Київський районний суд м. Полтави
Справа № < 1-292/2011
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2011 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Одринської Т.В.,

при секретарі - Перепелиці Т.О.,

за участю прокурора - Махно А.В.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтавi кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, не працюючий, проживаючий: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

26.09.2007 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року виправних робіт із відрахуванням 10% заробітку в прибуток держави,

у вчиненнi злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2007 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України був засуджений ОСОБА_1 до 1 року виправних робіт із відрахуванням 10% заробітку в дохід держави. 17.10.2007 року він працевлаштувався на посаду формувальника машинної формовки ТОВ «ПТМЗ». Нагляд за відбуттям покарання у вигляді виправних робіт був встановлений за місцем проживання засудженого Київським МВ КВІ УДДУ ПВП в Полтавській області 28.11.2007 року, ОСОБА_1 був належно ознайомлений з правилами виконання вироку суду, а також наслідками його невиконання.

05.11.2008 року ОСОБА_1 умисно, самовільно звільнився з роботи за власним бажанням, в подальшом не працевлаштувався, своєчасно кримінально-виконавчу інспекцію про своє звільнення не повідомив та змінив місце проживання. Крім того за час роботи в ТОВ «ПТМЗ»61 робочий день, з яких 28 днів прогули не включений до строку відбування покарання.

Вказаними умисними діями ОСОБА_1 ухилився від виконання покарання у виді виправних робіт протягом 86 днів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні даного злочину визнав повністю, фактичні обставини справи, встановлені досудовим слідством, не заперечує. Пояснив, що 26.09.2007 року був засуджений Карлівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави. 17.10.2007 року він працевлаштувався на роботу, на посаду формувальника машинної формовки ТОВ «ПТМЗ». 05.11.2008 року звільнився з вказаного підприємства за згодою сторін. Кримінально-виконавчу інспекцію про звільнення з роботи та зміну місця проживання не повідомив. На роботу після звільнення не влаштувався. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Відповідно до ст.299 КПК України докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, судом не досліджувалися.

Дії ОСОБА_1, які виразилися в ухиленні від відбування виправних робіт, суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України.

В силу ст.66 КК України обставиною, що помякшує покарання, є щире каяття.

В силу ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення підсудному міри покарання, суд виходить із вимог ст.65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, але належних висновків не зробив, та конкретні обставини справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 2 ст.389 КК України, i призначити йому покарання у виді 1 місяця арешту.

Згідно ст.ст.71,72 КК України приєднади до призначеного покарання частину не відбутого покарання за вироком Карлівського райсуду Полтавської області від 26.09.2007 року та остаточно призначити ОСОБА_1 покарання 1 (один) місяць 15 днів арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляцiйного суду Полтавської областi протягом 15 дiб з моменту його проголошення, а засдженим, що тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя Т.В.Одринська