Справа № 583/2459/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" серпня 2016 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000065 від 26.07.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, уродженця с. Нова Збур`ївка, Голопристанського р-ну., Херсонської обл.,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою АДРЕСА_2 , не одруженого, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , робітника підсобника 1 інженерно - будівельного відділення 4 інженерно - будівельного взводу 4 інженерно-будівельної роти,на даний час знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_3 ,раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений солдат ОСОБА_4 , на підставі Указу Президента України № 607/2014 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію» 17.05.2014 року призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ).
Далі, у зв`язку із створенням у АДРЕСА_3 нового військового формування, солдат ОСОБА_4 переведений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_4 , де призначений на посаду робітника підсобного 1 інженерно - будівельного відділення 4 інженерно-будівельного взводу 4 інженерно - будівельної роти.
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, 15 грудня 2014 року солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, без дозволу командування військової частини, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив - військову частину - польова пошта НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_3 . Факт відсутності ОСОБА_4 на службі встановлено командуванням частини під час перевірки наявності особового складу на ранковому шикуванні 15 грудня 2014 року о 08.00 год. Крім того, під час незаконної відсутності у військовій частині солдат ОСОБА_4 обов`язків військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби, перебував за місцем проживання.
В подальшому, у зв`язку із ліквідацією військової частини - польова пошта НОМЕР_4 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №7 від 14 січня 2016 року, солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлений на всі види забезпечення згідно атестатів, тобто з 23 липня 2016 року останній знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 .
23.07.2016 р. солдат ОСОБА_4 усвідомивши протиправність своїх дій, щодо незаконної відсутності на службі, добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжив виконання своїх службових обов`язків, у зв`язку з чим наказом командира вказаної військової частини (по стройовій частині) № 151 від 25.07.2016 р. останній відданий як такий, що повернувся до військової частини (місця служби), приступив до виконання обов`язків військової служби та зарахований на всі види забезпечення.
Отже, солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на військовій службі в період з 15 грудня 2014 року по 22 липня 2016 року включно.

Таким чином, робітник підсобник 1 інженерно-будівельного відділення 4 інженерно-будівельного взводу 4 інженерно-будівельної роти військової частини - НОМЕР_2 солдат призваний за мобілізацією ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проходити військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині - польова пошта НОМЕР_4 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин, в період з 15 грудня 2014 року по 22 липня 2016 року включно, перебував поза межами розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_3 , чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст.407 КК України тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад один місяць.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 17.05.2014 року призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ).В подальшому був переведений до військової частини НОМЕР_4 , що дислокується у АДРЕСА_3 на посаду робітника підсобного 1 інженерно - будівельного відділення 4 інженерно-будівельного взводу 4 інженерно - будівельної роти. Дійсно 15.12.2014 р. самовільно, не попередивши командування військової частини та без будь-яких поважних причин, покинув військову частину НОМЕР_4 , що дислокується у АДРЕСА_3 та поїхав за адресою свого проживання в АДРЕСА_2 . Усвідомивши неправильність вчинку 23.07.2016 р. добровільно повернувся до частини для подальшого відбування служби. У скоєному щиро кається та прохає врахувати усі пом`якшуючі покарання обставини.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд вирішив відповідно до положення ч. 3, ст. 349 КПК України обмежитися допитом обвинуваченого, не досліджуючи докази відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України (у редакції що діяла на час виникнення правовідносин) самовільне залишення військової частини військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад один місяць.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вину визнав, за місцем проходження служби характеризується посередньо, на обліку у психдиспансері, наркологічному диспансері не перебуває, враховує його вік, сімейний стан, стан здоров`я.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що обвинувачений вчинив суспільно-небезпечний злочин вперше, тяжких наслідків від вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння не настало.

Приймаючи до уваги всі вищевказані обставини, обвинуваченому належить призначити покарання за ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції, що діяла до 05.03.2015 року), у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
Враховуючи тяжкість злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винного, який є раніше не судимим, щиро розкаявся у вчиненні злочину, має молодий вік, суд дійшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, оскільки на думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України (у редакції що діяла на час виникнення правовідносин) та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 місяців, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області. ОСОБА_1