Справа № 415/5309/16-к
Провадження № 11-сс/782/233/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2016 року колегія суддів апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду у м.Сєвєродонецьк Луганської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 13.10.2016 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Сєвєродонецьк Луганської області, громадянинові України, не судимому, приватному підприємцю, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.153, ч.2 ст.156 КК України,

продовжено термін тримання під вартою до 18.11.2016 року включно,

в с т а н о в и л а :
Зазначеною ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні №000233 від 01.02.2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_8 і продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , який був обраний 18.08.2016 року Лисичанським міським судом Луганської області, до 18.11.2016 року.

З ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 01.02.2016 року приблизно о 8 годині 40 хвилин, рухаючись на автомобілі ВАЗ-21104 державний номер НОМЕР_1 в районі буд.24/3 по вул.Рєпіна у м.Лисичанську, під виглядом особи, яка не знає місцевості, запропонував малолітній ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 показати йому дорогу і підвезти її до місця призначення,. Після того, як ОСОБА_9 сіла в автомобіль, ОСОБА_10 заблокував дверцята, позбавив її можливості покинути автомобіль, звернув у безлюдний провулок, де з метою задоволення статевої пристрасті вчинив розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_9 , а саме змушував торкатися її руками свого оголеного статевого органу.

Після цього ОСОБА_7 двічі перевозив малолітню ОСОБА_11 , спершу до зупинки громадського транспорту на вулиці Машинобудівників, а потім до сміттєвих баків на вулиці Рильська у м.Лисичанську, де вчиняв щодо неї аналогічні розпусні дії.

05.05.2016 року приблизно о 23 годині 15 хвилин ОСОБА_7 рухаючись на автомобілі ВАЗ-21104 державний номер НОМЕР_1 по вул. Першотравневій у м.Лисичанську, під`їхав до раніше незнайомої ОСОБА_12 і погрожуючи предметом, зовні схожим на пістолет, який у зв`язку зі схожістю з вогнепальною зброєю був сприйнятий потерпілою як такий, що становить загрозу для життя, змусив її сісти до автомобілю, відвіз у район буд. АДРЕСА_3 , де задовольнив статеву пристрасть неприроднім способом.

01.08.2016 року приблизно о 9 годині 30 хвилин ОСОБА_7 рухаючись на автомобілі ВАЗ-21104 державний номер НОМЕР_1 в районі зупинки громадського транспорту «Гора Кірова» у м.Лисичанську, під`їхав до раніше незнайомої ОСОБА_13 і погрожуючи предметом, зовні схожим на пістолет, який у зв`язку зі схожістю з вогнепальною зброєю був сприйнятий потерпілою як такий, що становить загрозу для життя, змусив її сісти до автомобілю, відвіз у район очисних споруд по вул.Червоній у м.Лисичанську, де задовольнив статеву пристрасть неприроднім способом.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 і 2 ст.153 та ч.2 ст. 156 КК України.

Продовжуючи строк тримання під вартою, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також відповідно до ст.178 КПК України послався на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винним у вчинення кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Посилається на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.184 КПК України, оскільки підозрюваний не сприймав потерпілу ОСОБА_14 як неповнолітню, і коли зрозумів, що вона більш юного віку, припинив дії щодо неї, а щодо потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 насильницьких дій не вчиняв, вони добровільно вступили з ним в статеві стосунки.

Слідчий суддя відніс до ризиків не передбачені ст. 177 КПК України підстави, такі як відсутність міцних соціальних зв`язків та необхідність отримати висновки експертизи.

Крім того, ухвала слідчого судді винесена всупереч практиці Європейського суду з прав людини і порушує права підозрюваного, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та надав аналогічні її змісту свідчення, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги і залишити без змін ухвалу слідчого судді, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що 18.08.2016 року ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.ч.1,2 ст. 153, ч.2 ст.156 КК України, ухвалою слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 18.08.2016 року йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14.10.2016 року, при цьому постановою заступника прокурора Луганської області строк досудового розслідування продовжено до 18.11.2016 року.

Всупереч доводам апеляції слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що в термін до 14.10.2016 року, тобто до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, завершити досудове слідство було неможливо, оскільки не виконано ряд необхідних слідчих та процесуальних дій, але при цьому наявність обґрунтованої підозри щодо нього залишається.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність ризику, що залишаючись на волі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового слідства і суду, оскільки у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, йому загрожує тяжке покарання, разом з тим його соціальні зв`язки не є міцними.

Колегія суддів не вбачає протиріч з практикою Європейського суду з прав людини під час розгляду слідчим суддею клопотання щодо ОСОБА_7 , рівно як і не вбачає порушень прав підозрюваного, гарантованих ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких умов висновок слідчого судді про необхідність продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою до 18.11.2016 року включно відповідає вимогам статей 177, 178, 199 КПК України і колегія суддів визнає його обґрунтованим.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 13.10.2016 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ __________________ ______________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2