Номер провадження: 11-сс/785/557/16
Номер справи місцевого суду: 522/6294/16-к,1-кс/522/7582/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах ОСОБА_8 та «MERCEK KIYMETLI MADENLER SAN, VE DIS TIC. LTD.STI.», на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2016 року по кримінальному провадженню №0000259 від 10.04.2016 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку автомобіля «Mercedes-Benz. Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «Schmitz Gotha», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та на автомобіль «Mercedes-Benz. Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причепом «Schmitz Gotha», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на обґрунтованість клопотання слідчого та зазначив, що вилучені під час обшуку речі та автомобіль з причепом є речовими доказами по кримінальному провадженню №0000259 від 10.04.2016 року, мають суттєве значення для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушеня, проведення необхідних експертиз та перевірок, а автомобіль з причепом і технічні паспорти на них, на яких здійснювалося перевезення вказаного вантажу є засобами вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.364 КК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 , діюча в інтересах ОСОБА_8 та фірми «MERCEK KIYMETLI MADENLER SAN, VE DIS TIC. LTD.STI.», подала апеляційні скарги, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2016 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та повернути вилучене майно власникам.

В мотивах апеляційних скарг адвокат зазначає, що слідчим суддею клопотання слідчого задоволено без належних на те правових підстав, передбачених ст. ст. 169, 170 КПК України та практики ЄСПЛ. Вказує, що ні автомобіль, ні причеп, ні технічні паспорти, вилучені в ході обшуку, не можуть бути знаряддям та засобами вчинення кримінального правопорушення, а тому на них не може бути накладений арешт. Також, автомобіль Mercedes-Benz Actros 2544, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом Schmitz Gotha, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_8 , який здійснював перевезення на підставі замовлення на перевезення вантажу автомобільним транспортом, та до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, не має жодного відношення, що відповідає вимогам ч.ч. 4, 10 ст. 170 КПК України. Крім цього, зазначає, що в клопотанні немає жодного доказу на обґрунтування необхідності та правомірності арешту автомобіля Mercedes-Benz Actros 2544, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом Schmitz Gotha, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Заслухавши доповідача; пояснення захисника-адвоката ОСОБА_7 , яка повністю підтримала доводи апеляційних скарг, просила ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого; пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; перевіривши матеріали справи та зваживши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд вважає необхідним апеляційні скарги задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, судові рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, якими визначені завдання кримінального судочинства, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційних скарг, які подані особами, процесуальний статус яких в кримінальному провадженні на даний час не визначений, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно клопотання слідчого та матеріалів, які надані адвокатом вбачається, що ОСОБА_8 є власником автомобіля з причепом на які оскаржуваною ухвалою накладено арешт. Відповідно до інвойсу №UKR14 від 11.04.2016 року - фірма «MERCEK KIYMETLI MADENLER SAN, VE DIS TIC. LTD.STI.» є власником майна, яке було завантажене в автомобіль «Mercedes-Benz Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом «Schmitz Gotha», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

В судовому засіданні прокурор не ставив під сумнів наведені обставини, та більш того повідомив суду, що у слідства відсутні документи, які б спростовували доводи наведені адвокатом щодо власника майна, яке було вилучене в автомобілі з причепом.

Таким чином, з урахуванням аналізу норм закону, закріплених в ст.41 Конституції України, ч. 1 ст. 174, п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України, адвокат ОСОБА_7 , яка надала договори на надання правової допомоги та ордери - є особою, яка уповноважена звернутися з апеляційними скаргами на оскаржувану ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно, оскільки, як свідчать матеріали надані апеляційному суду, зазначене в клопотанні слідчим майно, фактично перебувало у володінні фірми відправника «MERCEK KIYMETLI MADENLER SAN, VE DIS TIC. LTD.STI.» (згідно п.5.8 Контракту №TR-1 від 01.02.2016 року право власності на поставлений товар до повної оплати товару, належить саме зазначеній фірмі).

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її проголошення. Наведені вимоги закону апелянтом виконано тобто скарги подані в строк визначений законом, а тому апеляційні скарги підлягають розгляду.

До початку розгляду апеляційних скарг, адвокат ОСОБА_7 заявила клопотання про розгляд зазначених апеляційних скарг в одному провадження, а прокурор не заперечував проти такого розгляду, також пославшись на те, що ці апеляційні скарги стосуються одного судового рішення.

Що стосується доводів апеляційних скарг про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді, то вони на думку апеляційного суду є обґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про необхідність накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів судового провадження за результатами розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в провадженні 1 слідчого відділу СУ прокуратури Одеської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 від 10.04.2016 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.364 КК України.

14-15 квітня 2016 року, в рамках вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2016 року, було проведено обшук автомобіля «Mercedes-Benz Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом Schmitz Gotha, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , за результатами якого було вилучено майно відповідно до протоколу обшуку (а.с.37-57).

В клопотанні слідчого про накладення арешту на майно від 18.04.2016 року, орган досудового розслідування ініціював питання про накладення арешту на майно вилучене в автомобілі «Mercedes-Benz Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом Schmitz Gotha, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 відповідно до його переліку, наведеному в протоколі обшуку від 14.-15 квітня 2016 року та на сам автомобіль з причепом (а.с.1-37).

Разом з цим, розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя задовольнив клопотання, але в резолютивній частині ували вказав про накладення арешту на майно, вилучене в автомобілі «Mercedes-Benz Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом Schmitz Gotha, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, слідчий суддя фактично прийняв рішення про накладення арешту на майно, яке не вилучалося з автомобіля «Mercedes-Benz Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом Schmitz Gotha, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під час обшуку від 14-15 квітня 2016 року.

За таких підстав ухвала слідчого судді підлягає безумовному скасуванню.

Що стосується доводів клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене з автомобіля «Mercedes-Benz Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом Schmitz Gotha, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під час обшуку від 14-15 квітня 2016 року, то воно не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно клопотання про накладення арешту на майно, в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню за №0000259 від 10.04.2016 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.364 КК України, було встановлено, що 07.04.2016 року в Іллічівський морський торгівельний порт на поромі прибув вантажний автомобіль «Mercedes-Benz Actros» д/н НОМЕР_5 , причеп д/н НОМЕР_6 та вантажний автомобіль «Scania R 420», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , з причепом державний реєстраційний номер НОМЕР_8 . Згідно митної декларації ІМ40ЕЕ №805000000/2016/901286 та митної декларації ІМ40ЕЕ №805150000/2016/729 заявлено вантаж у автомобілі «Mercedes-Benz Actros» д/н НОМЕР_5 , причеп д/н НОМЕР_6 (труби та фітинги), у автомобілі «Scania R 420», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , з причепом державний реєстраційний номер НОМЕР_8 (насоси відцентровані, кабель телекомунікаційний).

Зазначені автомобілі направились для здійснення митного оформлення до митного посту «Шостка» Сумська область, але зупинились у Любашівському районі Одеської області, де фактично перебували до 10.04.2016.

Згідно наданої УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ інформації встановлено, що документи по вантажу, були подані для проходження митного оформлення на митний пост «ШОСТКА» (805-004-1-1) Сумська область, м. Шостка, вул. Урицького, 36, як нібито автомобілі з вантажем прибули до вищевказаного митного посту.

Після чого, даний вантаж був розмитнений за митними деклараціями ІМ40ДЕ №80515000/2016/745 та ІМ 40 ДЕ №80515000/2016/744 на території митного посту «Шостка» Сумської митниці ДФС, без перевірки вантажу та проведення усіх необхідних митних формальностей з питань державної митної справи.

Крім того, в клопотанні зазначено, що «під час досудового розслідування отримано інформацію з УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ, відповідно до якої на теперішній час співробітниками вказаного товариства за попередньою домовленістю із невстановленими співробітниками митниці, за незаконну грошову винагороду останнім, планується переміщення через митний кордон України в зоні діяльності митного поста «Іллічівськ» вантажу одягу, тканини, іншого у автомобілях з причепами з державними реєстраційними номерами:

- автомобіль «Mercedes-Benz» державний реєстраційний номер НОМЕР_9 , з причепом державний реєстраційний номер НОМЕР_10 ;

- автомобіль «Mercedes-Benz Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- автомобіль «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_11 , з причепом державний реєстраційний номер НОМЕР_12 ;

- автомобіль «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причепом державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .»

12.04.2016 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси задоволено клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області, погоджене з процесуальним керівником, прокурором відділу прокуратури Одеської області про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причепом державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_8 ..

В період з 14.04.2015 по 15.04.2016 року, на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, слідчим прокуратури Одеської області проведено обшук автомобіля «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причепом державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під час якого були вилучені «поліетиленові пакети». При вибірковому відкритті вказаних поліетиленових пакетів, встановлено, що в них містяться тканина різного виду (типу), кольору, довжини та ширини; одяг дорослий та дитячий різного виду та фасону, кольору; взуття доросле та дитяче, різного виду, фасону та розміру.

Крім того, під час проведення обшуку вилучено:

- автомобіль «Mercedes-benz», model: Actros 2544, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- бортовий причеп марки: «Schmitz Gotha», шасі № НОМЕР_13 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Мотивуючи необхідність накладення арешту на майно слідчий зазначив, що «вилучені під час обшуку речі, є речовими доказами по кримінальному провадженню та ввезені на територію України незаконно».

Апеляційний суд перевіривши мотиви прийнятого слідчим суддею рішення та доводи клопотання про накладення арешту на майно, вважає клопотання слідчого про накладення арешту на майно необґрунтованим, а ухвалу слідчого судді невмотивованою, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того, відповідно до ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, 10.04.2016 до ЄРДР зареєстровано провадження №0000259 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР, підставою для реєстрації стала інформація правоохоронних та контролюючих органів про те, що посадові особи приватних структур, вступивши в злочину змову с посадовими особами митних органів, створили незаконну злочинну схему, яка приводить до ненадходження до бюджету України необхідних платежів. Крім того, під час досудового розслідування отримано інформацію з УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ відповідно до якої, на теперішній час співробітниками вказаного товариства, за попередньою домовленістю із невстановленими співробітниками митниці, за незаконну грошову винагороду останнім, планується переміщення через митний кордон України в зону митного поста «Іллічівськ» вантажу одягу та тканини.

Разом з цим, в судовому засіданні апеляційного суду, прокурор не надав суду будь-яких доказів, які б вказували на те, що вилучені речі під час обшуку речі та автомобіль з причепом є речовими доказами по кримінальному провадженню з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.364 КК України, а також що майно вилучене з автомобіля ввезено на територію України незаконно.

Більш того, прокурор повідомив апеляційному суду, що митне оформлення вантажу, який був вилучений під час обшуку з зазначеного автомобіля з причепом, після його ввозу на територію України не проводилося, оскільки автомобіль ще не доїхав до пункту пропуску «Шостка», де повинно було відбутися його митне оформлення.

За таких обставин, твердження органу досудового слідства, що вилучене під час обшуку майно незаконно ввезено на територію України в результаті незаконних дій посадових осіб митниці є хибним та безпідставним. Більш того, прокурор пояснив апеляційному суду, що автомобіль «Mercedes-benz», model: Actros 2544, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом «Schmitz Gotha», шасі № НОМЕР_13 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 не доїхав до Сумської митниці.

Апеляційний суд вважає припущеннями доводи прокурора про те, що вантаж у вказаному автомобілі намагалися перемістити в порушення митного законодавства без доставки та розмитнення в Сумській митниці, оскільки, як зазначив сам прокурор, Сумська митниця взагалі не отримувала документи на вантаж, який був в автомобілі та не проводила митного оформлення.

Посилання прокурора, як на доказ протиправних дій власника майна, на «капітанську декларацію» згідно якої автомобіль «Mercedes-benz», model: Actros 2544, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом «Schmitz Gotha», шасі № НОМЕР_13 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 прибув на територію України з іншим вантажем, також є безпідставними. Прокурор не спростував доводів адвоката ОСОБА_7 , що власники вантажу не мали відношення до складання зазначеного документу.

Та обставина, що прокуратурою Одеської області, 29.04.2016 року, тобто в день розгляду апеляційних скарг, було зареєстроване кримінальне провадження за ч.2 ст.205 КК України за фактом придбання невстановленими особами суб`єкту підприємницькою діяльністю ТОВ «Аскін» з метою прикриття незаконної діяльності в сфері ввезення на територію України товарів без сплати обов`язкових платежів, також не є достатньою та законною підставою для накладення арешту на майно, яке, відповідно до наданих апеляційному суду документів, не належить ТОВ «Аскін». Крім того, рішення щодо фіктивності вказаного підприємства в судовому порядку на день апеляційного розгляду не прийнято, про що повідомив прокурор.

В судовому засіданні прокурор не спростував доводів адвоката, що до початку митного оформлення в Сумській митниці, яке не відбулося в зв`язку з затриманням автомобіля з вантажем в м. Черноморськ, відбулася переадресація вантажу, оскільки власник майна фірма «MERCEK KIYMETLI MADENLER SAN, VE DIS TIC. LTD.STI.» (згідно п.5.8 Контракту №TR-1 від 01.02.2016 року право власності на поставлений товар до повної оплати товару, належить саме зазначеній фірмі) змінив отримувача відповідно до умов контракту, з причин відмови ТОВ «Аскін» від вантажу.

Інших доводів, щодо необхідності накладення арешту на майно вилучене в ході обшуку, в клопотанні не зазначено та прокурором не представлено.

Апеляційному суду, на даній стадії досудового розслідування, не надано жодного доказу, що вилучене під час обшуку майно має відношення до можливих незаконних дій посадових осіб митного органу, або представників невстановлених слідством комерційних структур, тобто до обставин про які зазначено в витягу з ЄРДР.

З урахуванням викладеного у цьому кримінальному провадженні, на даному етапі його розслідування, не може бути накладено арешт на майно з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого, апеляційний суд, з урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів, вважає, що припущення органу досудового розслідування про підготування до незаконного ввезення на територію України вантажу в автомобілі «Mercedes-benz», model: Actros 2544, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом «Schmitz Gotha», шасі № НОМЕР_13 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , з урахуванням того, що митне оформлення цього вантажу ще навіть не було розпочате, та відсутність будь-яких доказів на підтвердження причетності до незаконних дій з цим майном власника вантажу, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування, зокрема ініціюванням питання про накладення арешту на майно, яке не визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні за ч.2 ст.364, ч.2 ст.205 КК України та не відповідає вимогам ч.2 ст.167 КПК України, оскільки це не відповідає Конституції України, кримінальному процесуальному закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Апеляційний суд вважає, що посилання як слідчого судді в ухвалі, так і слідчого у клопотанні на те, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч.2 ст. 167 КПК України, є безпідставними, оскільки матеріали судової справи та кримінального провадження не містять даних, що вказане майно було підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.205 КК України. Апеляційний суд звертає увагу на той факт, що в рамках зазначеного кримінального провадження на час розгляду клопотання, винесення оскаржуваної ухвали слідчого судді та апеляційного перегляду цього рішення, жодній особі не пред`явлено підозру.

За таких обставин, покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, слід визнати необґрунтованими, ухвалу слідчого судді - такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а клопотання слідчого таким, що не підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене, апеляційні скарги підлягають задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з прийняттям нової ухвали, у відповідності до вимог ч.1 ст.173 КПК України, про відмову в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, оскільки клопотання не відповідає вимогам ст.171 КПК України та в ньому не міститься обставин, які обґрунтовують підстави та необхідність накладення арешту на майно.

У відповідності до вимог ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах ОСОБА_8 та фірми «MERSEK KIYMETLI MADENLER SAN. VE DIS NIC.LTD.STI» - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2016 по кримінальному провадженню №0000259 від 10.04.2016 року про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку автомобіля «Mercedes-Benz Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , а також на сам автомобіль «Mercedes-benz, model: Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та бортовий причеп «Schmitz Gotha», шасі № НОМЕР_13 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000259 від 10.04.2016 року про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку 14-15 квітня 2016 року автомобіля «Mercedes-Benz Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_14 , з причепом «Schmitz Gotha», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та на автомобіль «Mercedes-Benz Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_14 , з причепом «Schmitz Gotha», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Майно, вилучене під час проведення обшуку 14-15 квітня 2016 року по кримінальному провадженню №0000259 від 10.04.2016 року з автомобіля «Mercedes-Benz Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_14 , з причепом Schmitz Gotha, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та автомобіль «Mercedes-Benz Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_14 , з причепом «Schmitz Gotha», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 повернути власникам цього майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4