У х в а л а

13 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_6.,
суддів ОСОБА_7., ОСОБА_8.,
розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року засуджено ОСОБА_5 за частиною третьою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2016 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 24 травня 2016 року зазначені рішення судів нижчих інстанцій залишила без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 - без задоволення.

У заяві захисник ОСОБА_4, діючи в інтересах засудженого ОСОБА_5, порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2016 року на підставі пункту 2 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Просить скасувати зазначене судове рішення суду касаційної інстанції, а також ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

На підтвердження підстави для перегляду захисник додав до заяви копії ухвал колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня 2015 року, 3 вересня 2015 року, 27 жовтня 2015 року.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви та дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, визначений статтею 445 КПК. Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Положення пункту 2 частини першої статті 445 КПК встановлюють, що підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Ця підстава передбачає необхідність здійснення заявником порівняння судових рішень на предмет однаковості/неоднаковості застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми процесуального права, викладеної в КПК, що повинно бути відображено в ухвалах касаційного суду у різних справах, і ця норма має бути по-різному реально застосована судом касаційної інстанції під час розгляду справ за касаційною процедурою.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 448 КПК в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України має міститись обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК.

Із наявних у Верховному Суді України матеріалів убачається, що 13 червня 2016 року засуджений ОСОБА_5 звертався із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2016 року щодо нього на підставі пункту 2 частини першої статті 445 КПК, зазначав про істотне, на його думку, порушення вимог процесуального законодавства, зокрема права засудженого на захист. На підтвердження підстави для перегляду засуджений додавав копію ухвали касаційного суду від 21 листопада 2013 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Верховний Суд України ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах від 16 червня 2016 року відмовив у допуску справи до провадження Верховного Суду України за заявою засудженого ОСОБА_5

Після чого, 29 червня 2016 року захисник ОСОБА_4 звертався до Верховного Суду України із аналогічною заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 з тих самих підстав та наводив аналогічне обґрунтування, що й у заяві засудженого ОСОБА_5, тому ухвалою судді Верховного Суду України від 12 липня 2016 року заяву було повернуто заявнику.

Як убачається зі змісту заяви захисника ОСОБА_4, вона аналогічна попередній в частині доводів щодо порушення судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_5 вимог процесуального законодавства, зокрема права засудженого на захист, передбаченого статтею 20 КПК, що полягало у ненаданні можливості відмовитись на стадії апеляційного розгляду справи від захисника і обрати іншого, а також, порушень норм процесуального права, передбачених пунктом 3 частини третьої статті 42, статтями 45-50, 52 та 54 КПК судом касаційної інстанції, при розгляді його скарги. У такому разі, заява захисника у цій частині не підлягає розгляду.

Крім того, захисник у заяві посилається на неоднакове застосування кримінальної процесуальної норми, яка міститься у статті 319 КПК.

На підтвердження своїх доводів захисник додав до заяви ухвали колегії судів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2015 року та 27 жовтня 2015 року.

Однак заява у цій частині належним чином не обґрунтована: захисником не конкретизовано процесуальну норму, яка неоднаково застосована, з урахуванням особливостей кримінальних процесуальних норм; не зазначено, у чому саме неоднаковість застосування такої норми у рішенні касаційного суду, про перегляд якого порушено питання у заяві, та рішеннях касаційного суду, наданих для порівняння, з відповідним аналізом змісту цих рішень.

У доданих для порівняння рішеннях касаційного суду міститься висновок про можливість заміни судді іншим суддею, у разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні. Заявником не зазначено чим саме цей висновок суперечить висновку, наведеному у рішенні касаційного суду щодо ОСОБА_5

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заява захисника ОСОБА_4 є необґрунтованою, і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 445, 447, 450, 451 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у допуску справи до провадження за його заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8