Справа № 333/439/16-к
Пр. №1-кп/333/161/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.03.2016 р. м. Запоріжжя
13.05.2003 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробульним строком 1 рік;
07.12.2004 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України покарання частково приєднано до вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2003 р., остаточне покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку 09.10.2004 р.;
17.01.2005 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 ст.69, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, покарання частково приєднано до вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, від 07.12.2004 р. остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 8 місяців позбавлення волі;
02.02.2007 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.389 КК України до арешту строком на 3 місяці. На підставі ст.71 КК України, покарання частково долучене до вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від13.04.2006 р., остаточне покарання у вигляді арешту строком 4 місяці;
10.08.2012 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
26.08.2014 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт;
13.11.2015 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України. Кримінальне провадження закрито у зв`язку з відмовою від обвинувачення;
- за обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не погашена та не знята в установленому законом порядку, на шлях виправлення і перевиховування е став, і повторно скоїв аналогічний злочин при наступних обставинах.
Приблизно о 00 годині 30 хвилин 18.01.2016, ОСОБА_5 , знаходячись біля під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим для оточуючих, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, таємно викрав належну останній сумку чорного кольору вартістю 600 гривень, в якій знаходились гаманець чорного кольору вартістю 1200 гривень з грошовими коштами у розмірі 20 гривень, мобільний телефон «Nokia 7230» чорного кольору вартістю 390 гривень, зв`язка ключів, що не представляє для потерпілої матеріальної цінності та засоби особистої гігієни, що не представляють для потерпілої матеріальної цінності, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном. В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши при цьому своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 2210 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав вину, пояснив суду про обставини вчинення злочину, у скоєному щиро покаявся.
Докази по справі судом на підставі ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.
Суд вважає вину обвинуваченого доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до злочинів середньої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений за корисливі злочини, також суд приймає до уваги повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у скоєному, відсутність матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна потерпілій.
Суд не приймає до уваги наявність у обвинуваченого двох малолітніх дітей, оскільки відносно останніх обвинувачений за рішенням суду позбавлений батьківських прав, також як і матір дітей, які знаходяться на вихованні у дитячому будинку « ОСОБА_7 ».
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства в місцях позбавлення волі і не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років двох місяців позбавлення волі.
Строк покарання відраховувати з моменту затримання 10.02.2016 р.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 термін його попереднього ув`язнення в період з 10.02.2016 р. по 21.03.2016 р. протягом 40 днів, при цьому з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі 80 днів позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 тримання під вартою залишити без змін до набуття вироком законної сили.
Речові докази:
-жіночу сумку, гребінець, парфум, гаманець чорного кольору, мобільний телефон «Nokia 7230» сірого кольору, чохол для мобільного телефону червоного кольору, зв`язка ключів, картки у кількості 5 шт., передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1