Справа № 206/3957/16-к
1-кс/206/239/16
УХВАЛА
15 липня 2016 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000460 від 15.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України
за участю
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
13 липня 2016 року слідчий СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000460 від 15.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
Вимоги клопотання слідчий обґрунтував тим, що 14.04.2016 року до Самарського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_5 у якій зазначено, що 14.04.2016 року о 14 годині 20 хвилин, невідома особа, знаходячись біля будинку №7 по вулиці Автопарковій у м.Дніпрі, шахрайським шляхом, заволоділа яловичиною, вагою №3220 кг., завдавши матеріальну шкоду на суму 212 тисяч 520 грн.
Також потерпілий надав фотографії, які підтверджують факт загрузки м`яса з вантажного транспортного засобу до транспортного засобу «FIAT», білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 .
Приймаючи до уваги, що транспортний засіб Fiat Ducato, білого кольору, 2008 року випуску, VIN № НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 є знаряддям вчинення злочину, яке могло зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин необхідності у накладанні арешту на вказаний транспортний засіб із забороною на його розпорядження та використання.
Не застосовуючи заборони розпорядження та використання вищезазначеним майном може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження, або настання інших наслідків, що може призвести до неможливості проведення всебічного, об`єктивного досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, просив відмовити у накладні арешт на майно, у зв`язку з тим, що на сьогоднішній день проведенні не всі слідчі дії.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні у задоволені клопотання просив відмовити.
Вислухавши думку прокурора та слідчого які просили відмовити у задовленні клопотання, розглянувши та дослідивши подані матеріали в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання.
Слідчий суддя встановив, що 14.04.2016 року до Самарського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_5 у якій зазначено, що 14.04.2016 року о 14 годині 20 хвилин, невідома особа, знаходячись біля будинку №7 по вулиці Автопарковій у м.Дніпрі, шахрайським шляхом, заволоділа яловичиною, вагою №3220 кг., завдавши матеріальну шкоду на суму 212 тисяч 520 грн.
Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою долучення як речових доказів та забезпечення можливої конфіскації цього майна.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
За змістом ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-175, 307, 369, 370-376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1