Номер провадження: 11-кп/785/1163/16
Номер справи місцевого суду: 506/78/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 на вирок Красноокнянського районного суду Одеської області від 22.06.2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Топали Красноокнянського району Одеської області, громадянин Республіки Молдова, з середньою освітою, не працює, зареєстрованого у м. Кишинів Республіки Молдова, тимчасово проживає в с.Топали Окнянського району Одеської області, відповідно до ст.89 КК України судимостей немає,
визнаний винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Згідно із ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного основного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 у доход держави судові витрати по проведенню судово-автотехнічної експертизи №11/А-535 - 442 грн 26 коп
ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено в вироку суду першої інстанції, 24 травня 2014 року приблизно о 07.30 г, ОСОБА_7 ,в порушення вимог п.п.31.1 ПДР України ,керуючи мотоциклом Ява 350 д/н НОМЕР_1 ,у якого був непрацюючий тормозний механізм переднього колеса ,маючи змогу виявити цю несправність при щоденному технічному огляді перед виїздом , рухаючись без перешкод видимості в обох напрямках ,по правій частині однієї із вулиць с.Гавіноси Красноокнянського району Одеської області ,порушуючи вимоги п.п.2.3 б), ПДР України, п.п.12.1 ПДР України, п.п.2.3 ПДР України, завчасно не вибрав таку швидкість руху ,щоб зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги та не вжив заходів для зменшення швидкості, при цьому втратив контроль над керованим ним мотоциклом та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 ,що йшла в зустрічному напрямку по правому краю проїжджої частини. Внаслідок наїзду потерпіла отримала тілесні ушкодження у виді багатоуламкового відкритого перелому великої та малої гомілкових кісток в верхній третині лівої гомілки зі зміщенням ,рваної рани в верхній третині лівої гомілки по передній внутрішній поверхні ; крововилив в лівий колінний суглоб ; садна лівої гомілки, ділянки лівої молочної залози, синець лівого променевозап`ясного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, призначити покарання ОСОБА_7 без іспитового строку, позбавити волі на певний строк. Обвинуваченого він знає тільки з поганого боку, ОСОБА_7 , ніде не працює, керував мопедом без водійського посвідчення, мопед був несправний, раніше судимий по ст. 122 КК України, не має позитивної характеристики, не має постійного місця мешкання, матеріальні витрати не відшкодував, не розкаявся, вибачення не попросив. Промишляє крадіжками та контрабандою з Приднестровя.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, потерпілого ОСОБА_8 який просив задовольнити його апеляцію і призначити покарання обвинуваченому в виді позбавлення волі, обвинуваченого просивого залишити апеляцію без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 визнав себе винним повністю , щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, підтвердивши в судовому засіданні те, що він дійсно 24 травня 2014 року близько 07.30 г рухався на мотоциклі Ява 350 д/н НОМЕР_1 .Він від`їхав від магазину в с.Гавіноси і рухався по правій стороні дороги .В цей час дорогу почала переходити ОСОБА_9 ,він почав гальмувати . Він їхав зі швидкістю близько 70 км на годину, але зрозумів,що не встигає загальмувати , повернув мотоцикл у кущі,але мотоцикл впав на бік і дугою зачепив ОСОБА_9 . Жінка впала, він тут же підбіг до неї, просив не вставати , попросив сусідів принести щось підстелити під ОСОБА_10 , так як з мотоцикла почав витікати бензин біля потерпілої, він відкотив мотоцикл на узбіччя .Тут же ним була викликана «Швидка допомога» та міліція. Коли «Швидка» та міліція приїхали, то ОСОБА_9 повезли у лікарню,а міліція оглядала місце події ,а потім його повезли у лікарню для встановлення наявності або відсутності стану алкогольного сп`яніння,після чого у відділ міліції для надання пояснень. Після ДТП він близько 1800 грн надав ОСОБА_9 для лікування, але потім приїхав її син потерпілий ОСОБА_8 і забрав її на лікування в Крим. Потерпілий запропонував йому обійтися без суду, сплативши кошти у сумі 5000 доларів США, на той момент у нього такої суми не було, хоча він не проти відшкодувати всі витрати, понесені потерпілим по лікуванню перелому ноги у ОСОБА_9 .
Крім повного визнання, вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині підтверджується іншими перевіреними у судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_8 повідомив суд, що йому відомо про ДТП зі слів його померлої матері ОСОБА_9 , яка розповіла йому ,що ОСОБА_7 їхав з великою швидкістю. Крім того,потерпілий повідомив,що приїхав після ДТП 06 червня 2014 року, щоб забрати мати у м. Керч, де він проживає, і його знайомі сказали, що ОСОБА_11 надав лише 940 грн , доповнивши, що обвинувачений будь-якої допомоги на лікування більше не надавав, хоча він вважає ОСОБА_7 винуватим у смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суду повідомили , що 24 травня 2014 року потерпіла ОСОБА_9 була доставлена у Красноокнянську ЦРЛ після ДТП.,із переломом ноги та іншими тілесними ушкодженнями, характерними для ДТП. Перелом ноги ними на той час був діагностований як закритий. Через декілька днів син ОСОБА_9 забрав останню для продовження лікування у Крим, за його місцем проживання.
Судом також були перевірені письмові докази :
- витяг з ЄРДР від 24 травня 2014 року за №0000201, згідно з яким ОСОБА_9 повідомила ,що 24 травня 2014 року біля 7 г 30 х ОСОБА_7 , рухаючись на мотоциклі марки «Ява» д/ НОМЕР_2 на одній із вулиць с.Гавіноси Красноокнянського району скоїв на неї наїзд ,внаслідок чого вона отримала ушкодження у виді перелому лівої ноги /а.п.163/;
- протокол огляду місця ДТП від 24 травня 2014 року з фото таблицями , яким є вулиця в с.Гавіноси Красноокнянського району Одеської області . Під час огляду денне освітлення, сонячна погода, температура повітря +18,дорога пряма, покриття асфальтоване ,сухе, складається з одного напрямку шириною 3 м .Будь-яких дорожніх знаків немає, розмітка відсутня. Узбіччя трав`яне шириною 1,5 м. Видимість 100 м Транспортний засіб мотоцикл «Ява 350» д/н НОМЕР_1 знаходиться на узбіччі з лівої сторони по ходу руху, біля ЛЕП №5. Сліди гальмування не відобразилися, по ходу руху з правої сторони на трав`яному покритті та землі сліди юзу. На правому краю проїжджої частини та на початку узбіччя сліди, схожі на кров./ а.п.163- 170 /
- протокол огляду транспортного засобу - мотоциклу « Ява 350» д/н НОМЕР_1 ,з якого слідує, що деформовано кріплення передньої фари , відламано ручне зчеплення, відірвана ліва фара передня, розбита передня протитуманна фара / а.п.171-174/.
Згідно із висновком комісійної судово-медичної експертизи № 365 від 22 березня 2016 року , у потерпілої ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у виді відкритого перелому великої та малої гомілкових кісток в верхній третині лівої гомілки зі зміщенням , рвана рана в верхній третині лівої гомілки по передній внутрішній поверхні, крововилив в лівий колінний суглоб, садна лівої гомілки, ділянки лівої молочної залози, синець променевозапясного суглобу ,і вказаний перелом відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. /а. п. 142-156/.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта №48 від 02 липня 2014 року ,зазначені тілесні ушкодження характерні для дорожньо-транспортної травми і могли бути завдані частинами мотоциклу, що рухався , у момент зіткнення з пішоходом / а.п. 22-23/
Згідно із висновком авто-технічної експертизи № 11/А-535 від 30 вересня 2014 року , рульове управління Ява 350 д/н НОМЕР_1 на момент настання ДТП знаходилося в технічно працездатному стані і забезпечувало водієві належну технічну можливість керування автомобілем.
Висота малюнка протектора шини заднього колеса мотоцикла 0- 0,5 мм, що не відповідає вимогам п.31.4.5 Правил дорожнього руху.
Гальмівна система мотоцикла до моменту настання події знаходилася в технічно несправному стані через відключення робочого гальма переднього колеса, що забороняло експлуатацію мотоцикла відповідно до вимог п.п.31.1,31.4.1. ПДР. Зазначена несправність була об`єктивно відома водію за результатами зовнішнього огляду і за ознакою неможливості гальмування переднім гальмом.
Разом з цим, гальмівна система заднього колеса дозволяла водію знижувати швидкість з відомою йому ефективністю, аж до зупинки і без раптово виявлених відмов .
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вищеозначені докази дозволяють зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого у встановленому у судовому засіданні об`ємі. Приведений об`єм доказів суд визнав достатнім, самі докази допустимими, у зв`язку з чим вважає за можливе покласти їх в основу вироку відносно обвинуваченого .
Призначаючи покарання обвинуваченому , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких,але вказаний злочин є необережним; також повною мірою вивчена особа обвинуваченого .
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину з необережності, наявність обставин, які пом`якшують покарання, щире каяття, добровільне часткове відшкодування матеріальних збитків, надання дієвої допомоги потерпілій одразу після ДТП, відсутність обставин, що обтяжують покарання , а також дані про його особу, зокрема, те, що останній за місцем проживання характеризується позитивно, вважається раніше не судимим, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Зазначені обставини у сукупності з даними про його особу і поведінку свідчать про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину.
Будь-яких об`єктивних даних щодо неналежної поведінки обвинуваченого, або притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення в сфері дорожнього руху або інших правопорушень, які б характеризували його з негативної сторони, учасниками процесу не надано.
Суд прийняв до уваги тяжкий стресовий стан потерпілого після ДТП з його матір`ю ОСОБА_9 , а потім і її смертю яка сталася більш ніж за 4 чісяця, однак, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №669 від 04 жовтня 2014 року, хворобою, що призвела до смерті ОСОБА_9 , є полі органна недостатність , не уточнений лейкоз, а також атеросклеротична хвороба серця.
Посилання потерпілого на те, що обвинувачений має відбувати покарання в місцях позбавлення волі, через вчинення тяжкого злочину, не можуть бути визначені достатніми для ухвалення рішення щодо відмови у звільненні особи від відбування покарання із іспитовим строком, оскільки вчинення тяжкого злочину з необережності за законом не є перешкодою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням за наявності до того інших характеризуючих даних про обвинуваченого та обставин справи.
Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що не може погодитися з доводами потерпілого, що обвинувачений проявив повну байдужість щодо скоєного злочину та не надав жодної допомоги, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_7 з місця пригоди не зник, він разом з іншими особами викликав «Швидку допомогу» та працівників міліції, сам, отримавши тілесні ушкодження залишився на місці пригоди , приходив до потерпілої в лікарню.
Судом вірно кваліфіковані дії ОСОБА_7 , за ст. 286 ч.2 КК України.

Враховуючи зазначене та приймаючи до уваги все вище зазначені обставини, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу із застосуванням до обвинуваченого положень ст. 75 КК України та звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням, вважаючи ,що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
При цьому на думку суду, слід призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, так як судом було встановлено,що обвинуваченому було чітко відомо про явні технічні несправності мотоцикла,однак він, нехтуючи вимогами безпеки, все ж керував транспортним засобом,не маючи посвідчення на право керування мотоциклом, що призвело до тяжких наслідків. Таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим так і іншими особами, і буде відповідати принципу Європейської конвенції захисту прав людини та основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини та досягнення легітимної мети покарання.
Дослідивши доводи потерпілого, судова колегія не погодилась з ними, так як він на його думку вважає обвинуваченого винним в смерті його матері, що не відповідає об`єктивним даним встановленим в ході судового слідства і з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, ухвала відповідає всім вимогам чинного законодавства та зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Красноокнянського районного суду Одеської області від 22.06.2016 року відносно ОСОБА_7 , який визнаний винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України без змін.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2 .