Справа № 442/7632/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/475/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м.Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2016 року про повернення обвинувальних актів відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Веймар Німеччина, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

та обвинуваченого ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а :
Даною ухвалою суду обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001024 16 травня 2013 року та за № 0000307 16 травня 2014 року щодо ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, повернуто Дрогобицькій місцевій прокуратурі, зобов`язано усунути виявлені недоліки у місячний строк з дня отримання обвинувального акту.

На дану ухвалу обвинувачений ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити таку, доповнивши у її мотивувальній частині обсягом недоліків, які підлягають усуненню прокурором в обвинувальному акті від 28 жовтня 2013 року, а саме: необхідністю чітко сформулювати обвинувачення в частині інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_12 епізодів придбання та зберігання наркотичних засобів при кваліфікації його дій за частиною першою та другою ст. 307 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальних актах не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, також і щодо інкримінованих: придбання та зберігання наркотичних засобів при кваліфікації в обвинувальному акті від 28 жовтня 2013 року дій за ч. 1 ст. 307 КК України, придбання та зберігання наркотичних засобів при кваліфікації в обвинувальному акті від 28 жовтня 2013 року дій за ч.2 ст. 307 КК України. Не викладення фактичних обставин інкримінованих епізодів придбання та зберігання наркотичних засобів при кваліфікації дій за ч.1 та ч.2 ст. 307 КК України унеможливлює обирати ефективні засоби юридичного захисту. Однак суд не виклав суті порушеного стороною захисту питання щодо змісту доводів про обставини, які є підставою для повернення обвинувальних актів прокурору, не спростував доводів сторони захисту.

Ухвалу суду про повернення прокурору обвинувальних актів стосовно ОСОБА_12 оскаржив прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , вважаючи, що така винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі прокурор покликається на те, що, суд необґрунтовано прийняв рішення про повернення прокурору обвинувального акта для усунення недоліків. Викладені в обвинувальному акті слідчим формулювання не можуть бути підставами для його повернення прокурору. Презумпція невинуватості особи, як принцип кримінального провадження, не порушується, оскільки обвинувальний акт не є доказом у кримінальному провадженні, а викладені в ньому твердження органу досудового розслідування, навіть, якщо вони викладені у стверджувальній формі, мають бути доведені в судовому засіданні стороною обвинувачення чи спростовані стороною захисту, тим самим реалізувати принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Суд всебічно, повно та неупереджено досліджує всі обставини кримінального провадження, оцінює кожен доказ, що поданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту, в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом та за наслідком цього ухвалює законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення. Рішення суду про повернення обвинувального акту може бути прийнято у випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого та про відмову у задоволенні апеляційної скарги прокурора, думку прокурора на підтримку поданої ним апеляційної скарги, про відмову у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого та скасування ухвали суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_14 слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали підготовчого судового засідання від 21 березня 2016 року суд першої інстанції, встановивши, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, постановив повернути його прокурору.

Однак, на думку колегії суддів, висновки суду та покликання на ст. 17, ч.4 ст. 110, ч.2 ст. 291 КПК України, Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Хужин та інші проти Росії, «Шагін проти України», «Альне де Рібемон проти Франції, що прокурор, зазначаючи правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, заздалегідь, без вироку суду, стверджує, що він скоїв та вчинив злочини, що є неправомірним, оскільки у даній стадії процесу можливо вказувати лише на те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні певного кримінального правопорушення; що така вказівка в обвинувальному акті є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст. 62, п.3 ст. 129 Конституції України, п.2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, п.2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18 грудня 1966 року ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1959 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили; що, виходячи із положень п.1 ч.1 ст. 91, п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, суд вважає, що органом досудового слідства в обох обвинувальних актах сформульовано некоректне обвинувачення в частині придбання наркотичних засобів, не зазначена подія кримінального правопорушення, а саме, місце, час, спосіб вчинення такого, які підлягають доказуванню, а оскільки придбання наркотичних засобів є окремим складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, то подія такого підлягає окремому доказуванню, а тому обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в цій частині, не можуть бути підставою для повернення прокурору обвинувального акту у цих кримінальних провадженнях.

Згідно п.13 ч.1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування і має містити відомості, зазначені у ч.2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Частиною 2 ст. 291 КПК України передбачено вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленим, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону (частини статті) України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З аналізу вимог кримінального процесуального законодавства, що стосується складання обвинувального акту у кримінальному провадженні органом досудового розслідування, вбачається, що викладені в обвинувальному акті слідчим формулювання не можуть бути підставами для його повернення прокурору.

Обвинувальний акт не є доказом у кримінальному провадженні, а викладені у ньому твердження органу досудового розслідування мають бути доведені в судовому засіданні стороною обвинувачення чи спростовані стороною захисту і тим самим реалізувати принцип змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Більше того, це не звільняє суд від обов`язку всебічно, повно та неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожен доказ, поданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, та за наслідком цього ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Крім того, як вбачається з матеріалів об`єднаного кримінального провадження, обвинувальні акти щодо ОСОБА_12 вже були предметом судового розгляду. Так, 05 березня 2014 року суддею Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_15 призначалося кримінальне провадження № 0001024 від 16 травня 2013 року до судового розгляду. 19 червня 2014 року суддею Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_16 об`єднано кримінальні провадження № 0001024 від 16 травня 2013 року та за № 0000307 від 16 травня 2014 року та призначено до судового розгляду на підставі даних обвинувальних актів і питань з приводу повернення останніх за вищевказаних обставин не виникало.

Відповідно до норм КПК України вбачається, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам статті 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; у документі наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; він не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Виклад формулювання ж слідчого, зазначеного в обвинувальному акті не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки не передбачений чинними нормами КПК України.

За наведених вище обставин колегія суддів не знаходить підстав і до задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_12 щодо внесення змін в оскаржувану ухвалу суду та доповнення у її мотивувальній частині обсягом недоліків, які підлягають усуненню прокурором в обвинувальному акті від 28 жовтня 2013 року.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції безпідставно постановлено ухвалу про повернення прокурору матеріалів обвинувальних актів, тому ухвала підготовчого судового засідання Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2016 року підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити, у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_11 відмовити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2016 року, якою обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001024 від 16 травня 2013 року та за № 0000307 від 16 травня 2014 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, повернуто Дрогобицькій місцевій прокуратурі для усунення виявлених недоліків скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції обвинувальних актів у кримінальних провадженнях, відповідно внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001024 16 травня 2013 року та за № 0000307 16 травня 2014 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :

ОСОБА_3 ОСОБА_17 ОСОБА_18