
Іменем України
25 липня 2016 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у приміщенні Коростишівського районного суду, Житомирської області кримінальне провадження № 0000337 на підставі угоди про примирення від 12.05.2016 року та обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки м.Коростишева,Житомирської області,громадянки України,з середньо-спеціальною освітою,не працює,перебуває у відпустці по догляду за дитиною,має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 ,депутатом та інвалідом не являється,не судима, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 26 вересня 2016 року, близько 17-00 години,прийшла погостювати до домоволодіння своїх знайомих ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому,переконавшись у тому,що родина ОСОБА_7 відсутня за місцем проживання, ОСОБА_5 попрямувала до виходу з вищевказаного багатоповерхового будинку.

Перебуваючи у приміщенні під`їзду, ОСОБА_5 побачила, що праворуч від вхідних дверей знаходиться дитяча коляска марки «NAVARAANEХ», сіро-блакитного кольору, яка належить ОСОБА_4 ..

У цей день, час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел,направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме дитячої коляски марки «NAVARAANEХ», власником якої являється ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 користуючись тим,що за її умисними суспільно-небезпечними діями ніхто не спостерігає та достовірно знаючи,що дана дитяча коляска належить ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу вивезла її з під`їзду вищевказаного будинку, в якому знаходиться квартира ОСОБА_4 , після чого викрадене майно привласнила та розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 700 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України визнала у повному обсязі, у вчиненому щиросердно розкаялася.

12 травня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладена угода про примирення відповідно до змісту якої, потерпілий стверджує, що обвинуваченою ОСОБА_5 повернуте викрадене майно, відшкодована матеріальна та моральна шкода, остання вибачилася перед потерпілим ОСОБА_4 . Обвинувачена повністю визнає свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст. 185 КК України.

При цьому сторони угоди погоджують призначення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді громадських робіт на строк 100(сто) годин.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення судом під час судового засідання з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє:

- що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди,передбачені статтею 473 КПК України;

- характер кожного обвинувачення;

- вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення судом під час судового засідання з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Після роз`яснення потерпілому його прав та наслідків укладення угоди про примирення, потерпілий ОСОБА_8 просив суд затвердити угоду про примирення, укладену 12.05.2016 року між ним та обвинуваченою ОСОБА_5 ..

Після роз`яснення обвинуваченій її прав та наслідків укладення угоди про примирення, ОСОБА_5 просила суд затвердити угоду про примирення, укладену 12.05.2016 року між нею та потерпілим ОСОБА_4 ..

Прокурор вважає, що угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 підлягає затвердженню.

В результаті вивчення документів досудового розслідування та опитування сторін суд приходить до висновку, що угода про примирення, укладена 12.05.2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки:

- умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися в таємному викраденні чужого майна;

- умови угоди відповідають інтересам суспільства;

- умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися;

- відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

- наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення, відповідає положенням статті 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах встановлених санкцією частини першої статті 185 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення,яке є правопорушенням середньої тяжкості, особу винної,яка не судима, перебуває у відпустці по догляду за дитиною,має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , на диспансерному наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно,обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття).

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Арешт на майно ОСОБА_5 не накладався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів в кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, ст. ст. 373-376, 394-395, 472-475 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 12 травня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити їй узгоджене угодою про примирення покарання у виді громадських робіт на строк 100(сто) годин.

Речові докази: дитячу коляску марки «NAVARAANEХ», сіро-блакитного кольору, яка належить ОСОБА_4 та знаходиться у нього на зберіганні, залишити у розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення, відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, потерпілому та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1