Справа № 466/3922/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/255/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з участю прокурора ОСОБА_5 ,адвоката ОСОБА_6 при секретарі ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання у кримінальному провадженні № 0000054 від 15.03.2016 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_9 та обрано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Львівській установі виконання покарань УДПтСУ у Львівській області.

Рішення місцевого суду вмотивовано тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , а також враховано вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, особу підозрюваного, необхідність забезпечення належного виконання ОСОБА_8 усіх слідчих та процесуальних дій та запобігання спробам останнього знищувати, спотворювати і сховати речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та потерпілого вчиненого ним злочину, а також іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню кримінального провадження, виїхати за межі державного кордону України, продовжити вчиняти злочин у якому він підозрюється. Взято до уваги також його вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного і місцевий суд прийшов до висновку про те, що є достатні підстави вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, у тому числі вчинення ОСОБА_8 указаного злочину із застосуванням насильства, а також те, що в результаті його вчинення спричинено тяжкі наслідки у вигляді травмування та як наслідок хірургічного видалення важливого життєвого органу - селезінки, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя місцевого суду прийшла до висновку, що є всі підстави не визначати ОСОБА_8 розмір застави у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу місцевого суду та ухвалити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, так як слідчий та прокурор в порушення вимог п.6 ч. 1 ст.184 КПК України, не обґрунтували неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а лише обмежилися голослівною констатацією, що крім тримання під вартою жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання ризикам і слідчий суддя при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу, проігнорувала вимоги п.2, п.3, п.4 ч. 1 ст.196 КПК України, та ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу не зазначила обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу та не посилалася на докази, які обґрунтовують такі обставини.

Також апелянт покликається на те, що слідчий суддя, досліджуючи матеріали кримінального провадження, які надав орган досудового розслідування, залишив поза увагою ті докази, які не узгоджуються з доводами висунутої підозри ОСОБА_8 , а також покази та доводи його захисту, на які той покликався у суді при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному.

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, вивчивши наявні матеріали, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 03.03.2016 року близько 15.30 год. курсант навчальної групи АТ-11 ОСОБА_10 , будучи підлеглим підполковника ОСОБА_11 , у приміщенні народознавчої світлиці 1 навчального курсу Військового коледжу сержантського складу ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_3 , у процесі підготовки до захисту практичної роботи попросив у курсанта цієї ж групи ОСОБА_12 канцелярський коректор для виправлення помилки у роботі, після чого піднявся із крісла на якому сидів та лівою рукою потягнувся за коректором. У той час, підполковник ОСОБА_8 являючись начальником для курсанта ОСОБА_10 та будучи невдоволеним поведінкою останнього щодо порушення ним військової дисципліни, підійшов ззаду до ОСОБА_10 , який перебував у стоячому положенні, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, маючи на меті застосувати фізичне насильство по відношенню до підлеглого наніс йому кулаком правої руки один удар у нижню ліву сторону тулуба, внаслідок чого останньому було спричинено фізичний біль та моральне страждання. Після нанесення підполковником ОСОБА_8 вищевказаного удару курсанту ОСОБА_10 , останній у подальшому проявляв скарги на стан здоров`я, а 07.03.2016 року при медичному обстеженні у Львівській обласній лікарні у курсанта ОСОБА_10 встановлено розрив селезінки, що призвело до її видалення, оскільки інший метод ніж хірургічне втручання та видалення селезінки не являвся можливим.

Отже, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 426-1 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років, який відноситься до тяжких злочинів, свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні заперечує і, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків-курсантів вчиненого ним злочину, які є його підлеглими та підтверджують неодноразове застосування з його боку до курсантів фізичного та психологічного насильства, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню використовуючи при цьому набуті ним зв`язки під час перебування на займаній посаді та своє службове становище. Тому висновки слідчого судді про те, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, є обґрунтованими і спростовують доводи апеляційної скарги з цього приводу.

Колегія суддів не має права на стадії досудового слідства досліджувати та давати оцінку доказам у кримінальному провадженні з приводу правильності кваліфікації дій та доведеності винуватості підозрюваного ОСОБА_8 , тому не входить в обговорення доводів апеляційної скарги щодо суперечностей доказів, що містяться в матеріалах справи.

Підстав для скасування чи зміни постановленого слідчим суддею першої інстанції рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_9 та обрано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Львівській установі виконання покарань УДПтСУ у Львівській області без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4