Справа № 345/4678/15-к
Провадження № 11-кп/779/132/2016
Категорія ч.2 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , секретаря с/з ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Калуського міськрайонного суду від 15 січня 2016 року по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), прередбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Радужний, Тюменської області, Російської Федерації, мешканець АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодружений, ніде не працює, невійськовозобовязаний, неодноразово судимий, востаннє вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2013 року за ч.2 ст.186 КК із застосуванням ст.. 69 цього ж Кодексу на 2 (два) роки позбавлення волі, громадянин України, -

визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.185 КК 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

До набрання вирком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено відраховувати з 15 січня 2016 року, тобто з моменту взяття його під варту.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він, 25.11.2015 року близько 03.30 год., маючи незняту та не погашену в установлено законом порядку судимість за ст. ст. 185, 186, 187 КК, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_9 , і за допомогою металічних ножиців пошкодив серцевину замка лівих передніх дверцят автомобіля, після чого відкрив передній капот автомобіля та викрав вживану акумуляторну батарею "Westa" 12 В, 60 ампер, вартістю 800,00 грн., чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу (далі АС), із змісту якої вбачається, що він покликається на незаконність вироку, оскільки суд першої інстанції не врахував усіх обставин, які пом`якшують йому покарання, а призначив таке, що, на його думку, є надто суворим.

Просить вирок з цих підстав змінити та пом`якшити йому покарання.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав подану АС, просить вирок змінити та пом`якшити йому покарання; пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти АС обвинуваченого, просить її залишити без задоволення, а вирок без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що її слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни, виходячи із наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним зазначеного у вироку кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст. 185 КК відповідають встановленим судом фактичним обставинам, і це в АС не оспорюється.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового слідства в порядку ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Таких вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі дотримався.

У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покликання обвинуваченого у своїй АС на те, що суд першої інстанції призначив йому надто суворе покарання, є необґрунтованим, виходячи із наступного.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, у виді 1(один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК, правильно врахував тяжкість інкримінованого йому злочину, який у відповідності до положень ст.12 цього ж Кодексу, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Окрім цього, суд першої інстанції вірно врахував дані про особу ОСОБА_8 , зокрема, його позитивну характеристику з місця проживання, також як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив зазначений злочин..

До обставин, які пом`якшують ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції правильно відніс те, що обвинувачений визнав свою вину у скоєному злочині, щиро покаявся, сприяв розкриттю злочину, відшкодували завдану шкоду потерпілому.

Обставин, які обтяжують ОСОБА_8 покарання, судом першої інстанції та апеляційною інстанцією не встановлено.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням вищеперелічених обставин, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.185 КК у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік 6 (шість) місяців, яке є мінімальним строком, передбаченим санкцією ч.2 цієї статті, та єдиним видом покарання за вчинення обвинуваченим такого злочину.

Окрім цього, покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК у виді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців апеляційний суд також вважає достатнім і справедливим.

Враховуючи вищевикладене, а також виходячи із принципів необхідності і достатності покарання, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів неможливе без ізоляції його від суспільства. А тому, в колегії суддів немає підстав вважати явно несправедливим покарання, визначене ОСОБА_8 , у виді позбавлення волі на 1(один) рік 6 (шість) місяців.

Тому, підстав для застосування до ОСОБА_8 , ще більш м`якого покарання, апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, покликання обвинуваченого в АС на суворість призначеного йому покарання, є безпідставними. Вирок щодо ОСОБА_8 , колегія суддів визнає законним і обґрунтованим. Підстав для його зміни шляхом призначення більш м`якого покарання, про що просить обвинувачений у своїй АС, відсутні.

За таких обставин, АС обвинувченого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів в порядку ч.2 ст. 404 КПК, вважає необхідним виконати положення Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-УІІІ та зарахувати обвинуваченому термін попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК, а саме з 15 січня 2016 року по 04 березня 2016 року включно.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2016 року щодо нього без зміни.

Час перебування ОСОБА_8 під вартою з 15 січня 2016 року по 04 березня 2016 року зарахувати йому в строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК, в розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. До приведення вироку до виконання запобіжний захід щодо ОСОБА_8 залишити попередньо обраний тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4