Справа № 591/1936/16-к
Провадження № 1-кс/591/1876/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2016 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого управління ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_6 про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001547 від 31.03.2016, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого управління ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням,яке слідча групи - ОСОБА_3 підтримала в судовому засіданні , про накладення арешту на майно: електропилу «Bosh» моделі «30-18S» (відомості про серійний номер відсутні); електродриль «Интерскол» моделі «Д350ЭР» (відомості про серійний номер відсутні); болгарку «МШУ-1,8-230 А» (відомості про серійний номер відсутні); бензопилу «GL 5200 M» червоного кольору (відомості про серійний номер відсутні); шлейфувальну машинку «Sturm» моделі «BS 8512» серійний номер «OR692-070822-H/300»; шлейфувальну машинку «Phiolent» моделі «VS 28» серійний номер «50029»; шлейфувальну машинку «Phiolent» моделі «VS 28» серійний номер «63176»; насос водяний «Aquatica» s/n 4, які були виявлені та вилучені під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 а Садівничого товариства «Об`єднаний садівничий кооператив «Красносільський» від 11.07.2016, у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001547 від 31.03.2016 року за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 289 КК України.

Володілець майна ОСОБА_4 проти вказаного клопотання заперечив та пояснив, що вилучені прилади належать йому, він купував їх за власні кошти однак на даний час йому не пред`явлено підозри, тому вважає що немає підстав для задоволення клопотання, а обвинувачення слідчого про вчинення ним злочинів ґрунтується лише на припущеннях.
Адвокат ОСОБА_5 заперечив проти вказаного клопотання оскільки навіть якщо у слідчого є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Заслухавши пояснення слідчого , захисника, володільця майна , вивчивши матеріали справи , вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 11.07.2016 року на підставі ухвали слідчого судді від 23.06.2016 року було проведено обшук домоволодіння АДРЕСА_1 під час якого було вилучено предмети, які належать ОСОБА_4 /а.с.7-10/.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З положень ст.170 КПК України випливає, що підставами для накладення арешту є сукупність підстав вважати , що вказані речі являються предметами протиправного посягання.

В той же час, в обґрунтування клопотання про накладення арешту на майно належне ОСОБА_4 , слідчим не надано доказів на підтвердження процесуального статусу власника майна, зокрема відсутні відомості про пред`явлення підозри останньому.

На підставі ч.2 ст.321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто, суду не доведено, що ОСОБА_4 має процесуальний статус підозрюваного у кримінальному провадженні і на його майно може бути накладено арешт.
Крім того, слідчим не доведено, що власник вилучених предметів ОСОБА_4 причетний до обставин вчинення кримінального правопорушення, що не дає можливості обмежити його право володіння майном .
Таким чином, суд вважає, що клопотання є не обґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 170-173 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого управління ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_6 про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001547 від 31.03.2016, відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_7 -Когер
повний текст ухвали виготовлено 15.07.2016 року