В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.02.2016 Справа №607/5755/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000679 від 17 березня 2015 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Заліщики Тернопільської області, українця, громадянина України, неодруженого, безробітного, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 9 лютого 2015 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Ішків Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , мешканця АДРЕСА_4 , не судимого в порядку ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_5 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 травня 2014 року за ч.2, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.297, ч.1 ст.71 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 1 вересня 2014 року постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2014 року умовно достроково на не відбутий термін 6 місяців 18 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

17 березня 2015 року близько 8 години 00 хвилин у ОСОБА_3 за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , які перебували в коридорі «Культурно ділового центру Україна» на Бульварі Шевченка, 23, м. Тернополя виник злочинний намір на вчинення крадіжки.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, 17 березня 2015 року близько 8 год. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 , перебуваючи в коридорі «Культурно ділового центру Україна» на Бульварі Шевченка, 23, м. Тернополя переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, з метою подальшого викрадення винесли 41 пачку по 500 примірників у кожній газет «Звіт народного депутата України Михайла Головка за перші 100 днів роботи у Верховній Раді України VII скликання», які належали ОСОБА_7 та поскладали їх на тротуарі поблизу входу. Після того ОСОБА_5 замовив послуги таксі, водій якого під`їхав автомобілем «Деу Нексія» р.н. НОМЕР_1 до готелю «Україна». Далі ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 завантажили вказані газети у багажник автомобіля та відвезли їх на пункт прийому макулатури, що на вул. Живова, 25, м. Тернополя.

Продовжуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 автомобілем «Деу Нексія» р.н. НОМЕР_1 близько 9 год повернулися до «Культурно ділового центру Україна» та викрали 60 пачок по 500 примірників у кожній газет «Звіт народного депутата України Михайла Головка за перші 100 днів роботи у Верховній Раді України VII скликання», які належали ОСОБА_7 та завантажили їх у багажник і салон автомобіля та відвезли на пункт прийому макулатури, що на вул. Живова, 25, м. Тернополя.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 завдали ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 12291 гривень 70 копійок.

Крім цього , 2 квітня 2015 року близько 15 години 30 хвилин у ОСОБА_5 який перебував у приміщенні магазину ТзОВ ТМ «Барвінок» № 41, що по вул. Руська, 5, в м. Тернополі, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 2 квітня 2015 року близько 15 годин 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину ТзОВ ТМ «Барвінок» № 41, що по вул. Руська, 5, в м. Тернополі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав пляшку спиртного напою «Captain Morgan» ємкістю 0.5 літра, вартістю 218,88 грн., яку заховав під куртку, в яку був одягнений та пройшов повз каси вказаного магазину при цьому, не розрахувавшись, вийшов з магазину.

В подальшому із викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, чим завдав магазину ТзОВ ТМ «Барвінок» матеріальну шкоду на суму 218,88 гривень.

Продовжуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 близько 15 годин 50 хвилин повернувся до магазину ТзОВ ТМ «Барвінок», що по вул. Руська, 5, в м. Тернополі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав пляшку спиртного напою «Captain Morgan» ємкістю 0.5 літра, вартістю 218,88 грн., яку заховав під куртку, в яку був одягнений та пройшов повз каси вказаного магазину, при цьому, не розрахувавшись, направився до виходу із магазину.

Однак, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході із магазину з викраденим спиртним напитком ОСОБА_5 був затриманий працівниками охорони.

Окрім цього, 20 квітня 2015 року близько 16 години 30 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, що по вул. Котляревського, 34, в м. Тернополі виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 20 квітня 2015 року, близько 16 годин 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, що по вул. Котляревського, 34, в м. Тернополі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав барсетку торгової марки «Ваllу» вартістю 550 гривень, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 450 гривень, банківська картка «Приватбанку», з якої гроші не були зняті та яка матеріальної цінності не представляє, банківська картка «Аваль», з якої гроші не були зняті та яка матеріальної цінності не представляє, мобільний телефон торгової марки «Nokia» модель «N-73-1» вартістю 210 грн. із сім-карткою мобільного оператора «МТС», яка матеріальної цінності не представляє, на рахунку якої грошей не було, що належить ОСОБА_10 .

В подальшому із викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, чим завдав ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1210 гривень.

Крім цього, 21 квітня 2015 року близько 18 год. у ОСОБА_3 , ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , які перебували у громадському місці на території ресторану «Ковчег», що по вул. Живова, 5а, у м. Тернополі виник ний умисел, направлений на вчинення хуліганства.

21 квітня 2015 року, близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_14 , перебуваючи в громадському місці - на території ресторану «Ковчег», що по вул. Живова, 5а, у м. Тернополі, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій громадян, а також дотримання правил поведінки у побуті, з метою самоутвердитись у очах сторонніх осіб, що на той момент перебували поблизу, безпричинно розпочав конфлікт з ОСОБА_8 , в ході якого, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, наніс ОСОБА_8 один удар в ділянку обличчя. Після чого, ОСОБА_14 разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 направилися у напрямку гідропарку «Топільче». Продовжуючи свої злочинні дії, поєднані єдиним умислом, спрямованим на вчинення хуліганства, ОСОБА_14 , перебуваючи на території гідропарку «Топільче», підійшов до ОСОБА_8 та наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя.

Під час вчинення ОСОБА_14 хуліганських дій відносно ОСОБА_8 до нього приєдналися ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , який реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій громадян, а також дотримання правил поведінки у побуті, з метою самоутвердитись в очах сторонніх осіб, що на той момент перебували поблизу, наблизившись разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 до ОСОБА_8 , наніс останньому численні удари руками в область обличчя. Після чого, ОСОБА_8 направився алеєю гідропарку «Топільче» в сторону ТРЦ «Орнава». Продовжуючи свої злочинні дії, поєднані єдиним умислом, спрямованим на вчинення хуліганства, ОСОБА_3 , перебуваючи на центральній алеї парку «Топільче», наздогнав ОСОБА_8 та, взявши його руками за плечі, штовхнув на лавку. Після чого, в момент, коли ОСОБА_8 перебував у положенні сидячи, ОСОБА_3 наніс йому декілька ударів в область обличчя. Під час вчинення ОСОБА_3 хуліганства до нього приєднався ОСОБА_4 та наніс ОСОБА_8 декілька ударів кулаками рук у ділянку обличчя.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_14 та ОСОБА_4 . ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців повік і крововиливів у білкову оболонку очей, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Також внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_14 та ОСОБА_4 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_8 , наданих йому Конституцією України, правам на повагу до своєї гідності, свободи та особистої недоторканості.

Крім цього, 21 квітня 2015 року близько 21:00 год. у ОСОБА_3 , ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , які перебували у громадському місці - на вулиці поблизу магазину «Барвінок», що по вул. Миру, 7, у м. Тернополі виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства.

21 квітня 2015 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_14 , перебуваючи в громадському місці - на вулиці поблизу входу у магазин «Барвінок», що по Миру, 7, у м. Тернополі, безпричинно розпочав конфлікт з ОСОБА_16 , в ході якого, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, наніс ОСОБА_17 два удари кулаком в область обличчя, чим спричинив ОСОБА_17 садна лівої виличної ділянки голови, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Під час вчинення ОСОБА_14 хуліганських дій відносно ОСОБА_18 до нього приєдналися ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства, маючи меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій громадян, а також дотримання правил поведінки у побуті, з метою самоутвердитись у очах сторонніх осіб, що на той мент перебували поблизу, наблизившись разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 до ОСОБА_18 , нанесли йому численні удари руками та ногами в різні частини тіла, чим спричинили ОСОБА_17 садна лівого передпліччя і лівої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_14 та ОСОБА_4 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_18 , наданих йому Конституцією України правам на повагу до своєї гідності, свободи та особистої недоторканості.

Крім цього, 21 квітня 2015 року близько 21 год. 20 хв. у ОСОБА_3 , який перебував на вулиці поблизу входу у магазин «Барвінок», що вул. Миру, 7, у м. Тернополі, виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, 21 квітня 2015 року, близько 21 год. 20 хв. ОСОБА_3 , який перебував на вулиці поблизу входу у магазин «Барвінок», що по вул. Миру, 7, у Тернополі підійшов до ОСОБА_9 та відкрито з корисливих мотивів викрав у нього чоловічу сумку торгової марки «DENВАОLАІ» вартістю 330 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 330 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованих йому діянь визнав в повному обсязі.

По суті провадження повідомив, що він разом з ОСОБА_3 17 березня 2015 року дійсно з приміщення «Культурно - ділового центру Україна» таємно викради 41 пачку газет, котрі за допомогою таксі перевезли до пункту здачі макулатури, де здали, за що отримали грошові кошти, які витратили на власні потреби.

Окрім того він також дійсно на початку квітня 2015 року з магазину «Барвінок», що по вул. Руські2 у м. Тернополі викрав пляшку алкогольного напою віскі, які виніс під курткою з приміщення магазину, а в подальшому спожив.

Через деякий час він повернувся в приміщення магазину та аналогічним способом намагався викрасти ще одну пляшку віскі, однак був затриманий охоронцями.

Крім того, 20 квітня 2015 року, перебуваючи в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, очікуючи судового засідання, помітив без нагляду чоловічу барсетку, котру в подальшому викрав.

У скоєних діяннях щиросердечно розкаюється, просить його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 по епізоду інкримінованого йому злочину, вчиненого 17 березня 2015 року вину визнав в повному обсязі, надавши по суті показання, котрі в повній мірі аналогічні показанням ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що в квітні-травні 2015 року він був замовником тиражу газет «Звіт народного депутата» , який саме був тираж не пригадує (близько 90 тисяч), бо він тільки замовив та заплатив грошові кошти в сумі 12-15 тисяч гривень. Опісля хлопці ввечері привезли газети в готель «Україна» та залишили на першому поверсі в холі. Відзначив, що газети залишили на першому поверсі, а не носили на другий, бо в готелі на той час не було освітлення, відключили за несплату.

Теоретично газети мали бути упаковані по 500 чи 1000 штук, якщо упаковка по 500 штук, то повинно бути 180 пачок, якщо по 1000 штук, то 90 пачок. Наступного дня виявилося, що частину газет викрали, про що зразу ж повідомили в міліцію. По відеозаписах камер спостереження правоохоронні органи встановили винних осіб. Працівники міліції повернули частину викрадених газет, але не в повному обсязі.

Додав, що претензій до обвинувачених не має, просить суд їх суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що в квітні 2015 року в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, коли він очікував на 2 поверсі у вестибюлі на судовий розгляд, йому вкрали сумку. Коли він зайшов в зал судових засідань, помітив, що не взяв з собою сумочку, повернувшись у вестибюль, сумки там не виявив. Зазначив, що у сумці були грошові кошти в сумі 450 гривень, телефон «Нокіа» N 73, паспорт громадянина України, банківські картки та інше. На наступний день він звернувся в правоохоронні органи та написав відповідну заяву.

Орієнтовно через місяць він зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_5 та його представником. Йому були відшкодовані збитки, завдані злочином, відповідно претензій матеріального та немайнового характеру до обвинуваченого не має, просить суд це врахувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за обставин, викладених у обвинувальних актах, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (епізод від 17 березня 2015 року) за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються (епізод від 17 березня 2015 року, а також усі епізоди діяльності ОСОБА_5 ) , з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав частково.

По суті провадження пояснив, що 21 квітня 2015 року зустрівся з ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , разом сиділи, говорили. До них сам підійшов ОСОБА_19 та почався конфлікт між ним та ОСОБА_14 з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_14 залишив день перед тим потерпілого в парку і в останнього вкрали телефон. Потім потерпілий першим штовхнув ОСОБА_14 та у відповідь обвинувачені відійшли. Вказує на те, що потерпілого не бив. Пізніше в судовому засіданні зазначив, що він наніс йому тілесні ушкодження, бо той не хотів відійти, коли вони йому сказали.

ОСОБА_3 кілька раз вдарив потерпілого в лице рукою, а ОСОБА_14 взагалі не бив потерпілого.

Зразу конфлікт тривав десь 2 хвилини, потім потерпілий відійшов в сторону «Орнави».

Зазначив, що наміру бити ОСОБА_8 він не мав, хотів розборонити, а вийшло, що його вдарив.

Додав, що день перед подіями спільно з ОСОБА_8 вживав алкогольні напої та всі перебували в стані алкогольного сп`яніння, раніше з ним знайомий, проживали разом в гуртожитку.

Що стосується подій, які мали місце 21 квітня 2015 року біля магазину «Барвінок», пояснив, що до магазину вони пішли по горілку. Не знає звідки взявся потерпілий ОСОБА_9 , до того не був знайомий з ним.

Він зайшов в магазин, а коли вийшов, то побачив, що ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_9 . Не бачив, щоб ОСОБА_14 наносив ОСОБА_9 удари, ОСОБА_14 стояв збоку, не бачив початку конфлікту.

Зазначив, що наніс потерпілому ОСОБА_9 два удари в груди, бо той кричав, що сумку вкрали, а він сумки не бачив.

Конфлікт відбувся біля лавок, що біля магазину «Барвінок» та закінчився на тому, що приїхав автомобіль та з автомобіля людина вистрілила в повітря , вони розбіглися, а потерпілий зайшов в магазин. Не бачив, коли приїхали працівники міліції.

Доповнив, що загалом два рази вдарив ОСОБА_9 та один раз ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 з приводу висунутого йому обвинувачення за ч.2 ст. 296 та ч.2 ст. 186 КК України заявив, що вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України визнає, а за ч.2 ст. 186 КК України не визнає.

По суті вищевказаних звинувачень пояснив, що разом з обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_20 сиділи біля «Ковчегу». До них підійшов потерпілий ОСОБА_8 , привітався, ОСОБА_14 протягнув руку потерпілому, щоб таким чином привітатися, а той у відповідь сказав, що його взагалі варто вбити разом з ним, через те, що вони його залишили день перед тим та в нього вкрали телефон. Він відповів, що треба було йти додому, а не пити горілку. Після того ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_14 та він ( ОСОБА_3 ) вдарив його по обличчю, сказавши, що якщо не хоче отримати більше, нехай йде звідти. Потерпілий йти не хотів, тому пішли звідти вони. ОСОБА_8 попрямував за ними та щось говорив про те, щоб він віддав йому телефон, бо через нього вкрали телефон потерпілого. Він ( ОСОБА_3 ) знову наніс йому 2-3 удари в обличчя, їх розборонили та розійшлися, потерпілий пішов в сторону «Орнави», а обвинувачені пішли в парк гуляти.

Біля «Ковчегу» ніхто, крім нього ( ОСОБА_3 ) потерпілому удари не наносив.

Зазначив, що не бачив, щоб ОСОБА_8 наносив комусь удари.

Доповнив, що вони з потерпілим були друзями, кожен день зустрічалися, випивали разом.

Наміру наносити удари ОСОБА_8 у нього не було, він взагалі думав, що той наступного дня вибачиться перед ними.

Що стосується подій біля магазину «Барвінок», то ввечері він та ОСОБА_14 , ОСОБА_4 пішли до магазину, щоб купити пива та сигарет. До того часу він спиртних напоїв не вживав. ОСОБА_14 стояв біля «Барвінку» та курив, а він сидів на лавці. Підійшов до нього ОСОБА_9 з претензіями, щоб він купив йому випивки. Почався словесний конфлікт та ОСОБА_9 , будучи п`яним, штовхнув його, порвав йому сорочку. Він ( ОСОБА_3 ) впав та у відповідь в подальшому він ( ОСОБА_3 ) наніс приблизно 2-3 удари потерпілому. Вийшов з магазину ОСОБА_4 та розборонив їх, підійшов ОСОБА_14 та вони на цьому розійшлися.

Конфлікт тривав до 10 хвилин. Працівників служби охорони ОСОБА_3 не бачив, як і не бачив сторонніх осіб біля магазину «Барвінок».

ОСОБА_14 в конфлікт взагалі не втручався, в нього була поламана рука, він стояв збоку десь за 7-9 метрів.

Обвинувачений не бачив чи хтось наносив удари ОСОБА_9 .

Окрім того, обвинувачений зазначив, що сумки в потерпілого взагалі не бачив. Щодо проведення слідчої дії вилучення в обвинуваченого сумки, пояснив, що вона проведена взагалі не була за законом, тоді не було понятих, він прийшов у кабінет, сумка стояла на столі, сказали щось підписати, можливо, він підписав протокол, не читаючи.

Не дивлячись на часткове визнання вини, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_3 за ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 186 КК України та ОСОБА_4 за ч.2 ст. 296 КК України в повній мірі доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який суду повідомив, що після робочого дня 21 квітня 2015 року у вівторок він пішов до ОСОБА_21 , який був в «Ковчегу». Там побачив обвинуваченого ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , які сиділи біля бару. Привітавшись з ОСОБА_22 (прізвища не знає), вирішив сказати жартома до ОСОБА_14 , пізніше вибачився за невдалий жарт.

В подальшому до нього підійшов ОСОБА_23 та сказав, що з ним хочуть поговорити. Він вийшов і пішов до будиночків біля «Ковчегу» Там ОСОБА_24 наніс йому перший удар, до нього приєдналися ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Побивши, відпустили його та він направився по алеї в сторону «Сільпо». ОСОБА_23 наздогнав його, посадив його на лавку (на лавці сидів близько 5-10 хвилин) та в подальшому наносив удари, пізніше ОСОБА_4 підбіг, а ОСОБА_14 йшов ззаду.

Потерпілий повідомив, що його всі троє били: ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 кулаками по обличчю. Першим наносив удари ОСОБА_24 в підборіддя, потім ОСОБА_4 рукою по обличчю. Коли потерпілий впав, ОСОБА_3 підняв його та ОСОБА_4 почав бити.

Відзначив, що під час нанесення ударів свідомості не втрачав, лише рівновагу падав від ударів 3 рази. Скільки ударів наносили йому обвинувачені сказати не може. В загальному конфлікт тривав приблизно 15 хвилин. Він не просив хлопців перестати його бити. Після цього він пішов на автовокзал та поїхав додому, куди пішли обвинувачені йому не відомо. Того самого вечора звернувся за медичною допомогою в травмпункт.

При тій ситуації, коли відбувся конфлікт, були ОСОБА_25 , ОСОБА_22 (прізвище ОСОБА_8 невідоме), їхні друзі, перехожі люди, однак з їх боку не було жодної реакції.

Пояснив, що при відтворенні обставин події він пояснював, як наносили йому удари Вказує на те, що того дня він не вживав спиртних напоїв. Скільки кожен з них наніс йому ударів сказати не може;

- показаннями, допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_9 , який зазначив, що 21 квітня 2015 року о 21 годині , коли повертався з центру до дому сестри біля магазину «Барвінок», що по вул. Миру 7 в м. Тернополі його побили четверо невідомих людей. Біля дверей зазначеного магазину відбувся словесний конфлікт з ОСОБА_26 , Він був побитий обвинуваченими ОСОБА_14 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Першим наніс удар ОСОБА_14 в обличчя лівою рукою близько 2 разів, в яку частину обличчя не пригадує. Спочатку ОСОБА_14 та ОСОБА_4 наносили удари по обличчі, а коли він впав, то троє, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 наносили удари ногами в різні частини тіла. Скільки саме нанесли ударів та хто скільки не знає. Конфлікт з побиттям тривав десь 5 хвилин. Пізніше якась машина посигналила та вони втекли.

Після цього він зайшов в магазин «Барвінок», повідомив працівників міліції, пізніше разом з ними поїхав шукати нападників.

Зазначив, що хлопці були трохи сп`янілі, в руках мали алкогольні напої, погано стояли на ногах, хиталися, хтось з них тримав пляшку алкоголю.

Пояснив, що написав заяву в Тернопільський РВ УМВС України в Тернопільській області та після цього, коли йшов біля Центрального універсаму Тернополя 24 квітня 2015 року в п`ятницю побачив хлопців та впізнав їх, як таких, що йому тоді нанесли тілесні ушкодження.

Стосовно викраденої сумки раніше пояснив, що вона була на плечі, а потім злетіла з плеча і знаходилася на землі, пізніше сумку взяв ОСОБА_3 та побіг з нею, моменту, коли він забрав сумку потерпілий не бачив. В сумці були книжки та ідентифікаційний код, пізніше її повернув слідчий.

ОСОБА_14 був з перемотаною рукою, невеликого росту, з борідкою, коротко стрижений, ОСОБА_3 не нашої національності, чорнявий, ОСОБА_4 був вдягнутий в чорні штани та сіру куртку, четвертим був ОСОБА_27 , але він не бив, тому не є обвинуваченим.

Потерпілий пояснив, що 21 квітня 2015 року не вживав спиртні напої, а від обвинувачених було чути алкоголем, того вечора видимість була нормальною, обличчя обвинувачених бачив.

Пояснив, що ОСОБА_14 наполіг зустрітися, потерпілий сказав на 22 год. 22 квітня біля «Картопляної хати» в центрі Тернополя.

Зазначив, що має до обвинувачених претензії морального характеру, просить суд карати обвинувачених суворо;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_28 , який повідомив, що виїжджав на місце, де спрацювала тривожна кнопка у магазині «Барвінок» по вул. Миру 7, де була викрадена сумочка та побито громадянина України. Це була вже темна пора доби, близько 10 години вечора. З ним був молодший інспектор ОСОБА_29 .

Пояснив, що потерпілий ОСОБА_9 звернувся до охорони магазину «Барвінок» з приводу того, що було 5 чоловік, які вкрали сумку та нанесли тілесні ушкодження.

Потерпілий описав осіб, які викрали сумочку та побили його і разом з працівниками міліції послідували в автомобілі в парк, шукаючи хлопців.

ОСОБА_9 описав зовнішність хлопців, в що були одягнуті, їх приблизний вік, вказав на те, що один з них був з переламаною, перебинтованою рукою.

Свідок доповнив, що коли вони приїхали на місце події, свідків не було, був присутній тільки охоронець.

Відзначив, що свідком нанесення ударів потерпілому ОСОБА_9 чи викрадення в нього сумки ОСОБА_28 не був;

- показаннями свідка ОСОБА_29 , який в судовому засіданні пояснив, що особисто з обвинуваченими не знайомий. По суті кримінального провадження повідомив, що 21 квітня 2015 року о 9 годині ранку заступив на чергування з ОСОБА_28 та знаходився на роботі. Близько 19 год.30 хв. отримано тривожний дзвінок, який надійшов з магазину «Барвінок», що по вул. Миру 7 в м. Тернополі. Виїхали на місце, зайшли в магазин, до них звернувся охоронець, який показав, що за словами потерпілого, невідомі особи нанесли йому тілесні ушкодження, вкрали сумку і сховалися в напрямку парку. Свідок з ОСОБА_28 повідомили чергового МВ УМВС України в Тернопільській області та з потерпілим послідували в парк та було прийнято рішення його дослідити. При дослідженні парку зв`язалися з черговим міського відділу, щоб поінформували наряди для затримання групи осіб (5-6 чоловік), в одного з яких особлива прикмета-поламана рука. З огляду на те, що нікого виявлено не було, за вказівкою чергового МВ УМВС України в Тернопільській області поїхали в міський відділ для написання рапортів.

Потерпілий ОСОБА_9 вказав, що викрали сумку для ноутбука, в якій були підручники закладу, в якому він навчається. Пізніше ця сумка була виявлена недалеко від місця події. ОСОБА_29 не виявив сумку, її знайшов охоронець закладу та віддав потерпілому в руки, свідку не відомо, де саме її знайдено.

Свідок ОСОБА_29 зазначив, що за показами потерпілого ОСОБА_9 він з обвинуваченими зустрілися біля входу в магазин, розпочався між ними словесний конфлікт (хто його почав свідку невідомо), після того його вдарили, він впав, забрали сумку та сховалися в напрямку парку;

- показаннями, даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_30 , яка пояснила, що потерпілий ОСОБА_8 є її сином та разом з ним проживає. Повідомила, що сина бачила в понеділок зранку 20 квітня 2015 року, коли відправляла на роботу. Після роботи він залишився в Тернополі з друзями. 21 квітня 2015 року він прийшов додому десь близько 19-20 години побитий один великий синяк в області очей, цілковитий кровопотік, інших видимих ушкоджень не було. З самого ранку вона не могла додзвонитися до сина, бо, як потім виявилося, в нього вкрали телефон. На запитання її ОСОБА_8 повідомив, що нарвався на п`яних осіб, яких було троє та сказав, що їх не знає, однак свідок зрозуміла, що дані особи сину відомі. З приводу тілесних ушкоджень вони зверталися в районну поліклініку того вечора та 22 квітня 2015 року зранку, відкрили лікарняний листок непрацездатності на 3 дні, бо далі були вихідні, лікарю повідомили, що його побили. 22 квітня 2015 року вони звернулися в МВ УМВС України в Тернопільській області, але їх не прийняли, сказали, що такої справи немає. Викликали сина через 6 днів.

Свідок зазначила, що саме вона спонукала сина, розказати, що тих хлопців він знає, бо прочитала в телефоні СМС про гроші та сказала, що вони іншим способом не відстануть від нього;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_31 , який повідомив, що працював в охороні магазину «Барвінок» по вул. Миру 7 в м. Тернополі весною, можливо 21 квітня 2015 року вийшов з колегою поговорити (як прізвище товариша не знає), стояли біля дверей входу в магазин та побачив, що б`ють хлопця та він почав їх розбороняти. Пізніше зайшов в магазин та викликав міліцію.

Пояснив, що під час несення служби охорони він перебуває в приміщенні магазину, на території магазину, в кабінеті охорони.

Вказав, що потерпілий йшов з парку, а ті хлопці вийшли з-за магазину, скільки їх було точно свідок сказати не може, як і не знає, з чого почався конфлікт.

Зазначив, що хлопців, які наносили удари не знає, їх не бачив, бо було темно, особливих прикмет не зауважив, щодо віку, то , за словами ОСОБА_31 , вони були молодими, десь по 18-19 років.

ОСОБА_32 відзначив, що конфлікт тривав близько 5 хвилин, скільки потерпілому нанесли ударів не знає та хто саме з чоловіків їх наносив, під час ударів потерпілий стояв на ногах, рівноваги не втрачав. При цьому було багато людей (свідків).

Свідку не відомо, куди після даного конфлікту пішли ті хлопці.

На думку свідка ОСОБА_31 , потерпілий по мобільному телефону викликав державну службу охорони, працівники якої приїхали десь через 7 хвилин після виклику, їх було двоє.

Коли вони з товаришем розбороняли хлопців, спротиву їм ніхто не чинив.

Свідок точно не пригадує, як саме говорив потерпілий, що сумка пропала чи її вкрали;

- показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_33 , який повідомив, що знайомий з обвинуваченими, вони були раніше друзями.

21 квітня 2015 року в період часу з 19 по 20 год. до нього зателефонував ОСОБА_24 і запитав, що робить та чи не бажає зустрітися в парку та погуляти, на що ОСОБА_34 погодився. Через деякий час обвинувачений ОСОБА_24 знову подзвонив та сказав, щоб свідок приїжджав до палацу культури «Березіль». Коли свідок приїхав на місце, зателефонував ОСОБА_35 і запитав, де вони знаходяться і куди саме прямувати, у відповідь почув, що вони знаходяться за палацом культури «Березіль». Свідок підійшов туди, там стояли ОСОБА_14 , ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , деякий час говорили, після того ОСОБА_3 повідомив, що йому треба відійти в магазин, який знаходиться біля ПК «Березіль», а вони троє залишилися біля входу в магазин, ОСОБА_3 зайшов в середину. Свідок відійшов за магазин справити природні потреби, його не було близько 3-5 хвилин. Коли повернувся до хлопців, то побачив, що ОСОБА_14 та ОСОБА_4 наносять невідомому чоловіку тілесні ушкодження. Коли на деякий час зупинилася бійка, потерпілий зайшов до магазину. Вийшовши з магазину, щось поговорили та знову почалася бійка, потерпілий впав на землю, а ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 наносили тілесні ушкодження в різні частини тіла. Вийшов охоронець та розборонив хлопців, сказав, що їде наряд міліції. Хлопці побігли в сторону свідка, потерпілий залишився біля входу в магазин, сидів навприсідки, а він ( ОСОБА_34 ) побіг за хлопцями за палац культури «Березіль». Зупинившись, свідок запитав, що трапилося, відповіли, що коли ОСОБА_34 відійшов, до них підійшов незнайомий чоловік і почали з ОСОБА_36 про щось спілкуватися та ОСОБА_24 наніс йому удар по обличчі. Конфлікт тривав десь 10-15 хвилин.

Свідок зазначив, що у ОСОБА_3 була прямокутна чорна сумка, як розповів сам ОСОБА_3 , її він відібрав у потерпілого після бійки.

ОСОБА_34 повідомив, що він не весь конфлікт бачив, його початок не бачив, знає про це лише зі слів.

Як вказує свідок, коли була бійка він стояв збоку і дивився, бо не хотів вникати в конфлікт. Ще при цьому був невідомий чоловік, який вийшов з автомобіля і намагався припинити бійку.

Відзначив, що спочатку удари наносили руками, а коли потерпілий (його прізвище свідку не відоме) впав, то били ногами;

-карткою первинного обліку інформації, котра зареєстрована в ЖЄОЗ Тернопільського МВ УМВС України в області відповідно до якої 21 квітня 2015 року від лікаря Тернопільської районної лікарні надійшло повідомлення про те, що до них звернувся ОСОБА_8 з приводу отриманих травм а саме ЗЧМТ, множинними ссадинами обличчя;

-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21 квітня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів з заявою про те, що 21 квітня 2015 року в період з 17 год. 30 хв. до 18 год. 30 хв. Троє невідомих йому людей нанесли йому тілесні ушкодження;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 6 травня 2015 року , відповідно до якого ОСОБА_8 наочно вказав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень 21 квітня 2015 року;

-даними висновку експерта №546 від 27 квітня 2015 року, судово медичної експертизи, відповідно до резолютивної частини якого при судово медичній експертизі ОСОБА_8 виявлені синці повік і крововиливи у білкову оболонку очей. Зазначені вище ушкодження виникли від дії тупого предмету приблизно за тиждень до експертизи. Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження належать до легких, утворення їх від удару рукою, ногою чи іншим тупим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею не виключається;

-даними протоколу прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 квітня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_9 звернувся до правоохоронних органів з заявою, в якій просить притягнути до відповідальності осіб які 21 квітня 2015 року близько 21 год. неподалік від магазину барвінок по вул. Миру , 7 у м.Тернополі, завдаючи йому тілесні ушкодження відкрито викрали його чорну сумку;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25 квітня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_8 наочно вказав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень 21 квітня 2015 року;

-даними висновку експерта №564 від 29 квітня 2015 року, судово медичної експертизи, відповідно до резолютивної частини якого при судово медичній експертизі ОСОБА_9 у нього виявлені садна лівої виличної ділянки голови, лівого предепліччя і правої гомілки. Зазначені вище ушкодження виникли від дії тупого предмету приблизно за тиждень до експертизи. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження належать до легких, утворення їх за обставин, на які посилається ОСОБА_9 при експертизі, тобто від ударів руками, ногами і падінні, не виключається;

-даними протоколу вилучення предметів від 24 квітня 2015 року відповідно до якого ОСОБА_3 в присутності понятих добровільно видав працівнику міліції сумку чорного кольору із металевим написом «DENВАОLАІ» Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України сторони кримінального провадження мають право надавати добровільно докази, з огляду на наведене підстав визнати даний доказ недопустимим суд не вбачає;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25 квітня 2015 року в ході якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав серед пред`явлених осіб ОСОБА_4 , як особу, яка 21 квітня 2015 року поблизу магазину «Барвінок», що по вул. Миру, 7 , у м. Тернополі, з іншими особами наносив йому тілесні ушкодження;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25 квітня 2015 року в ході якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав серед пред`явлених осіб ОСОБА_3 , як особу, яка 21 квітня 2015 року поблизу магазину «Барвінок», що по вул. Миру, 7 , у м. Тернополі, з іншими особами наносив йому тілесні ушкодження;

-даними протоколу огляду від 25 квітня 2015 року відповідно до якого в ході огляду виданої ОСОБА_3 сумки, потерпілий ОСОБА_9 заявив, що вона належить йому.

З врахуванням вищенаведених доказів, які є взаємоузгодженими, у достовірності яких у суду немає підстав сумніватись, суд вважає вину ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні злочинів які їм інкримінують доведеною, а до їх показань в частині невизнання вини ставиться з огляду на вищенаведені докази критично та оцінює їх як спосіб захисту.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за:

-ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

-ч.2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб;

-ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за:

-ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

-ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за:

-ч.2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, те, що він раніше судимий, а тому вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, врахувавши дані про його особу, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, обставин, які пом`якшують покарання, а саме те, що він частково визнав вину, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання у розмірі, наближеному до мінімального.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, те, що він раніше судимий, а тому вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, врахувавши дані про його особу, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, обставин, які пом`якшують покарання, а саме те, що він повністю визнав вину, відшкодував завдану злочинами шкоду, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання у мінімальному розмірі.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, а тому вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі. Разом з тим, врахувавши дані про його особу, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, обставин, які пом`якшують покарання, а саме те, що він частково визнав вину, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання у мінімальному розмірі.

В строк відбуття покарання покарання ОСОБА_5 слід врахувати термін перебування під вартою за правилами ст. 72 КК України.

В строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід врахувати термін його перебування в СІЗО за правилами ст.72 КК України.

Керуючись наведеним, а також ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.296 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- ч.2 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 9 лютого 2015 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, і за сукупністю вироків визначити до остаточного відбування покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання термін його перебування в СІЗО з 5 травня 2015 року по 10 лютого 2016 року, що становить 9 місяців 5 днів та згідно ст. 72 КК України відповідає 1 року 6 місяцям 10 дням позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його поміщення в СІЗО м.Чорткова, а саме з 5 травня 2015 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України 6 (шість) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 травня 2014 у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, і за сукупністю вироків визначити до остаточного відбування покарання ОСОБА_5 у виді 1 (одного) року 1 місяця позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін його перебування під вартою з 15 липня 2015 року по 10 лютого 2016 року, що становить 6 місяців 26 днів та згідно ст. 72 КК України відповідає 1 року 1 місяцю 22 дням позбавлення волі, а тому вважати його таким, що відбув покарання.

У зв`язку із відбуттям покарання ОСОБА_5 звільнити з під варти з залу суду.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушенням покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1