Справа № 380/350/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/777/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 06.07.2016

УХВАЛА
Іменем України
06 липня 2016 року м.Київ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, яка брала участь в розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 13 квітня 2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в розмірі 245 грн. 96 коп. за проведену хімічну експертизу.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 незаконно придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час та не у встановленому місці, та зберігав у квартирі АДРЕСА_2 наркотичні засоби, без мети збуту до моменту вилучення при проведенні обшуку 31.01.2015 року.
Відповідно до висновку експерта № 50/х від 03.02.2015 року вилучена в ході проведеного обшуку речовина рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 895,14 г., що згідно із наказом МОЗ України №118 від 01.08.2000 року, є великим розміром та яка згідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України, віднесена до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Не погоджуючись з вироком, прокурор в апеляції, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просить його скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, в обґрунтуванні вказує, що в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 працевлаштувався лише 08.04.2016 року, тобто за 4 дні до ухвалення вироку, тому вказану обставину слід розглядати, як форму захисту, крім того звертає увагу на те, що вчинений злочин є злочином середньої тяжкості, в судовому засіданні було встановлено, що двоє неповнолітніх дітей з ним не проживають, на час розгляду кримінального провадження в суді донька ОСОБА_7 досягла повноліття і відповідно не перебуває на утриманні останнього.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, обвинуваченого, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, надавши останнє слово обвинуваченому, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 учасниками судового розгляду у апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегією суддів вони не перевіряються.

Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то відповідно до вимог ст. 65 КК України, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який частково визнав вину, посередньо характеризується по місцю проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України є не судимий, за час розгляду справи працевлаштувався.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винного і є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.

Доводи прокурора про безпідставність врахування судом перебування на утриманні обвинуваченого двох неповнолітніх дітей заслуговують на увагу з підстав того, що дочка ОСОБА_7 - ОСОБА_9 на час розгляду справи досягла повноліття, але вони не можуть впливати на призначене судом покарання.

Інші доводи прокурора щодо невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, яка брала участь в розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок Тетіївського районного суду Київської області від 13 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:
Судді: