Справа № 442/1890/16-к
провадження №1-кс/457/70/16
У Х В А Л А
19 травня 2016 року м. Трускавець
Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування,-
ОСОБА_3 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із скаргою на бездіяльність слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування. Відповідно до ухвали апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2016 року скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування передано на розгляд Трускавецькому міському суду Львівської області.
Свою скаргу мотивує тим, що 25 лютого 2016 року він подав заяву про кримінальне правопорушення, реєстраційний номер 1706 ЄО до Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, але в порушення ст. 214 КПК України її не внесено до ЄРДР протягом 24 годин, чим порушено його право на належний судовий захист.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Беручи до уваги строки розгляду скарги, слідчий суддя вирішив проводити розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.
Представники Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області та Дрогобицької місцевої прокуратури у судове засідання не з`явилися, не повідомили суду про причини своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали по заяві № 1706 від 25 лютого 2016 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України, зокрема, і бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Як вбачається з заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_3 від 25 лютого 2016 року, поданої до Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, він просить притягнути до кримінальної відповідальності слідчого суддю Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 по факту внесення недостовірних даних в автоматизовану систему документообігу під час розгляду справи № 442/1793/16-к, провадження № 1-кс/442/244/16.
За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, і, отже, зі змісту ст. 214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити саме такі відомості. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Вказані положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви, які містять достатні відомості про вчинення злочину, наявність ознак злочину. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Незважаючи на те, що подана ОСОБА_3 заява містить вимогу про реєстрацію злочину, за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочин, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення за викладених заявником обставин. За заявою ОСОБА_3 № 1706 від 25 лютого 2016 року працівниками Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області було проведено перевірку, за результатами якої було прийнято висновок 25 лютого 2016 року.
Крім того, як було встановлено в ході перевірки заяви ОСОБА_3 відповідно до ст. 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя може бути відсторонений від посади у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності на підставі мотивованого клопотання генерального прокурора України виключно в порядку, встановленому цим Законом. Таке відстронення здійснюється Вищою кваліфікаційною комісією суддів України. відповідно до ст. 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження. Законом також встановлена спеціальна процедура притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. порядок притягнення до дисциплінарної та кримінальної відповідальності суддів будь-якої юрисдикції не відноситься до компетенції поліції. У даному випадку відсутні будь-які ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення. У зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
26 лютого 2016 року ОСОБА_3 скеровано відповідь на його заяву.
Враховуючи досліджені в судовому засіданні матеріали, його повідомлення про злочин від 25 лютого 2016 року не містить фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення, обставини на які у своїй заяві посилається скаржник, відповідно до ст. 11 КК України не можуть трактуватися як злочин, а тому відсутні підстави для реєстрації його заяви у ЄРДР.
ОСОБА_3 у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення від 25 лютого 2016 року вказує, що суддею ОСОБА_4 під час розгляду справи № 442/1793/16-к внесено недостовірні дані в автоматизовану систему документообігу суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 КПК України у суді функціонує Автоматизована система документообігу суду, що забезпечує об`єктивний та неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді. Положення про автоматизовану систему документообігу суду затверджено рішенням Ради суддів України від 02 квітня 2015 року № 25 та погоджено наказом Державної судової адміністрації України від 02 квітня 2015 року № 45. Відповідно до п. 3.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду забезпечення захисту інформаційних ресурсів автоматизованої системи здійснюється шляхом застосування засобів і методів технічного захисту інформації, впровадження організаційних та інженерно-технічних заходів комплексної системи захисту інформації, спрямованих на недопущення блокування інформації, несанкціонованого доступу до неї, її модифікації або спотворення.
Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_3 від 25 лютого 2016 року, суддею Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_4 , на його думку, було внесено недостовірні дані в Автоматизовану систему документообігу суду у ході розгляду заяви в порядку досудового слідства та виконання нею обов`язків слідчого судді. У заяві ОСОБА_3 від 25 лютого 2016 року про вчинення кримінального правопорушення зовсім не вказано, яке саме порушення щодо внесення чи невнесення даних до Автоматизованої системи документообігу суду було вчинене слідчим суддею ОСОБА_4 у ході розгляду справи № 442/1793/16-к.
Внесення недостовірних даних в АСДС, допущення інших порушень які могли вплинути або вплинули на розподіл справ і матеріалів між суддями, працівниками суду відповідальними за реєстрацію справ і матеріалів, внесення даних до обліково-статистичних карток, може бути підставою для притягнення до відповідальності.
Як зазначено у висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язано зі здійсненням ними судочинства від 01 липня 2013 року виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. «Про незалежність судової влади» передбачено, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Відтак слідчий суддя приходить до переконання, що відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування. До Єдиного державного реєстру досудових розслідувань повинні вноситися відомості, які дійсно вказують, що мало місце кримінальне правопорушення, а не заяви, які не вказують про наявність події кримінального правопорушення, а тільки мають формальну назву «заява про злочин (кримінальне правопорушення)».
Таким чином, обставини, на які посилається скаржник, не можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, оскільки фактично твердження скаржника про вчинення кримінального правопорушення є голослівним, суб`єктивним сприйняттям та оцінкою обставин, фактичних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, заява не містить, у зв`язку з чим, вважаю відсутніми підстави згідно ч. 5 ст. 214 КПК України для внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки скаржник в заяві не вказав фактичних даних, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, тому в задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 214-216, 303-307 КПК України, -
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1