Справа № 672/1668/15-к
ВИРОК
Іменем України
27.07.2016 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий-суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника служби у справах дітей ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

законного представника обвинуваченого ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2015 за №0000451, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, про обвинувачення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, учня 1-го курсу Лісоводського професійного аграрного ліцею, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України;

встановив:

7 листопада 2015 року близько 13 години ОСОБА_12 зайшов до будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 , щоб сказати матері ОСОБА_13 , що він йде на вулицю гуляти. Там він почув, як в кімнаті його батько ОСОБА_14 кричав на матір, обзиваючи її нецензурними словами та погрожуючи їй. Зайшовши в кімнату, обвинувачений почав говорити батькові, який був у нетверезому стані, щоб він заспокоївся і припинив сварку, але той раптом взяв зі столу кухонного ножа та почав махати ним, направляючи ножа як на обвинуваченого, так і на його матір, і погрожуючи їм тим, що зараз він їх заріже. Тримаючи в руці ніж, потерпілий наблизився до ОСОБА_13 , яка стояла під стіною біля груби, приставив ножа до її грудей, а іншою рукою штовхнув її. В цей момент ОСОБА_13 відштовхнула ОСОБА_14 і той впав на диван, випустивши з руки ножа, який впав на підлогу.

Коли ОСОБА_14 , намагався піднятися з дивана і взяти з підлоги ножа, то обвинувачений, реально сприймаючи погрози з боку батька, знаходячись в стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого, з метою захисту себе та матері від суспільно-небезпечного посягання, перевищуючи межі необхідної оборони, взяв з підлоги ножа і умисно завдав ОСОБА_14 один удар ножем в ділянку шиї справа, спричинивши останньому колото-різане поранення шиї з пошкодженням правої загальної сонної артерії, внутрішньої яремної вени, пошкодженням стінок гортані, крововиливу в м`які тканини навколо пошкоджень, масивної зовнішньої та внутрішньої кровотечі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, від яких потерпілий помер на місці.

Обвинувачений ОСОБА_15 по суті обвинувачення винним себе визнав частково, щиро розкаявся, не заперечував факт вбивства свого батька за обставин як про це було зазначено вище, в той же час вказав, що він не мав наміру вбивати батька, а наніс останньому удар ножем в шию, так як захищав себе і матір. Також обвинувачений показав, що 07.11.2015 близько 13 години він зайшов до старого будинку, щоб сказати матері, що він йде на вулицю гуляти. Там він почув як в кімнаті батько кричав на матір, обзивав її нецензурними словами. Коли він зайшов в кімнату, то почав заспокоювати батька, який був у нетверезому стані. Але батько схопив зі столу кухонного ножа та почав махати ним, направляючи як на нього, так і на матір і погрожуючи, що зараз він їх заріже. Потім батько підійшов до матері, приставив до її грудей ножа, а іншою рукою штовхнув її до грубки. Раптом мати відштовхнула батька і той впав на диван, а ніж впав на підлогу. Опинившись на дивані, батько почав підніматись, намагаючись взяти з полу ножа. Він в цей же час миттєво підняв з полу ножа і наніс ним один удар в шию батька справа. Після цього він вибіг на вулицю.

Також обвинувачений показав, що батько до нього ставився не так як до інших дітей, постійно сварив, безпричинно чіплявся, міг вдарити, оскільки він шість років не проживав з батьками, а жив у тітки в м. Кам`янець - Подільському. Крім того, обвинувачений показав, що коли батько вживав алкогольні напої, а це було на протязі двох тижнів раз в два місяця, то батько ставав агресивним, іноді поводив себе неадекватно, зокрема, облив себе бензином, бігав з сокирою по подвір`ю за матір`ю, неодноразово бив матір та погрожував їй розправою.

Також обвинувачений показав, що він реально сприймав загрозу з боку батька як для матері, так і для себе, усвідомлюючи, що якби батько взяв з полу ножа, то він наніс би комусь із них ним удар.

Крім часткового визнання ОСОБА_12 своєї вини, його винуватість у вчиненні злочину підтверджується зібраними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Потерпіла ОСОБА_8 , яка є матір`ю ОСОБА_14 , показала, що 7 листопада 2015 року в обід до неї зателефонувала онука ОСОБА_16 і повідомила, що її батько ОСОБА_14 помер. Коли вона приїхала до місця проживання сина, то побачила, що він лежав в кімнаті і був в крові. Також потерпіла показала, що її син останні шість років не працював, зловживав алкогольними напоями, через що був агресивним. Зокрема було і таке, що він безпричинно вдарив її на городі, розбив двері та вікно в хаті, а також з сокирою бігав по подвір`ю за своєю жінкою - ОСОБА_13 . Вона намагалася не чіпати його. Останнім часом така агресивна поведінка була притаманна її сину.

Свідок ОСОБА_13 , яка є дружиною потерпілого, показала, що її чоловік ОСОБА_14 останнім часом зловживав алкогольними напоями, через що лікувався в психіатричній лікарні, а раз на два місяця в нього був запій. Так, 7 листопада 2015 року ранком вона з чоловіком пішла на базар. Йому було погано, його трусило і він випросив в неї гроші на пиво. Через деякий час він повернувся додому і був у стані алкогольного сп`яніння. Потім він почав безпричинно чіплятися до неї, обзивати, безпідставно ревнуючи. Коли вони були в кімнаті старого будинку, туди зайшов син ОСОБА_17 і побачив, що чоловік погрожував їй. Син намагався заспокоїти потерпілого, але той схопив зі столу ножа і став ним погрожувати, махаючи перед нею і сином, кидаючись на них з ножем. Потім чоловік приставив до її грудей ножа і штовхнув її. Вона побачила, що в сина почали труситися руки. Коли чоловік підставив ножа до її грудей, вона різко штовхнула його двома руками в груди і він впав на диван. Ніж впав на підлогу. Опинившись на дивані чоловік почав підніматися і намагався взяти ножа. Саме в цей момент вона побачила лезо ножа біля плеча чоловіка і зрозуміла, що син підняв ножа з підлоги і вдарив ним чоловіка. Вона одразу виштовхнула сина з будинку, оскільки той не розумів, що відбулося. Потім вона викинула ножа в річку.

Також свідок показала, що останнім часом її чоловік став агресивним, озлобленим до всіх. Було таке, що він кидався на неї з ножем, сокирою, обливав себе бензином, випив отруту проти жуків.

Свідок ОСОБА_18 , який є рідним братом обвинуваченого, показав, що батько недолюблював брата, міг обізвати, безпричинно чіплявся. Також, коли батько вживав алкогольні напої, він був агресивним, неодноразово бив матір, а він із старшим братом заступалися за матір і молодшого брата. Був випадок, коли батько облив себе бензином, а вони з братом викликали до нього міліцію.

Свідок ОСОБА_19 показав, що є зятем померлого, так як одружений з дочкою останнього. Від дружини він неодноразово чув про сварки, які влаштовував ОСОБА_14 і що останнього боялися, особливо коли він був випившим. Також свідок показав, що потерпілий недолюблював молодшого сина ОСОБА_17 , оскільки той тривалий час знаходився на вихованні у рідної тітки в Кам`янець-Подільському.

Свідок ОСОБА_20 показав, що він протягом тривалого часу дружить з обвинуваченим і коли він приходив до останнього додому, то часто бачив його батька в нетверезому стані і той безпричинно чіплявся та кричав на сина.

Під час огляду будинку по АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_14 , в кімнаті на підлозі був виявлений труп останнього із тілесним ушкодженням, а на дивані, постільній білизні, килимовій доріжці та підлозі були виявлені плями червоно-бурого кольору, що підтверджується даними протоколу огляду місця події від 07.11.2015 із фототаблицями (т. 1 а.к.п. 15).
В ході проведення слідчого експерименту, в тому числі за участю лікаря судово-медичного експерта, ОСОБА_12 в присутності понятих розповів і показав яким чином 07.11.2015 він наніс своєму батькові удар ножем в ділянку шиї, від чого той помер, що підтверджується даними протоколу проведення слідчого експерименту, а також носієм інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальну дію (т. 1 а.к.п. 155).

Під час слідчого експерименту ОСОБА_13 в присутності понятих розповіла і показала, як 07.11.2015 її чоловік погрожував ножем їй і сину, і як останній наніс потерпілому удар ножем в ділянку шиї, від чого той помер. Крім того свідок показала куди саме в річку вона викинула кухонний ніж, яким її син наніс удар потерпілому, що підтверджується даними протоколу проведення слідчого експерименту, а також носієм інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальну дію (т. 1 а.к.п. 86).

Висновком експерта №103 від 27.11.2015 за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 стверджується, що у останнього виявлено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї з вхідним отвором у вигляді колото-різаної рани шкіри по правій боковій поверхні шиї, з пошкодженням правої загальної сонної артерії, внутрішньої яремної вени, пошкодженням стінок гортані, крововиливами в м`які тканини навколо пошкоджень, масивної зовнішньої та внутрішньої кровотечі, з напрямком раневого каналу справа наліво, майже горизонтально, дещо знизу догори та дещо ззаду до переду відносно тіла ОСОБА_14 , з глибиною раневого каналу до 7,8 см.

Вказані тілесні ушкодження виникли одномоментно, в досить короткий проміжок часу, від однієї дії колото-ріжучого предмета з односторонньою заточкою леза, яким міг бути ніж, по строку свого виникнення можуть відповідати 07.11.2015, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_14 .

Причиною смерті ОСОБА_14 явилась гостра крововтрата, яка, в свою чергу, виникла, як ускладнення прижиттєво отриманого колото-різаного поранення шиї.

При судово-токсилогічному дослідженні крові з трупа ОСОБА_14 виявлено наявність етилового алкоголю в кількості 3,67 промілє, що може відповідати тяжкому отруєнню етиловим алкоголем у порівнянні до живої людини (т. 1 а.к.п. 50).

Висновком експерта №842 від 18.12.2015 за результатами судово-імунологічної експертизи стверджується, що кров з трупа ОСОБА_14 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На шматку тканини (виріз з простирадла), вилученому під час огляду місця події, знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої знайдений антиген Н, яка може походити від особи (осіб), в крові якої (яких) знаходиться цей антиген, в тому числі і від ОСОБА_14 (т. 1 а.к.п. 68).

Висновком експерта №134-к від 23.12.2015 за результатами судово-медичної експертизи стверджується, що у ОСОБА_14 виявлено одиночну проникаюче-наскрізну колото-різану рану шкіри, яка могла утворитися від одноразової дії якогось твердого плаского, можливо і залізовмісного, травмуючого предмету чи знаряддя, що володіє добре вираженими колюче-ріжучими конструктивними особливостями характерними для ножа із однобічно гострим клинком, який має недеформоване гострокутне вістря, одне гостре лезо та тупий, товщиною у зануреній частині не менше ніж 1,1 мм обушок п подібної форми, на його поперечному перерізі, із двома окремими помірно вираженими боковими ребрами. Можна говорити про те, що вищевказана колото-різана рана могла утворитися від травмуючої колюче-ріжучої дії клинка досліджуваного господарського ножа, виявленого та вилученого 08.11.2015 під час слідчого експерименту, або будь-якого іншого травмуючого предмету чи знаряддя, що володіє ідентичними метрично-морфологічними характеристиками (т. 1 а.к.п. 92).

Висновком експерта №108 від 10.12.2015 за результатами додаткової судово-медичної експертизи стверджується, що локалізація на тілі та механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 цілком відповідає обставинам, зазначеним ОСОБА_12 під час слідчого експерименту 08.11.2015 за його участю (т. 1 а.к.п. 108).
Висновком експерта №107 від 10.12.2015 за результатами додаткової судово-медичної експертизи стверджується, що локалізація на тілі та механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 цілком відповідає обставинам, зазначеним ОСОБА_13 під час слідчого експерименту 08.11.2015 за її участю (т. 1 а.к.п. 160).
Згідно із висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи №758 від 16.12.2015 ОСОБА_12 жодним психічним захворюванням не страждає та на даний час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При вчиненні інкримінованого йому злочину, внаслідок емоційних процесів, він не повною мірою міг усвідомлювати свої дії, керувати ними, розуміти характер і значення вчинюваних ним дій.
На момент скоєння злочину ОСОБА_12 знаходився в стані високої нервово-психічної напруженості (фрустрації), внаслідок чого він не повною мірою міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
ОСОБА_12 ознак жодного психічного розладу не виявляв та не виявляє, душевнохворим не являється, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
В момент вчинення суспільно-небезпечного діяння здатність ОСОБА_12 усвідомлювати свої дії та керувати ними могла бути зниженою внаслідок емоційних процесів, викликаних поведінкою загиблого. Перебіг вказаного емоційно-вольового процесу у ОСОБА_12 міг відбуватися раптово і бурхливо в умовах даної ситуації, з урахуванням його індивідуальних, емоційно-вольових особливостей та взаємовідносин з загиблим (т. 1 а.к.п. 145).
Допитаний в судовому засіданні судовий експерт-психолог ОСОБА_21 показала, що ОСОБА_12 на час вчинення інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння знаходився у стані високої фрустраційної напруженості в зв`язку із хронічними конфліктними ситуаціями з батьком, через постійні конфлікти батька з ним, батька з матір`ю тощо.

Під час вчинення злочину у ОСОБА_12 була дезорганізована воля та звужена свідомість, він не повною мірою міг керувати своїми діями через емоцію, яка в нього виникла.

Також експерт ствердив, що ОСОБА_12 дії батька, який погрожував ножем як йому, так і його матері, сприймав як реальну загрозу для свого життя та життя своєї матері.

Вирішуючи питання про правильність кваліфікації органом досудового розслідування дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 115 КК України умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.
Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.
Закріплене в ст. 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя ст. 27 Конституції України).
Згідно із частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК України).
Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.
Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, слід здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.
З фактичних обставин та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_12 та його матір ОСОБА_13 зазнали суспільно небезпечного посягання з боку ОСОБА_14 , яке створювало реальну загрозу заподіяння шкоди їх здоров`ю і не маючи іншої можливості уникнути подальшого насильства з його боку, ОСОБА_12 використав ніж, який він підняв з підлоги і який намагався взяти потерпілий.
Такі дії ОСОБА_12 означають, що у нього виникла підстава для необхідної оборони, тобто виникло право на захист правоохоронюваних інтересів шляхом заподіяння шкоди тому, хто посягає, для припинення цього посягання

При цьому суд враховує показання судового експерта-психолога, яка пояснила, що обвинувачений дії батька, який погрожував ножем як йому, так і його матері, сприймав як реальну загрозу для їхнього життя. Також суд бере до уваги показання матері обвинуваченого, яка ствердила, що коли потерпілий приставив ножа до її грудей, то в сина почали труситися руки. Крім того, суд ураховує вік обвинуваченого, його ставлення до матері, розумовий розвиток, конкретні обставини справи, зокрема те, що суспільно небезпечне посягання з боку потерпілого відбувалося в обмеженому просторі маленької кімнати, а потерпілий намагався продовжити таке посягання, піднявши з підлоги ножа, який випав в нього з рук.

В той же час обвинувачений мав можливість відвернути чи припинити посягання з боку потерпілого із заподіянням тому явно меншої шкоди.

Таким чином, враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, дії ОСОБА_12 суд кваліфікує за ст. 118 КК України як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони, перекваліфікувавши їх з ч. 1 ст. 115 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до п. 1, 3, 7 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_15 суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім та вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_15 , не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_15 щиро розкаявся, позитивно характеризуються за місцем проживання та навчання, приймає активну участь у громадському житті, займається спортом, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тривалий час проживав без належного батьківського піклування.

Також, суд ураховує характер і ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини справи та думку потерпілої щодо покарання, на яке заслуговує обвинувачений, яка просила призначити обвинуваченому покарання без ізоляції від суспільства.

За таких обставин ОСОБА_15 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 118 КК України та застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено, судових витрат немає, питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_12 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази по справі:

-сумку жіночу, яка була вилучена під час огляду місця події і яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_13 ;

-шматок простирадла із речовиною бурого кольору, який був вилучений під час огляду місця події і який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області знищити;

-аркуш паперу із слідами пальців рук, який був вилучений під час огляду місця події і який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області знищити;

-два кухонних ножі та один грибний розкладний ніж, які були вилучені під час огляду місця події і які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_13 ;

-кухонний ніж, який був вилучений під час слідчого експерименту і який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області знищити.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який був обраний ОСОБА_12 - скасувати.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддя підпис

Судді підписи

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1