УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
01 вересня 2016 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , 28.08.2016 року, приблизно о 21 годині 20 хвилин, підійшов до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , поруч з озером «Тельбін». В ході розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт. Після чого, у ОСОБА_5 , на ґрунті особистої неприязності до ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останній. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , наніс по одному удару кулаком лівої та правої руки в голову, область життєво важливого органу. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_6 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого на місці події за короткий проміжок часу.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №1958/2 причиною смерті потерпілого є закрита черепно-мозкова травма.
У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.121 КК України.
01 вересня 2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами слідчих експериментів, протоколами допиту свідків, іншими матеріалами провадження.
Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного, який не заперечував проти обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, доводи прокурора, який обґрунтував клопотання та зазначив обставини які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
З матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, враховуючи дані про особу підозрюваного, який не працює, неодружений, перебуває у розшуку Городищенським ВП Смілянського ВП ГУ НП в Черкаській області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 85 КК України, підозрюється у вчиненні злочинів під час іспитового строку, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню.
Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не приймає доводи захисника та обвинуваченого щодо обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав визначати розмір застави підозрюваному, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань.
Встановити строк тримання під вартою ОСОБА_5 не більше 60 днів з моменту його затримання до 31 жовтня 2016 року, взявши його під варту в залі суду.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя: