Провадження № 1-кп/200/301/16
Справа № 200/5532/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0001384, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Ківшарівка, Куп`янського району, Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт.Ківшарівка, Куп`янського району, Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16 березня 2016 року приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 біля супермаркету «Варус» по бульвару Європейському, буд.1-Д в м.Дніпропетровську, побачили раніше незнайому ОСОБА_4 , яка в руках тримала мобільний телефон, й реалізуючи злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, за попередньою змовою групою осіб, розподіливши між собою ролі у скоєнні злочину, співучасник злочину ОСОБА_6 підійшла до потерпілої ОСОБА_4 та під приводом знайомства, запропонувала останній приєднатися до їх компанії, на що ОСОБА_4 дала свою згоду.

Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_5 , разом із співучасником злочину ОСОБА_6 , приблизно о 22 годині запропонувала ОСОБА_4 провести її додому. Надалі, прямуючи пішки по пр.Д.Яворницького у м.Дніпропетровську, під приводом справлення природних потреб, завели ОСОБА_4 у підворіття, де на думку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було зручно заволодіти майном ОСОБА_4 , із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_4 .

Приблизно о 22 год. 20 хв., ОСОБА_5 , знаходячись навпроти будинку №64-в по пр.Д.Яворницького у м.Дніпропетровську, реалізуючи єдиний злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , згідно відведеної їй ролі у скоєнні злочину, підійшла з-за спини потерпілої ОСОБА_4 , подолала опір останньої, схопивши потерпілу однією рукою за шию, а іншою рукою затулила рот, щоб не дати змогу покликати на допомогу, тобто застосувала насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_4 .

В цей час співучасник злочину ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, згідно відведеної їй ролі у скоєнні злочину, відкрито викрала у потерпілої ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Lenovo S856» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 2140 грн. з SIM-картами мобільних операторів Life НОМЕР_2 та МТС НОМЕР_3 , які матеріальної цінності для потерпілої не мають, на рахунку яких було 00 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 2140 грн. 00 коп., спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого ОСОБА_5 разом із співучасником злочину ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, за попередньою змовою групою осіб, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.
Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, за попередньою змовою групою осіб, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами обвинуваченої ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні свою провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що 16 березня 2016 року приблизно о 19 годині, зі своєю знайомою ОСОБА_6 вони гуляли по місту Дніпропетровську, й перебуваючи по бульвару Європейському, побачили раніше незнайому дівчину, як потім дізналася ОСОБА_4 , яка в руках тримала мобільний телефон. Після чого вони з ОСОБА_6 вирішили заволодіти цим телефоном, й розподілили ролі кожної у вчиненні злочину.

З цією метою ОСОБА_6 , згідно відведеної їй ролі, підійшла до ОСОБА_4 , познайомилась з останньої та запропонувала їй приєднатися до їх компанії та поспілкуватися, на що ОСОБА_4 погодилася.

Приблизно о 22 годині, ОСОБА_6 запропонувала ОСОБА_4 провести додому, й ідучи по пр.Д.Яворницького, під вигаданим приводом, вони завели ОСОБА_4 у підворіття, оскільки там не було людей й тим самим це полегшало їй та ОСОБА_6 заволодіти мобільний телефоном потерпілої.

Далі, вона, згідно відведеної їй ролі, підійшла з-за спини ОСОБА_4 , схопила її однією рукою за шию, а іншою затулила рот, а ОСОБА_6 в цей час, згідно відведеної їй ролі у скоєнні злочину, забрала у ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Леново». Після чого вона разом із ОСОБА_6 покинули місце скоєння злочину.

Заходи фізичного та психологічного примусу зі сторони робітників міліції в ході досудового розслідування до неї не застосовувались.

В скоєному щиросердно покаялася.

Показами обвинуваченої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні свою провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що 16 березня 2016 року приблизно о 19 годині, зі своєю знайомою ОСОБА_5 вони гуляли по місту Дніпропетровську, й перебуваючи по бульвару Європейському, побачили раніше незнайому дівчину, як потім дізналася ОСОБА_4 , яка в руках тримала мобільний телефон. Після чого вони з ОСОБА_5 вирішили заволодіти цим телефоном, й розподілили ролі кожної у вчиненні злочину.

З цією метою вона, згідно відведеної їй ролі, підійшла до ОСОБА_4 , познайомилась з останньої та запропонувала їй приєднатися до їх компанії та поспілкуватися, на що ОСОБА_4 погодилася.

Приблизно о 22 годині, вона запропонувала ОСОБА_4 провести додому, й ідучи по пр.Д.Яворницького, під вигаданим приводом, вони завели ОСОБА_4 у підворіття, оскільки там не було людей й тим самим це полегшало їй та ОСОБА_5 заволодіти мобільний телефоном потерпілої.

Далі ОСОБА_5 , згідно відведеної їй ролі, підійшла з-за спини ОСОБА_4 , схопила її однією рукою за шию, а іншою затулила рот, а вона в цей час, згідно відведеної їй ролі у скоєнні злочину, забрала у ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Леново». Після чого вона разом із ОСОБА_5 покинули місце скоєння злочину.

Заходи фізичного та психологічного примусу зі сторони робітників міліції в ході досудового розслідування до неї не застосовувались.

В скоєному щиросердно покаялася.

Показами потерпілої ОСОБА_4 ,, яка в судовому засіданні пояснила про те, що 16 березня 2016 року близько о 19 годині біля супермаркету «Варус» по бульвару Європейському, 1-Д в м.Дніпропетровську, познайомилась з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В процесі спілкування, надавала ОСОБА_6 свій мобільний телефон для здійснення дзвінків. В подальшому близько о 22 годині, вона вирішила йти додому, а дівчата запропонували її провести, вона погодилася. Йдучи по пр.Д.Яворницького, дівчата вирішили зайти до найближчого двору, як їй повідомили, щоб сходити до туалету. Коли вони зайшли до двору, то ОСОБА_5 схопила рукою її за шию, а іншою - затулила рот, щоб вона не кричала, внаслідок чого дівчата змогли забрати в неї її мобільний телефон марки «Леново».

В процесі досудового розслідування їй частково було відшкодовані збитки в розмірі 1 100 грн. Просила покарати обвинувачених не суворо.

А також дослідженими письмовими доказами по справі
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19 березня 2016 року з фототаблицею, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 серед пред`явлених осіб впізнала дівчину під №3, яка 16 березня 2016 року вчинила відносно неї грабіж. Відповідно до протоколу впізнаною особою є ОСОБА_6 ( а.с.15-19).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19 березня 2016 року з фототаблицею, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 серед пред`явлених осіб впізнала дівчину під №2, яка 16 березня 2016 року вчинила відносно неї грабіж. Відповідно до протоколу впізнаною особою є ОСОБА_5 ( а.с.20-24).

Висновком судової товарознавчої експертизи №6/34-764 від 23 березня 2016 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Lenovo S856» станом на 16.03.2016 року могла складати 2 140 грн. ( а.с.39-41).

Протоколом слідчого експерименту від 20 березня 2016 року з фототаблицею, згідно з яким ОСОБА_6 на місці скоєння злочину розповіла про обставини та показала механізм скоєного грабежу потерпілої ОСОБА_4 16 березня 2016 року ( а.с.52-57).

Протоколом слідчого експерименту від 20 березня 2016 року з фототаблицею, згідно з яким ОСОБА_5 на місці скоєння злочину розповіла про обставини та показала механізм скоєного грабежу потерпілої ОСОБА_4 16 березня 2016 року ( а.с.75-81).

Під час судового розгляду, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені та потерпіла, вищезазначені докази, зібрані в ході досудового розслідування та фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового слідства, не оспорюють, правильно розуміють зміст цих обставин, а також у суда немає сумнівів у добровільності такої їхньої позиції, у зв`язку із чим, інші докази відповідно до ст.349 КПК України в суді не досліджувались.

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_5 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Враховуючи наведене, суд визнає обвинувачену ОСОБА_5 винною у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а її умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, скоєного за попередньою змовою групою осіб, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, її відношення до скоєного.

Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України, як таке, що буде необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, суд вважає повністю доведеним обвинувачення ОСОБА_6 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Враховуючи наведене, суд визнає обвинувачену ОСОБА_6 винною у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а її умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога психіатра не перебуває, знаходиться на «Д» обліку у наркологічному кабінеті, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні малолітню дитину, її відношення до скоєного.

Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України, як таке, що буде необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст.349, 368, 370-371,374-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши її відповідно до п.п.3,4 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту, залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши її відповідно до п.п.3,4 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 , у вигляді домашнього арешту залишити без змін, до набрання вироком законної сили.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області при проведенні експертизи у сумі 351 гривень 84 копійок, перерахувавши вказану суму на розрахунковий рахунок 0004, МФО 805012, , отримувач УДКСУ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області, призначення платежу на експертизу № 6/34-764 від 23.03.2016 року.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1