Справа № 527/329/16-к
провадження № 1-кп/527/51/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2016 року м..Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження № 0000054 від 30.01.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глобине Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Наприкінці жовтня 2015 року ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із будинку ОСОБА_4 , розташованого в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, викрав пластикову картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належну господарці. В подальшому з вищевказаної картки зняв грошові кошти, а саме: 13.11.2015 року - 1050 грн., 14.12.2015 року - 1080 грн. Своїми незаконними діями спричинив потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 2130 гривень.

Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Продовжуючи злочинну діяльність, наприкінці жовтня 2015 року, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, запропонував ОСОБА_4 за винагороду у сумі 300 грн. допомогти у відновленні ніби-то втраченого нею паспорта на її ім`я та ідентифікаційного номеру платника податків. Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_6 , не маючи нового, віддав ОСОБА_4 її старий паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області 04.01.2012 року, який він приховав раніше, за що отримав від названої громадянки 300 грн., як плату за відновлення паспорта.

Своїми незаконними діями спричинив потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 300 гривень.

Таким чином, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно ( шахрайство).

15 лютого 2016 року під час досудового розслідування, у відповідності до вимог ст.471 КПК України, між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення.

Сторони дійшли згоди, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 за ч. 1 ст.185 КК України буде призначене узгоджене покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 2 ст.190 КК України - покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони визначили остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Угода скріплена підписами сторін.

Вирішуючи питання про затвердження вказаної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.185, ч.2 ст. 190 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої та невеликої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України .

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє припис ч.5 ст.474 КПК України. Він та потерпіла ОСОБА_4 розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 1 ст.473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 вважали за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену сторонами, як таку, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд переконався, що зміст та умови угоди про примирення від 15 лютого 2016 року, укладеної між підозрюваним та потерпілою, відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Прокурором не надано постанову, яка б свідчила, що вищеназвані особисті речі потерпілої визнавалися речовими доказами у справі, тому їх долю, як речових доказів суд не визначає.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 15 лютого 2016 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 1 ст.185 КК України - штраф у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч. 2 ст.190 КК України - штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді штрафу розміром 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1020 (тисячу двадцять ) гривень.

Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1