Справа № 194/1840/15-к
Провадження № 1-кп/185/72/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0000707, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Облуччя Хабаровського краю Російської Федерації, руського, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

1) 16.06.2006 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

2) 09.02.2007 року Лозовським міським судом Харківської області за ст.309 ч.3, ст. 69, ст.71 КК до 4 років позбавлення волі;

3) 25.07.2011 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 342 ч.2, 162 ч.1, 70 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 3000 гривень;

4) 08.06.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, 190 ч.2, ст. 70 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

5) 20.02.2015 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
18.11.2015 року приблизно о 13.00 годині обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись з правої сторони від входу в приміщення автостанції, розташованої по АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом відкритого викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_7 , який в цей час знаходився поруч із банкоматом, що вмонтований в будівлю автостанції, та за допомогою картки «Ощадбанк», яка належить його матері ОСОБА_5 , з дозволу останньої, знімав грошові кошти в сумі 1000 гривень. Обвинувачений ОСОБА_6 після того, як ОСОБА_7 зняв з банкомату грошові кошти у сумі 1000 гривень двома купюрами номіналом по 500 гривень кожна, підійшов до банкомату і з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, умисно, відкрито, повторно викрав гроші в сумі 500 гривень, які належать ОСОБА_5 . ОСОБА_7 в свою чергу схопив обвинуваченого ОСОБА_6 за куртку та став його утримувати, намагаючись повернути викрадені гроші. Однак обвинувачений ОСОБА_6 , вирвавшись, побіг уздовж будівлі автостанції, на вимоги ОСОБА_7 про повернення коштів не реагував, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 500 гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_6 вину за ст.186 ч.2 КК України не визнав та пояснив, що 18.11.2015 року він приблизно о 12.00 годині перебував біля автостанції м.Тернівки Дніпропетровської області, бачив як в приміщення банку «Ощадбанк» зайшла ОСОБА_5 разом з жінкою. Через деякий час почув галас, зайшовши до приміщення банку побачив, що ОСОБА_5 разом з жінкою вчинили сварку з касиром банку. Вийшовши з приміщення банку та направившись до приміщення автостанції, біля входу, побачив раніше малознайомого ОСОБА_7 , який намагався зняти грошові кошти з банкомату, але в нього це не виходило. Він підійшов до нього та став пропонувати допомогти зняти кошти, щоб в майбутньому спільно вжити спиртного. В цей момент банкомат видав кошти ОСОБА_7 дві купюри номіналом по 500 гривень, які останній став тримати в руці. До цього ОСОБА_7 бачив декілька разів в місцях розпивання спиртних напоїв, може охарактеризувати його, як особу, яка регулярно вживає спиртні напої, від останнього в той день було чутне запах спиртного з ротової порожнини. Він став йому пропонувати на отримані кошти придбати спиртного та взявся за одну з купюр, останній став погоджуватись на пропозицію, проте гроші не віддавав, оскільки побоювався, що він йому не поверне решту. В них стався словесний конфлікт, в ході якого купюра номіналом 500 гривень, яку тримав ОСОБА_7 та він, порвалась навпіл. Він кинув частину купюри став уходити від ОСОБА_7 , щоб не продовжувати конфлікту. В цей момент до нього вже підійшла ОСОБА_5 з племінницею, яка до цього часу перебувала в приміщенні банку. Він зайшов до приміщення туалету на автостанції, випив води та вийшов. На вході його знову зустріли ОСОБА_5 з племінницею, стали його ошукувати, гучно висловлюватись, з мобільного телефону останні та він намагались викликати міліцію. Через 10-15 хвилин, щоб не продовжувати словесний конфлікт, він пішов від ОСОБА_5 , племінниці та ОСОБА_7 . Ніяких грошей в нього не залишилось. В той день до виниклого конфлікту спиртних напоїв не вживав, мети викрасти гроші з рук ОСОБА_7 в нього не було, він лише мав намір надурити ОСОБА_7 при купівлі спиртного, закуски та решту залишити собі, та відпочити за рахунок останнього. Цивільний позов не визнає в повному обсязі, оскільки ніяких грошей в нього не залишилось.

Незважаючи на невизнання своєї провини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєні інкримінованого йому злочину підтверджується показами потерпілої, свідків, письмовими доказами, зібраними стороною обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 18.11.2015 року вдень разом з племінницею направились до приміщення банку, щоб зняти пенсію. В приміщенні банку була велика черга, тому вони викликали її сина ОСОБА_7 , щоб він зняв гроші за допомогою її банківської картки з банкомату. ОСОБА_7 прийшов до них, вона передала йому банківську карту та наказала зняти 1000 гривень з картки. Вона, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 направились до приміщення автостанції. Вона та ОСОБА_8 присіли на лавку, а син ОСОБА_7 підійшов до банкомату та став знімати готівку. До нього ззаду підійшов обвинувачений, став з ним поруч, коли син отримав гроші, обвинувачений вирвав 500 гривень. Просить задовольнити заявлені позовні вимоги та призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 18.11.2015 року мати ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_8 в першій половині дня направились до банку, щоб зняти пенсію потерпілої. Через деякий час йому на телефон подзвонила сестра ОСОБА_8 та попросила прийти до них, оскільки до них причепився невідомий молодий чоловік, як потім йому стало відомо - це був обвинувачений. Коли він прийшов до сестри та матері, остання йому віддала пластикову картку та попросила зняти 1000 гривень. Він підійшов до банкомату, що розташований при вході до приміщення автостанції м.Тернівки, став намагатись зняти гроші. В цей момент ззаду до нього підійшов обвинувачений та став пропонувати йому допомогу в знятті грошей. Коли банкомат видав дві купюри номіналом по 500 гривень, обвинувачений відштовхнув його від банкомату, сам забрав гроші, які видав банкомат, при цьому 500 гривень віддав йому, а іншу купюру номіналом 500 гривень поклав собі в кишеню. Він одразу схопив його за рукав одягу, та став наполягати повернути гроші, говорити - що це пенсія матері. Ніяких розмов з обвинуваченим щодо спільного вживання спиртних напоїв він не вів, до цього інциденту з обвинуваченим не був знайомим. ОСОБА_6 грошей йому не віддавав, між ними відбулась стусанина. В цей момент підійшла сестра ОСОБА_8 , стала ошукувати обвинуваченого, також підійшла мати, він їм сказав, що гроші забрав обвинувачений. В цей момент ОСОБА_6 вирвався та зайшов до приміщення туалету та пробув там декілька хвилин, сестра ОСОБА_8 в цей момент викликала міліцію. Коли обвинувачений вийшов з туалету, вони всі разом намагались його тримати, проте обвинувачений став тікати від них. Він та ще один чоловік стали бігти за обвинуваченим, проте не наздогнали. На його думку, обвинувачений в той день був в стані алкогольного сп`яніння. Він, сестра та мати також того дня вживали спиртні напої. Викрадена купюра номіналом 500 гривень не була порвана, вона залишилась у обвинуваченого після того, як він її забрав з банкомату.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що 18.11.2015 року відмічала свій день народження разом з тіткою ОСОБА_5 та братом ОСОБА_7 . До обіду вона разом з тіткою ОСОБА_5 пішли до приміщення «Ощадбанку», щоб отримати пенсію потерпілої. Перед входом в приміщення банку потерпіла впала, обвинувачений ОСОБА_6 допоміг піднятись їй та попросив придбати для нього пива. Зайшовши до приміщення банку, обвинувачений став проводити тітку ОСОБА_5 та її повз черги, яка була біля каси, наголошуючи для присутніх, що ОСОБА_5 доводиться йому бабкою. Побачивши чергу в касу, вона запропонувала ОСОБА_9 викликати брата ОСОБА_7 , щоб той допоміг їм позбавитись присутності обвинуваченого та зняти гроші з банкомату. Коли виходили з приміщення банку, підійшов брат ОСОБА_7 , запитав у обвинуваченого, що йому потрібно, останній пішов від них. Вона разом з ОСОБА_9 залишились навпроти входу до приміщення автостанції та сиділи на лавці, а брат ОСОБА_7 підійшов до банкомату, щоб зняти гроші з картки ОСОБА_5 . В цей момент ззаду до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_6 , став навпроти банкомату, склалось враження, що останній допомагає братові зняти грошові кошти. Проте через декілька хвилин, брат ОСОБА_7 схопив обвинуваченого за руку, став його утримувати, штовхати один одного. Вона зрозуміла, що щось відбувається, тому підійшла до брата та обвинуваченого. ОСОБА_7 сповістив, що обвинувачений забрав 500 гривень, які видав банкомат при знятті грошових коштів ОСОБА_5 . Вона також схопила його за одяг та стала ошукувати, в цей момент підійшла потерпіла ОСОБА_5 . Обвинувачений викрутився та зайшов до приміщення туалету. Вона стала викликати поліцію. ОСОБА_7 повернув ОСОБА_5 500 гривень, які залишились у нього. Через декілька хвилин обвинувачений ОСОБА_6 вийшов з приміщення туалету, вони знову підійшли до нього, вона сповістила, що викликала міліцію, в цей час обвинувачений сказав, що також викликає міліцію, викрутився, та побіг. Брат ОСОБА_7 та ще один чоловік побігли за обвинуваченим, проте наздогнати його вони не встигли. Будь-яких розмов щодо спільного вжиття спиртних напоїв між обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вона не чула, брат ОСОБА_7 навіть не був до цього інциденту знайом з обвинуваченим. Щодо стану обвинуваченого в день крадіжки, то може сказати лише одне, що вона, брат та тітка в той день перебували в стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений, можливо, і був декілька напідпитку, точно сказати вона не може. Ніяких розірваних купюр, чи розмов про це вона в той день не бачила та не чула. Викрадені гроші в розмірі 500 гривень залишились у обвинуваченого.

Так, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.11.2015 року, до Тернівського відділення поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області о 14.00 годині звернулась гр. ОСОБА_5 з заявою про вчинений злочин, в якій зазначила, що 18.11.2015 року приблизно о 13.10 годині невідомий чоловік шляхом ривка заволодів грошовими коштами в розмірі 500 гривень у гр. ОСОБА_7 , які належать їй, біля банкомату, що розташований в приміщенні автостанції м.Тернівки по вул. Курська, 1а /т.2 а.п.7-8/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.11.2015 року, безпосереднім місцем події є ділянка місцевості, що розташована з правої сторони від входу в приміщення автостанції по вул. Курській 1а м.Тернівки. Біля входу до автостанції розташований банкомат «UniCreditBank», в п`яти метрах вправо від банкомату розташований вхід до приміщення туалету. Під час огляду місця пригоди свідок ОСОБА_7 добровільно надав для огляду банківську пластикову картку «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_10 , яка була вилучена під час огляду /т.2 а.п.15-19/. Зазначена пластикова банківська картка була повернута потерпілій ОСОБА_5 на відповідальне збереження під розписку /т.2 а.п.20/.

Під час проведення 19.11.2015 року слідчої дії: впізнання особи, - свідок ОСОБА_7 в приміщенні Тернівського відділення поліції Павлоградського ВП серед пред`явлених для впізнання осіб вказав на особу обвинуваченого ОСОБА_6 , зазначивши, що саме він 18.11.2015 року приблизно о 13.00 годині на автостанції м.Тернівки біля банкомату вихватив 500 гривень, що належать ОСОБА_5 /т.2 а.п.39-43/.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 19.11.2015 року, свідок ОСОБА_8 серед пред`явлених для впізнання осіб в приміщенні Тернівського відділення поліції Павлоградського ВП за участю понятих вказала на особу обвинуваченого ОСОБА_6 , пояснивши, що саме він вихватив з рук свідка ОСОБА_7 на території автостанції м.Тернівки грошові кошти в сумі 500 гривень /т.2 а.п.44-48/.

При проведенні слідчої дії: впізнання особи, - потерпіла ОСОБА_5 в приміщенні Тернівського відділення поліції не змогла впізнати особу серед пред`явлених осіб для впізнання, який 18.11.2015 року відкрито заволодів її грошовими коштами /т.2 а.п.49-53/, проте в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 чітко вказала на особу обвинуваченого, пояснивши, що останній 18.11.2015 року заволодів її грошовими коштами в розмірі 500 гривень на території автостанції м.Тернівки.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 24.11.2015 року під час огляду виписки по картковому рахунку, що відкритий на ім`я потерпілої ОСОБА_5 , 18.11.2015 року була видана готівка у розмірі 1000 гривень через банкомат по вул. Курській м.Тернівки /т.2 а.п.89/.

Постановою слідчого СВ Тернівського відділення поліції Павлоградського ВП від 24.11.2015 року було визнано в якості речового доказу виписку по картковому рахунку НОМЕР_1 від 24.11.2015 року та квитанцію №107758431 від 24.11.2015 року, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження /т.2 а.п.90-91/.

Під час огляду в судовому засіданні відеозаписів з диску з записами з камер відеоспостереження та відтворенні було встановлено наступне:

- при відтворенні файлу №1 на екрані з`явилось зображення з надписами на ньому «камера №3 18/11/2015 12:59:35» будівлі автостанції м.Тернівки та території автостанції м.Тернівки, що розташовані по вул. Курській, 1а. На відмітці часу «13:04:34» до банкомату, розташованому з правої сторони від входу в приміщення автостанції підходить свідок ОСОБА_7 та знаходячись біля банкомату починає проводити з ним якійсь дії. На відмітці часу «13:05:00» по території автостанції іде обвинувачений ОСОБА_6 , та на відмітці часу «13:05:13» останній підходить до свідка ОСОБА_7 , який стоїть біля банкомату, становиться за його спиною. На відмітці часу «13:06:35» свідок ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 відходять від банкомату, між ними відбувається стусанина, свідок ОСОБА_7 , тримаючи обвинуваченого, намагається забрати те, що в нього вихватив обвинувачений, при цьому обвинувачений та свідок ОСОБА_7 штовхають один одного. Обвинувачений ОСОБА_6 засовує спочатку праву руку до кишені куртки, яка надіта на ньому, потім засовує руку в передню кишеню одягнутих брюк, задню кишеню. На відмітці часу «13:07:15» до обвинуваченого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 підходить свідок ОСОБА_8 , двома руками бере обвинуваченого ОСОБА_6 за куртку та намагається утримувати на місці останнього, а обвинувачений намагається вирватись від неї. На відмітці часу «13:07:56» до обвинуваченого, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підходить потерпіла ОСОБА_5 та хватає за куртку обвинуваченого, всі втрьох вони намагаються втримати обвинуваченого на місці, тримаючи його за одяг, потім його відпускають та розмовляють. На відмітці часу «13:09:46» відеозапис закінчується.

- при відтворенні файлу №2 на екрані з`явилось зображення з надписами на ньому «камера №3 18/11/2015 13:09:47» будівлі автостанції м.Тернівки та території автостанції м.Тернівки, що розташовані по вул. Курській, 1а. Біля будівлі автостанції стоїть обвинувачений ОСОБА_6 , свідок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 відходить від свідків та потерпілої та заходить до приміщення туалету, останні залишаються та чекають на обвинуваченого. На відмітці часу «13.12.23» відеозапис закінчується.

- при відтворенні файлу №3 на екрані з`явилось зображення з надписами на ньому «камера №3 18/11/2015 13:12:25» будівлі автостанції м.Тернівки та території автостанції м.Тернівки, що розташовані по вул. Курській, 1а. Біля входу до приміщення туалету стоїть свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_5 . На відмітці часу «13:13:58» з туалету виходить обвинувачений ОСОБА_6 , до нього підходять зазначені вище особи, вони розмовляють, обвинувачений намагається відійти від вказаних осіб, свідок ОСОБА_8 встає перед ним та не дає можливості обвинуваченому пройти. На відмітці часу «13:15:00» обвинувачений ОСОБА_6 відбігає від потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , біжить уздовж будівлі автостанції, за ним женуться вказані особи. На відмітці часу «13:26:41» відеозапис закінчується.

Аналогічні висновки були зроблені слідчим СВ Тернівського ВП під час відтворення відеозаписів з камери відеоспостереження, що розташована на території автостанції м.Тернівки, від 18.11.2015 року, під час проведення досудового розслідування, що закріплено в протоколі огляду предмету від 25.11.2015 року /т.2 а.п.92-93/.

Постановою слідчого від 25.11.2015 року оглянутий диск з записами з камери відеоспостереження, що розташована на території автостанції м.Тернівки, від 18.11.2015 року, визнаний в якості речового доказу та доданий до матеріалів кримінального провадження /т.2 а.п.94-95/.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинений повторно.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не мав наміру відкрито викрадати грошові кошти в розмірі 500 гривень, які знімав з банкомату свідок ОСОБА_7 , а лише бажав спільно розпити з останнім спиртні напої за ці кошти, розірвання цієї купюри навпіл при незгоді свідка ОСОБА_7 в момент конфлікту, - спростовуються в судовому засіданні:

- показами свідка ОСОБА_7 , який чітко показав, що з обвинуваченим раніше не був знайомим, ніяких пропозицій щодо спільного вжиття спиртних напоїв останній під час конфлікту не висказував, до цього чіплявся до потерпілої та свідка ОСОБА_8 , які мали намір отримати ці грошові кошти, під час видачі банкоматом грошових коштів відштовхнув його та забрав власноруч одну з купюр номіналом 500 гривень, які в подальшому сховав та забрав;

- показами свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні показала, що до появи свідка ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_11 підходив до неї та потерпілої, пропонував допомогу щодо зняття грошових коштів, просив придбати пива. Після появи ОСОБА_7 , бачила на власні очі, як до банкомату, з якого ОСОБА_7 знімав грошові кошти, підійшов обвинувачений, стояв саме перед банкоматом, потім бачила стусанину, що відбувалась між ОСОБА_7 та обвинуваченим, сама намагалась утримувати обвинуваченого до приїзду співробітників міліції, чула одразу після зняття грошових коштів від ОСОБА_7 , що саме обвинувачений ОСОБА_6 вихопив грошові кошти, бачила, як ОСОБА_7 в момент конфлікту з обвинуваченим повертає потерпілій ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 500 гривень з 1000 гривень ;

- показами потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні підтвердила, що в день крадіжки вона наказала ОСОБА_7 зняти її пенсійні виплати з банкомату на автостанції м.Тернівки та зі сторони бачила, як до нього ззаду підійшов обвинувачений, на власні очі бачила стусанину між обвинуваченим та її сином ОСОБА_7 одразу після зняття грошових коштів, та повернення сином лише 500 гривень зі знятих 1000 гривень;

- записом з камер зовнішнього відеоспостереження від 18.11.2015 року, на якому зафіксований конфлікт, який стався одразу після зняття грошових коштів ОСОБА_7 з банкомату на автостанції м.Тернівки між ним та обвинуваченим за участю свідка ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_5

- самими показами обвинуваченого, який не заперечує, що зняту грошову купюру номіналом 500 гривень він тримав в руках та не повернув її ОСОБА_7 , який чинив опір та не давав своєї згоди.

Зазначені покази обвинуваченого ОСОБА_6 суд розцінює як спосіб захисту останнього від пред`явленого обвинувачення, тому не приймає за основу при постановлені вироку. Покази потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 логічні та послідовні, збігаються з іншими доказами, зібраними стороною обвинувачення, тому судом приймаються за основу при постановлені вироку. Жодний з присутніх, окрім обвинуваченого, під час конфлікту не вказують на розірвання купюри номіналом 500 гривень, що була знята з банкомату ОСОБА_7 . Не видно й залишків цієї купюри на відеозаписі. Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_6 в момент конфлікту, згідно наданих ним показів в судовому засіданні, - не логічні та не послідовні: якщо обвинувачений не забирав грошей у свідка ОСОБА_7 , навіщо бігти з місця пригоди та не чекати приїзду поліції.

Щодо перебування обвинуваченого ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння в момент конфлікту, то на вказаний стан лише вказує свідок ОСОБА_7 , який, до речі, в той момент також перебував в стані алкогольного сп`яніння, іншими доказами вказаний стан обвинуваченого не підтверджений, тому суд визнає, що дана обставина, не встановлена.

У зв`язку з викладеним суд робить висновок, що 18.11.2015 року обвинувачений ОСОБА_6 відкрито та умисно, без застосування будь-якого насильства, повторно викрав грошові кошти у розмірі 500 гривень, які отримав свідок ОСОБА_7 під час операції з банкоматом на автостанції м.Тернівки.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисні злочини, скоїв злочин в період іспитового строку, не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку в психіатричному диспансері не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, а також на обліку в КУ «Тернівська ЦМЛ» ДОР» з діагнозом віч-інфекція, вірусний гепатит «С», туберкульоз, має на своєму утриманні двох непрацездатних батьків.

Обставин, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не встановив.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не встановив.

Як орієнтує Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року в пункті 26 - у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

За сукупністю обставин вчинення злочинів, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, який раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно застосувати реальне покарання можливе лише з ізоляцією його від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

У зв`язку з чим, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20.02.2015 року, за яким був засуджений за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України був звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 3 роки, суд вважає за необхідне при призначенні покарання обвинуваченому застосувати положення ч.1 ст. 71 КК України та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за поставленим вироком від 20.02.2015 року.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 була обрана у виді тримання під вартою в Дніпропетровському СІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, до набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід підлягає залишенню без змін.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України:

-виписка по картковому рахунку НОМЕР_1 від 24.11.2015 року та квитанція №107758431 від 24.11.2015 року, додані до матеріалів кримінального провадження підлягають збереженню з матеріалами кримінального провадження;

-диск з записами з камери відеоспостереження, що розташована на території автостанції м.Тернівки, від 18.11.2015 року, доданий до матеріалів кримінального провадження підлягає збереженню з матеріалами кримінального провадження.

Потерпілою ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 500 гривень, що були втрачені нею при вчинені злочину обвинуваченим ОСОБА_6 .

У відповідності вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин і в результаті його злочинних дій потерпілій ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду в сумі 500 гривень, що підтверджується матеріалами провадження, а також, враховуючи наявність правових підстав, передбачених ст.1166 ЦК України для покладання відповідальності за завдану шкоду саме на обвинуваченого, суд дійшов висновку, що такі цивільні позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені документально і підлягають задоволенню у повному обсязі у відповідності ст. 127-129 КПК України, шляхом стягнення з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднати частково невідбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20.02.2015 року у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі, визначивши ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити обрану тримання під вартою в Дніпропетровському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Дніпропетровській області.

Строк відбуття покарання обчислювати з 18.11.2015 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_6 з 18.11.2015 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 завдану в результаті злочину матеріальну шкоду у розмірі 500 гривень.

Речові докази:

-виписку по картковому рахунку НОМЕР_1 від 24.11.2015 року та квитанцію №107758431 від 24.11.2015 року, що додані до матеріалів кримінального провадження зберігати з матеріалами кримінального провадження;

-диск з записами з камери відеоспостереження, що розташована на території автостанції м.Тернівки, від 18.11.2015 року, доданий до матеріалів кримінального провадження зберігати з матеріалами кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1