Справа № 751/744/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/378/2016
Категорія - ст. 186 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 009668 від 03.12.2015 року за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 лютого 2016 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 , захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшли апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 , в яких:

- захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій свого підзахисного просить вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 лютого 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України в частині призначеного покарання змінити та призначити більш м`яке покарання, яке не буде пов`язане з реальним позбавленням волі.

- обвинувачений ОСОБА_7 також не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність своєї вини та кваліфікацію дій просить вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 лютого 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України в частині призначеного покарання переглянути та застосувати до нього ст. 75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає занадто суворим.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено попередній тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з дня його затримання.

Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_7 184 грн. 50 коп. судових витрат, за проведення експертизи, на користь держави.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданих апеляційних скарг:

- захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 вважає, що призначене покарання її підзахисному не відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі ОСОБА_7 . Звертає увагу на пом`якшуючі обставини у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , - як з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місце роботи та проживання, добровільно відшкодував завдані потерпілому збитки.

- обвинувачений ОСОБА_7 посилається на те, що свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановив суд, 03 грудня 2015 року, близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходячись біля приміщення гуртожитку Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту № 5, що розташований за адресою: м. Чернігів, пров. Папанівців, буд.18а, діючи умисно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , 1998 року народження, а саме: наніс один удар кулаком у нижню повіку правого ока обличчя неповнолітнього, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця та забиття м`яких тканин обличчя, які відповідно до висновку експерта № 1145 від 04.12.2015 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я та відкрито заволодів мобільним телефон марки «Fly IQ4502 Quad ERA Energy 1», ІMEI: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 1766 грн. 70 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1786 грн. 70 коп.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги з підстав наведених у них, думку прокурора, неповнолітнього потерпілого та представника потерпілого ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг і просили їх залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів підстав для їх задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, яким дана належна юридична оцінка.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин, а сам обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнавав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ст. 186 ч. 2 КК України є вірною.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 , викладені в апеляційних скаргах про те, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 занадто суворе покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, не заслуговують на увагу, а зазначені в апеляційних скаргах обставини судом належним чином враховані при призначенні покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нового кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_7 , суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України призначив його враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, те, що кримінальне правопорушення було скоєно щодо неповнолітньої особи та з врахуванням ряду обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі і тих, на які посилаються апелянти в поданих апеляційних скаргах та обґрунтовано прийшов до висновку про призначення покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі і те, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі.

Окрім цього, суд виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією інкримінованої статті.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції і підстав для застосування до ОСОБА_7 ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням не вбачає, у зв`язку з чим подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та перевиховання.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і справедливим, зміні чи скасуванню він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального-процесуального закону при розслідуванні кримінального правопорушення та його розгляду в суді, які були б підставою для скасування ухваленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4