Дата документу Справа № 320/24/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/721/16 Головуючий в 1-й інстанції
Єдиний унікальний №320/24/16-к ОСОБА_1
Категорія: ст.336 КК України Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001921, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Костянтинівки Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 29.05.2012р. Мелітопольським міськрайонний судом Запорізької області за ст.185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

2) 18.06.2015р. ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.164 КК України закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284, п.1 ч.1 ст.477 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_8 за ст.336 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі, мотивуючи тим, що ОСОБА_8 умисно знехтував своїм Конституційним обов`язком та умисно ухилився від призову на військову службу за мобілізацією. Крім того, суд помилково визнав в якості обставини, яка пом`якшує покарання, щире каяття, оскільки з боку ОСОБА_8 відсутнє висловлення жалю з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Також суд не врахував, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, але на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин, а тому звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України є необґрунтованим.
Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за ст.336 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримала апеляційну скаргу частково; захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 заперечували проти апеляційної скарги та просили вирок залишити без змін.

Вислухавши доповідача, учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину за наступних обставин.

ОСОБА_8 , будучи придатним до військової служби за віком та станом здоров`я, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.04.2015р. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , під підпис отримав повістку про призов за мобілізацією, що підтверджується розпискою, тим самим був належним чином повідомлений про необхідність прибуття о 07 год. 30 хв. 22 квітня 2015 року за місцем розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою відправки в команду № НОМЕР_1 для подальшого несення служби у період проведення часткової мобілізації згідно з Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015, однак 22 квітня 2015 року о 07 год. 30 хв. за викликом у зв`язку з призовом на військову службу за мобілізацією до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, належним чином про причини не прибуття не повідомив, таким чином умисно ухилився від призову за мобілізацією.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ст.336 КК України, що також не оскаржується в апеляційній скарзі.

Оскільки зазначені вище обставини в апеляційній скарзі не оскаржуються, то відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України не підлягають перегляду.

З матеріалів провадження вбачається, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ст.336 КК України, суд, відповідно до положень ст.65 КК України, врахував його тяжкість; дані про особу винного, а також обставини, що впливають на покарання, та призначив ОСОБА_8 покарання у виді двох років позбавлення волі.
Незважаючи на це, прокурор, ставлячи в своїй апеляції питання про скасування вироку у частині призначеного покарання та винесення нового вироку, просить призначити обвинуваченому ОСОБА_8 за ст.336 КК України покарання у виді двох років позбавлення волі, тобто такого ж самого покарання (за видом і строком), яке призначив суд.

За таких обставин вимога прокурора про скасування вироку і ухвалення нового в частині призначення покарання за ст.336 КК України є безпідставною та необґрунтованою.

Також доводи прокурора про безпідставне звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, є необґрунтованими.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, працює на сезонних роботах, має постійне місце проживання, утримує малолітню дитину, доглядає за бабусею похилого віку, за місцем проживання характеризується позитивно.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, суд, застосувавши принцип індивідуалізації призначення покарання, обґрунтовано дійшов висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, при цьому навів у вироку переконливі мотиви та підстави такого рішення.

Підстав для скасування оскаржуваного судового рішення у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного, неправильним застосуванням ст.75 КК України, як про це йдеться у апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є безпідставною та необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

З матеріалів провадження та згідно з положеннями ст.89 КК України судимості, які зазначені у вступній частині вироку, є погашеними, а тому підлягають виключенню з тексту вироку.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Виключити зі вступної частини вироку судимості від 29.05.2012р. та від 18.06.2015р.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4