Справа № 612/325/16-к
Номер провадження 1-кп/629/281/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка Перша,Близнюківського району, Харківської області,громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.08.2010 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст.. 289 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст..75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, з середньо технічною освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002414 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд, вказував, що на його думку обвинувальний акт складено відповідно до норм КПК.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні надав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Клопотання мотивував тим, що обвинувальний акт підлягає повернення прокурору, оскільки він не містить належним чином сформульованого обвинувачення, а лише виклад фактичних обставин, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та вказівку на підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. В сформульованому обвинуваченні не міститься вказівок на обставини щодо раптово виниклих неприязних стосунків, які виникли у підозрюваних з потерпілим, що в подальшому призвело до виникнення умислу та здійснення дій, направлених на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, а тим більше із застосуванням відбитого від скляної пляшки горловиною, що могло призвести до смерті потерпілого. Також вказує на те, що в обвинувальному акті не зазначено, які саме неприязні стосунки виникли у підозрюваних з потерпілим; у кого саме виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень; хто наносив удари кулаками рук та застосував розбиту пляшку. Таким чином, дане сформульоване обвинувачення не містить стислого викладу юридичних ознак діяння та правової кваліфікації з усіма кваліфікуючими ознаками та повного викладу фактичних обставин події.

Крім того вказує на те, що ознайомившись з реєстром матеріалів досудового розслідування № 0002441 по даному кримінальному провадженню, було виявлено, що в розділі ІІ «прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення», відсутні жодні реквізити щодо складання обвинувального акту, а лише в І розділі «проведенні в ході досудового розслідування процесуальні дії» в п. 28 вказано, що складено обвинувальний акт 25 квітня 2016 року. Також, згідно до розділу ІІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування» реєстру матеріалів досудового розслідування було проведено шість заходів забезпечення кримінального провадження, але в реєстрі щодо кожного заходу не зазначено жодних відомостей в графі «строк застосування», як це передбачено п.3 ч.2 ст.109 КПК України. Крім того, в п.6 вказаного розділу реєстру матеріалів досудового розслідування вказано, що слідчим суддею було винесено ухвалу про тимчасовий доступ до речей, де не зазначено також дату обрання. Таким чином було порушено вимоги викладені в статті 109 КПК України.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 і вважав його необґрунтованим, безпідставним та таким, що затягне розгляд кримінального провадження.

Обвинувачені погодилися з думкою прокурора та вважали можливим призначити судовий розгляд.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали обвинувального акта, приходить до переконання про відсутність законної можливості призначити судовий розгляд виходячи із наступного.

У відповідності до:

- п.13 ч.1 ст.3 КПК, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

- ч.4 ст.110 КПК, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

- п.5 ч.2 ст.291 КПК, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, у тексті обвинувального акта має бути закріплене висунуте прокурором сформульоване твердження про вчинення кожною особою окремо скоєного злочину та її участь у ньому, а також викладення фактичних обставин події, тобто прокурор цим процесуальним рішенням має висувати особі обвинувачення.

Всупереч викладеному вище, з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення вбачається, що в тексті обвинувального акта, який надійшов на розгляд суду зазначено, що «…після нетривалої розмови, та раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел направлений на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , почали наносити йому удар кулаками рук, та відбитою від скляної пляшки горловиною, по голові, грудях, спині, чим спричинили останньому тілесні ушкодження» після чого слідчим було зазначено, які саме були спричинені тілесні ушкодження. Тобто замість того, щоб висунути особі обвинувачення і конкретизувати, які саме раптово виниклі неприязні стосунки виникли у підозрюваних з потерпілим; якими саме діями кожна особа вчинила злочин та її участь у даному злочинному діянні, слідчий обмежився констатацією того факту, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підозрюється із зазначенням кваліфікації злочину та загальним переліком дій якими було нанесені тілесні ушкоджені і самих ушкоджень, як для обвинуваченого ОСОБА_6 так і ОСОБА_7 .

Посилання прокурора на той факт, що на стадії підготовчого судового засідання суд не вправі наперед оцінювати зазначені в обвинувальному акті обставини та формулювання обвинувачення, та що суд вдався до оцінки встановлених прокурором обставин та їх правової кваліфікації, суд вважає невірним, тому що, як вбачається із ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 109 та ч. 4 ст.291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до ч.2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, дані про вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Із реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що всупереч п. п. 2, 3 вказаної статті в розділі ІІ прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення, відсутні реквізити щодо винесення обвинувального акту. В І розділі проведенні в ході досудового розслідування процесуальні дії в п. 28 зазначено, що складено обвинувальний акт 25 квітня 2016 року.

Крім того, з розділу ІІІ заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що під час досудового розслідування було проведено шість заходів забезпечення кримінального провадження, однак в реєстрі не зазначено відомостей в графі «строк застосування», та в п.6 вказаного розділу відсутня дата обрання.

Таким чином, реєстр матеріалів досудового розслідування, надісланий до суду разом з обвинувальним актом, вказаним вимогам не відповідає.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади (в тому числі і прокуратура) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Згідно за ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, …прокурор, …слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватися Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

В силу ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п.5 ч.1 ст.291 КПК України в обвинувальному акті повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт разом з додатками до нього прокурору, якщо вони не відповідають вимогам кримінальному процесуальному кодексу України.

Зі змісту цієї статті вбачається, що суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам закону за формою або змістом, не містить необхідних реквізитів або відомостей, наданих з обвинувальним актом додатків, передбачених статтею 291 КПК України як обов`язкові.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при наявності порушень викладених вище, відсутні підстави вважати обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам закону, а відтак його слід повернути прокурору у відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, а заявлене клопотання про повернення обвинувального акту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.109, 110, 291, 314, 370, 371, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002441, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України повернути прокурору Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, зобов`язавши його усунути виявлені недоліки у розумний строк з дня отримання ним обвинувального акту.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1