Ухвала
іменем україни
07 липня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , останнього визнано винуватим і засуджено за ч. 1 ст. 263 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один день.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік один день та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора, оскільки вирок місцевого суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та засудженим був оскаржений прокурором не з тих підстав, які передбачені п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК.

В касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу, долучену до неї копію ухвали апеляційного суду, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та засудженим може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Як вбачається з долученої до касаційної скарги копії ухвали апеляційного суду прокурору було відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, так як вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та засудженим був оскаржений прокурором поза межами його повноважень, тобто не з тих підстав які передбачені п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК. Порушення ч. 4 ст. 469 КПК, відсутні.

Згідно до вимог ч. 6 ст. 399 КПК ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Проте, з касаційної скарги та наданої до неї копії ухвали апеляційного суду вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, оскільки, прокурором порушено вимоги п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК, а саме: він не має права на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції ухваленого на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та засудженим, при відсутності порушень ч. 4 ст. 469 КПК.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.

Ухвалаоскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
(підпис) (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1