Справа № 344/9333/16-к
Провадження № 1-кс/344/3140/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залуква Галицького району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, з вищою освітою, приватного підприємця, не судимого, який підозрюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в обгруниування якого покликався на те, що ОСОБА_4 , в період з квітня по липень 2015 року, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та передбачаючи можливі наслідки у вигляді незаконного сприяння у переправленні через державний кордон України громадянина України ОСОБА_9 та громадянина ОСОБА_10 , за гроші в сумі 3000 євро отриманих через ОСОБА_11 та ОСОБА_6 у ОСОБА_9 та 53800 грн., від ОСОБА_12 , сприяли у виготовленні їм документів, які давали б можливість безперешкодно переміщатися країнами Європейського союзу, зокрема паспортів громадян Румунії для виїзду за кордон, пластикових карток румуна (внутрішній паспорт) та посвідчень водія, на прізвище ОСОБА_13 із вклеєними фотокартками Аль-Аяда Омара та ОСОБА_14 , із вклеєними фотокартками ОСОБА_9 , а також виконали відповідні дії, організаційні, у формі надання порад та усунення перешкод, щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

У клопотанні зазначено, що 22 липня 2016 року ОСОБА_4 оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 332, ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо вимог клопотання та вказали про необхідність лікування ОСОБА_4 , у зв`язку з наявністю у нього хвороби, яка потребує оперативного втручання, про що долучили медичні документи та просили відмовити в задоволенні клопотання, встановлено наступне.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого відповідно до ч. 3 ст. 332 КК України передбачено позбавлення волі на строк до дев`яти років.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, однак наявність підстав, що існують ризики переховування підозрюваного від досудового розслідування, а також незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у провадженні, не доведено в судовому засіданні.

Проте, враховуючи вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років, його вік, представлені дані щодо стану здоров`я, наявність місця проживання вважаю, що у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.00 год. по 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора, або суду та з покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України. На переконання слідчого судді саме цей запобіжний захід надасть змогу забезпечити адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на підставі ч.4 ст. 194 КПК України застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати житло з 22.00 год. по 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду та при цьому покласти на підозрюваного наступні обов`язки :

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками;

5) не залишати місце проживання після 22.00 год.;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Обов`язки, покладені на підозрюваного діють до 20.09.2016 року.

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 25 липня 2016 року.