Справа № 188/1282/15-к
Провадження № 1-кп/188/24/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 31.08.2015 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, працює ВШТ № 1 ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля, раніше судимий:

04.04.2014 року Петропавлівським районним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.389 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи засудженим 04.04.2014 року Петропавлівським районним судом за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 (восьмисот п`ятдесяти) гривень, на шлях виправлення не став і умисно ухилявся від сплати штрафу.

ОСОБА_3 з 08.05.2014 року, будучи належним чином повідомленим про необхідність сплати штрафу у місячний строк, в порушення вимог ч. 1 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, згідно якої засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу, у встановлений законом строк штраф не сплатив та до відкриття цього кримінального провадження жодних заходів до виплати штрафу не вживав, отримуючи заробітну плату за місцем своєї постійної роботи ВШТ № 1 ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля», середній розмір якої за період часу з квітня 2014 року по серпень 2015 року склав 7464, 05 грн., тим самим ОСОБА_3 умисно ухилявся від сплати призначеного йому судом штрафу, тобто порушив вимоги ст. 27 КВК, відповідно до якої якщо засуджений ухиляється від сплати штрафу, як основного покарання, він притягується до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_3 сплатив штраф, призначений вироком Петропавлівського районного суду від 04.04.2014 року, у розмірі 850 гривень 23.09.2015 року.

Під час досудового слідства 23.09.2015 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором прокуратури Петропавлівського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з даної угодою прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 389 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено, що підозрюваний ОСОБА_3 повинен понести покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік і на підставі ст. 75 КК України має бути звільнений від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ст. 76 КК України, а саме:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції;

2) повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну про зміну місця проживання, роботи, навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд вважає, що органами досудового розслідування дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 389 КК України як ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором прокуратури Петропавлівського району ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 ..

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а також відсутні умови, що суперечать інтересам суспільства, чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Потерпілих від даного кримінального правопорушення немає.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 23.09.2015 року між прокурором прокуратури Петропавлівського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.09.2015 року між прокурором прокуратури Петропавлівського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 2-4 вказаної статті, а саме:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції;

2) повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну про зміну місця проживання, роботи, навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга сторонами кримінального провадження з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1