Єдиний унікальний номер 725/295/16-к
Номер провадження 1-кп/725/13/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
та потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000798 від 02.11.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ігарка, Красноярського краю, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02.11.2015, приблизно о 13 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Opel-Astra», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в м. Чернівці по вул. Кафедральній, зі сторони вул. Руської, в напрямку вул. Головної. Наближаючись до Чернівецького загальноосвітнього навчального закладу № 2, він проявив самовпевненість та неуважність до дорожньої обстановки, виявив небезпеку, а саме пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину дороги, поза межами пішохідного переходу, зліва направо, відносно напрямку руху автомобіля, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, маючи таку можливість, натомість виконав небезпечний маневр об`їзду, внаслідок чого допустив наїзд на ліву ногу останнього.

Вказана ДТП сталась у зв`язку з порушенням та невиконанням ОСОБА_5 вимог п. 1.5, 2.3 (б) та 12.3 ПДР України, відповідно до яких: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 , 1989 року народження, спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому човникоподібної кісточки лівої ступні без зміщення відламків, які у відповідності до висновку СМЕ № 1376 від 13.11.2015, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України не визнав та пояснив, що 02.11.2015 року, керуючи автомобілем марки «Opel-Astra», номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Кафедральній в напрямку вул. Головної в м.Чернівці, він помітив потерпілого, який мав намір перейти дорогу. Оскільки швидкість руху його автомобіля була приблизно 20-30 км/год та проїжджа частина була вільною від інших автомобілів, він вирішив не зменшувати швидкість руху та подав звуковий сигнал пішоходу, вважаючи, що той пришвидшить рух і йому не доведеться гальмувати. Не зважаючи на звуковий сигнал, пішохід рухався повільно, а тому він повторно просигналив і здійснив маневр з метою об`їхати пішохода. Минувши пішохода, він продовжив рух, не відчувши того, що вчинив наїзд і лише через деякий період часу був зупинений інспектором поліції, який і повідомив йому про ДТП, при цьому жодних слідів на його автомобілі, які б могли вказувати на те, що він збив людину, не було. Вважає, що ПДР України були порушені потерпілим, який після ДТП відмовився з ним контактувати, повідомляли про розмір збитків, які він поніс у зв`язку з лікуванням та вести діалог з приводу відшкодування шкоди. Усі слідчі дії у рамках кримінального провадження він виконував добровільно, шкоду потерпілому не відшкодував.

Разом з тим, суд критично оцінює покази ОСОБА_5 щодо не визнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та розцінює їх як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки його вина повністю доведена дослідженими та проаналізованими судом доказами, а саме:

?показами потерпілого ОСОБА_6 , які він давав в судовому засіданні та згідно яких, 02.11.2015 року, він, рухаючись по вул. Кафедральній в м.Чернівці вверх від магазину «Берізка», вирішив перейти дорогу неподалік від навчального закладу, який там знаходиться. Переконавшись, що проїжджа частина вільна від машин, він почав рух, проте, дійшовши до середини дороги, помітив автомобіль, що вихав з парковки та просигналив. Водій автомобіля рухався по своїй смузі руху, проте не розрахував відстань та швидкість руху, здійснив маневр у зв`язку з чим наїхав йому на ліву ногу, при цьому він помітив як колесо автомобіля підскочило. Відчувши біль у нозі, ОСОБА_6 , накульгуючи, дійшов до паркану та викликав швидку, яка в свою чергу і викликала працівників поліції. Вказував на те, що він витрачав значні кошти на лікування, проходив тривалий курс реабілітації, був позбавлений можливості займатись спортом, у зв`язку з чим зазнавав як матеріальних втрат так і моральних страждань, шкода йому не відшкодована, а тому підтримав цивільний позов та просив задовольнити;

?протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.11.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 повідомив про те, що 02.11.2015 року близько 13 год. 00 хв. автомобіль служби таксі здійснив наїзд на його ліву ногу (а/с 38);

?протоколом огляду місця ДТП від 02.11.2015 року з схемою та фототаблицями (а/с 59-70);

?протоколом огляду автомобіля від 02.11.2015 року з фототаблицями, відповідно до якого видимих пошкоджень на автомобілі марки «Opel-Astra», номерний знак НОМЕР_1 виявлено не було окрім незначних подряпин у кутовій частині заднього бамперу з лівого боку (а/с 71-72);

?протоколами проведення слідчого експерименту з відповідними схемами від 24.11.2015 року (а/с 77-84);

?протоколом огляду предмету від 12.11.2015 року, відповідно до якого переглядався відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження, згідно якого 02.11.2015 року о 13 год. 23 хв. 50 сек. автомобіль перед яким переходив дорогу пішохід по вул. Кафедральній, перебуває в межах перехрестя та повертає на вул. Головну в напрямку вул. Шевченка (а/с 85-86);

?протоколом огляду предмету від 25.11.2015 року, відповідно до якого переглядався відеозапис з камер зовнішнього спостереження, згідно якого о 14 год. 22 хв. 38 сек. (за літнім часом) по вул. Кафедральній в м. Чернівці після того як автомобіль проїхав лінію руху пішохода, який перетинав проїжджу частину дороги з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля, пішохід почав шкутильгати і продовжив рух в напрямку тротуару, автомобіль не зупинившись зник з поля зору відеокамери (а/с 89-90);

?висновком експерта №1376 втор від 13.11.2015 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді перелому човникоподібної кісточки лівої ступні без зміщення відламків, що цілком можливо могло виникнути внаслідок наїзду транспортного засобу на пішоходу та може відповідати обставинам кримінального провадження. Вказане тілесне ушкодження відноситься до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я (а/с 93-94);

?Висновком експерта №832-а від 26.11.2015 року, відповідно до якого робоча гальмова система, рульове керування та ходова частина автомобіля марки «Opel-Astra», номерний знак НОМЕР_1 знаходяться у працездатному стані та несправностей, які могли б спричинити ДТП не виявлено (а/с 96-99);

?Висновком експерта №833-а від 27.11.2015 року, згідно якого в діях водія автомобіля марки «Opel-Astra», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , вбачається невідповідність вимог п. 12.3 ПДР України, що з технічної точки зору, перебуватиме в причинному зв`язку із настанням ДТП (а/с 110-112);

При цьому суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_5 з приводу того що він вжив всіх заходів що б уникнути зіткнення с потерпілим, зокрема застосував гальмування двигуном та здійснив об`їзд потерпілого. Як видно з досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема записів з камер зовнішнього спостереження, автомобіль ОСОБА_5 візуально не змінюючи швидкість руху продовжив рух після зіткнення з потерпілим, при цьому жодних чітких та спрямованих дій з метою уникнення зіткнення водій не вчиняв. Крім того як видно з досліджених відеозаписів водій ОСОБА_5 мав реальну можливість враховуючи дорожню обстановку не допустити наїзд на потерпілого та уникнути зіткнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статтею 94 цього Кодексу.
Таким чином, суд вважає, що вказані вище докази у відповідності до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України є належними та допустимими, а також достовірними, оскільки отримані в порядку встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Кожен з наведеним вище письмових доказів окремо, а також у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні підтверджує існування обставин, які мають значення для кримінального провадження та доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
За таких обставин, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він своїми діями допустив порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує тяжкість, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,по місцю проживання та роботи у службі радіо таксі «ваше таксі» характеризується позитивно, є пенсіонером, що підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження даними.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Так, згідно ч.1,2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Аналізуючи встановлені судом обставини, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства з застосуванням до ОСОБА_5 вимог ст. 75 КК України.
Згідно до п.п.20,21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації і транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при і призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Судом фактично враховано, що ОСОБА_5 вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, при цьому обвинувачений, не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також враховуючи обставини справи, зокрема те що під час дорожньо-транспортної пригоди потерпілий рухався поза пішохідним переходом, що на думку суду також є однією з причин дорожньо-транспортної пригоди, а також враховуючи особу обвинуваченого, а саме те, що він є пенсіонер, злочин вчинив вперше, позитивно характеризується, до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху раніше не притягувався, а тому суд не вбачає підстав для позбавлення ОСОБА_5 права керувати транспортними засобами.
Крім того, судом встановлено, що потерпілим у даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов .

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Так, ОСОБА_6 просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь грошові кошти в сумі 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової шкоди). В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що внаслідок отриманої травми він змушений був відчувати нестерпний біль та страждання протягом лікування, а також йому призначено ряд реабілітаційних заходів, зокрема лікувальна фізкультура, магнітотерапія, масаж, санаторно-курортне лікування. Весь період лікування він був позбавлений можливості вільно пересуватись, заробляти гроші та займатись спортом, оскільки є майстром спорту України з боксу та крім особистої спортивної кар`єри також являється тренером у дитячих та юнацьких групах боксерського клубу «Колізей». У зв`язку з наведеним, обсяг моральних страждань оцінює у 30000 грн.

У відповідності до п. 10 ч.1 ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача.

Так, враховуючи принцип справедливості та розумності, матеріальне становище та ступінь вини обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди та з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 слід стягнути моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.. 100 КПК України.

Суд вважає, що з ОСОБА_5 слід стягнути на користь держави витрати за проведення експертиз по справі..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,370,371,373,374,376,395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та за його вчинення призначити йому покарання у вигляді 1(одного) обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від призначеного йому основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 20000 грн. (двадцять тис. грн..) в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь державі витрати, пов`язані з проведенням відповідних експертиз в рамках досудового розслідування кримінального провадження в сумі 1565,64 грн.

Речові докази по справі, а саме:

Автомобіль марки «Opel-Astra», номерний знак НОМЕР_1 повернути володільцю ОСОБА_5 ;

Два оптичні диски DVD RW залишити у матеріалах справи.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1