Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/731/16 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 296 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2016 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2016 року, якою обвинувальний акт відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого заступником директора ПРАТ «Весна», зареєстрованого на проживання по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

повернуто прокурору прокуратури м. Кіровограда ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Досудовим розслідуванням ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда 05.07.2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006865 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 296 КК України, повернуто прокурору прокуратури м. Кіровограда ОСОБА_6 .

Своє рішення суд мотивував тим, що копія обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування не надана під розписку підозрюваному ОСОБА_7 при переданні обвинувального акту до суду.

Вказав, що до обвинувального акту, затвердженого прокурором 13.06.2016 року, додано квитанцію з описом, з якої вбачається, що ОСОБА_7 13.06.2016 року поштою був направлений обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, однак відсутнє поштове повідомлення з розписом ОСОБА_7 про їх отримання. Також відсутній і відеозапис вручення ОСОБА_7 обвинувального акту та відсутні будь-які інші дані, які можуть підтверджувати факт отримання останнім обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування або ознайомлення з їх змістом, за таких підстав в матеріалах доданих до обвинувального акту, відсутні належні дані про вручення ОСОБА_7 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування або ознайомлення з їх змістом у спосіб, передбачений ст.ст. 136, 293 КПК України.

Суд не взяв до уваги пояснення « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 » у вигляді написів на розписці про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування про те, що ОСОБА_7 нібито в їх присутності відмовився від отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки в розпорядженні суду відсутні ідентифікуючи дані вказаних осіб (прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, місце проживання, тощо) у зв`язку з чим суд не має можливості перевірити їх твердження в підготовчому судовому засіданні.

В апеляційній скарзі прокурор Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження №0006865 від 27.07.2016 року у суді першої інстанції. Посилаючись на те, що в ході проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, після з`ясування думки прокурора та потерпілого щодо можливості призначення судового розгляду, обвинуваченим ОСОБА_7 було заявлено клопотання про залучення захисника з Центру безоплатної вторинної правової допомоги за рахунок держави. Однак клопотання судом фактично розглянуто не було.

В порушення вимог ст. 49 КПК України ухвалу про доручення надання безоплатної правової допомоги, призначити захисника - адвоката для здійснення захисту за призначенням обвинуваченому ОСОБА_7 судом не винесено та відкладено розгляд даного клопотання до вирішення питання щодо повернення обвинувального акту прокурору, ініційованого судом.

Таким чином, було порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, в ухвалі суду про повернення обвинувального акту прокурору не зазначено які саме вимоги ч. 2 ст. 291 КПК України були порушені при складанні обвинувального акту.

Так, суд, як на підставу повернення обвинувального акту вказав на відсутність розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки ці процесуальні документи є лише додатком до обвинувального акту. Крім того, в матеріалах провадження є докази які підтверджують те, що обвинувачений відмовився в присутності свідків від отримання копії обвинувального акту.

Зазначив, що в ході досудового розслідування ОСОБА_7 неодноразово викликався до слідчого та прокурора, про що маються відповідні відомості у реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акту, однак, будучи належним чином повідомленим про час, місце та мету виклику, не з`являвся, причин своєї неявки не повідомляв. Окрім того, в зв`язку з неодноразовою неявкою підозрюваного для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, останньому на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду було встановлено строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Вказав, що поза увагою суду залишилося те, що ОСОБА_7 13.06.2016 в присутності понятих відмовився від отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, тобто відмовився реалізувати надане йому Законом право, про що маються відповідні записи у розписці, доданої до обвинувального акту. Крім того, з метою забезпечення отримання підозрюваним обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування прокурором за відомими стороні обвинувачення місцем проживання та реєстрації останнього 13.06.2016 направлено цінні листи з копіями обвинувального акту та реєстру досудового розслідування. Таким чином, при переданні обвинувального акту до суду прокурором вимоги ст. 293 КПК України виконано в повному обсязі.

Крім того, зазначив, що в ході проведення підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні, за відсутності клопотань сторін про повернення обвинувального акту прокурору, судом самостійно ініційовано питання про повернення обвинувального акту прокурору, що порушує принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Також зазначив, що відповідно до ухвали суду обвинувальний акт повернуто прокурору прокуратури міста Кіровограда, функціонування якої не передбачено діючим Законом України «Про прокуратуру».

В запереченні обвинувачений ОСОБА_7 просив в апеляції прокурора відмовити, оскільки вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку з приводу того, що в силу вимог п.3 ч.4 ст.291 КПК України розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування є невід`ємними складовими обвинувального акту і їх відсутність говорять про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України. Відповідно до ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим кодексом. Засадами кримінального провадження, відповідно до ст.7 КПК України зокрема є забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В свою чергу у кримінальному провадженні не тільки він але й його захисник не отримав обвинувальний акт, від якого він до речі відмовився лише у підготовчому судовому засіданні. Таким чином прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_10 не було дотримано порядку передбаченого КПК України для вручення йому та його захиснику обвинувального акту, чим порушено право на захист. Та його права щодо доведеності невинуватості шляхом подання доказів, що свідчать про невинуватість. Крім того, суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, чи суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату та час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте рішення чи здійснену процесуальну дію, у випадках передбачених цим Кодексом , та у порядку передбаченою главою 11 цього Кодексу. За змістом ст.136 глави 11 КПК України належним підтвердженням отримання повідомлення або ознайомлення з його змістом іншим шляхом є розпис особи про його затримання, у тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повідомлення , будь-які дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення або ознайомлення з його змістом. Матеріали кримінального провадження не містять таких даних, до обвинувального акту їх також не додано. Пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про нібито мою відмову отримати обвинувальний акт в їх присутності є недопустимими доказом вчинення процесуальної дії, оскільки лише розписка є доказом вручення підозрюваному обвинувального акту з усіма додатками.

Заслухавши доповідача, думку прокурора який підтримав подану апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України, істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення Кримінального процесуального кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення; судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Відповідно до п «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України, суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках якщо, підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутності коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Як вбачається з журналу судового засідання, у судовому засіданні суду першої інстанції 05.07.2016 року обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення йому захисника із числа адвокатів Кіровоградського обласного центру безоплатної вторинної допомоги.

Суд не вирішивши вказаного клопотання вказав, що клопотання обвинуваченого про призначення захисника обвинуваченому буде вирішено після з`ясування питання, передбаченого ст. 293 КПК України, а саме одержання ОСОБА_7 копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Разом з тим, з`ясувавши питання про одержання ОСОБА_7 копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування питання про призначення обвинуваченому професійного захисника - адвоката судом так і не вирішено.

Таким чином, суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження з порушенням вимог ст.ст.48, 54 КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду не забезпечивши право обвинуваченого ОСОБА_7 на захист.

Про недопустимість порушень права на захист також вказано у правовому висновку який викладений у Постанові №9 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25 вересня 2015 року «Про узагальнення судової практики забезпечення права на захист у кримінальному провадженні», який правовим висновком і є обов`язковим для судів загальної юрисдикції при розгляді кримінальних проваджень.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в ході проведення підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні, за відсутності клопотань сторін про повернення обвинувального акту прокурору, судом самостійно ініційовано питання про повернення обвинувального акту прокурору, що порушує принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Також, в резолютивній частині ухвали суду першої інстанції вказано, що обвинувальний акт повернуто прокурору прокуратури міста Кіровограда, функціонування якої не передбачено діючим Законом України «Про прокуратуру».

Крім того, ст. 291 КПК України передбачено процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Повернути обвинувальний акт на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Як вбачається із ухвали суду першої інстанції підставою для повернення обвинувального акту суд визнав відсутність розписки підозрюваного ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Проте, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції надав неправильну оцінку та не врахував, те, що в матеріалах провадження є докази які підтверджують те, що обвинувачений відмовився в присутності свідків від отримання копії обвинувального акту.

Так, ОСОБА_7 13.06.2016 в присутності понятих відмовився від отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, тобто відмовився реалізувати надане йому Законом право, про що маються відповідні записи у розписці, доданої до обвинувального акту (а. с. 10).

Крім того, судом не взято до уваги , що з метою забезпечення отримання підозрюваним обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування прокурором за відомими стороні обвинувачення місцем проживання та реєстрації останнього 13.06.2016 направлено цінні листи з копіями обвинувального акту та реєстру досудового розслідування (а. с. 11). Отже, при переданні обвинувального акту до суду прокурором вимоги ст. 293 КПК України виконано. А тому, на переконання колегії суддів висновки суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акту є помилковими

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , який подано до суду першої інстанції, містить усі відомості, які передбачено нормою статті 291 КПК України.

Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Таким чином, колегією суддів не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду першої інстанції обвинувального акту, який є відповідним положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку із істотним порушенням кримінального процесуального закону.
При новому розгляді суду першої інстанції необхідно врахувати викладене в даній ухвалі колегії апеляційного суду, усунути допущені порушення кримінального процесуального закону, у тому числі, що призвели до порушення прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , а також прийняти до уваги доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі та постановити законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 409, 412, 419, 424 КПК України, колегія суддів ,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженню №0006865 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1ст. 296 КК України, повернуто прокурору прокуратури м. Кіровограда ОСОБА_6 - скасувати, призначити новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4