11-кп/775/158/2016(м)
265/7070/14-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002525 за апеляційними скаргами прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_9 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та безпосередньо обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, непрацюючого, неодруженого, такого, що раніше судимості не мав, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, працюючого обробником в ПАТ «Азовелектросталь», раніше судимого:

1) 27 червня 2007 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.187, ч.4 ст.296, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 01 квітня 2011 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 5 місяців 12 днів,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

засуджено за:

- ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна,

в с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за те, що вони 29 серпня 2014 року приблизно о 23.40 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою в групі між собою, керуючись корисливим мотивом, знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , з метою заволодіння чужим майном, напали на раніше незнайомого ОСОБА_12 та застосовуючи насилля, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося в нанесенні останньому ОСОБА_7 ногою одного удару по нозі, спричинивши тим самим фізичну біль та тілесні ушкодження у виді закритого перелому наружної лодижки лівого гомілковостопного суглобу, які відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, після чого заволоділи майном ОСОБА_12 , а саме: ланцюжком із срібла 925 проби, вагою 22,5 г. вартістю 1 525 грн., грошовими коштами у розмірі 285 грн., барсеткою чоловічою вартістю 190 грн., в якій знаходився мобільний телефон «Lenovo-А-850» вартістю 2 400 грн. з карткою пам`яті на 16 ГБ вартістю 150 грн., мобільний телефон «Fly-BL-4201» вартістю 455 грн., флеш пам`ять на 16 ГБ в кількості двох штук вартістю по 115 грн. кожна, загальною вартістю 230 грн., перехідник на кабель металевий в кількості двох штук та комп`ютерні шнури в кількості двох штук, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, таким чином заподіяли потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 5 285 грн., після чого з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_6 30 серпня 2014 року в період часу з 00.00 год. до 01.00 год., будучи особою, яка раніше вчинила розбій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на алеї по пр. Ленінградському в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області, умисно, керуючись корисливими мотивами, з метою скоєння розбійного нападу, напав на раніше незнайомого ОСОБА_13 та погрожуючи застосуванням насилля, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось в утриманні потерпілого правою рукою за шию та триманні у лівій руці розстібнутої булавки, яку ОСОБА_6 підставив до горла потерпілого, тим самим подавивши волю потерпілого до опору, заволодів майном останнього, а саме: мобільним телефоном «Нокіа 5228» вартістю 200 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 24 грн. та грошовими коштами в розмірі 50 грн., заподіявши ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 284 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_7 30 серпня 2014 року в період часу з 00.00 год. до 01.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля буд. АДРЕСА_5 , умисно, переслідуючи мету заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раніше виниклих із ОСОБА_13 неприязних відносин, утримуючи ніж в руці, наніс потерпілому чотири удари в область тулубу, тим самим заподіявши останньому тілесні ушкодження у виді: одного колото-різаного поранення передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням селезінки, яке ускладнилося внутрішньочеревною кровотечею та за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент їх заподіяння; одного колото-різаного поранення передньої черевної стінки (з ушкодженням м`яких тканин), не проникаюче в черевну порожнину та по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень; двох колото-різаних поранення грудної клітки зліва в проекції 7-8 міжребер`я по середньо-паховій лінії (з ушкодженням м`яких тканин), не проникаюче у плевральну порожнину та по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, після чого з місця вчинення злочину зник.

Не погодившись із вироком суду, прокурор Маріупольської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 , захисник ОСОБА_9 , діюча в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_8 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та безпосередньо обвинувачений ОСОБА_7 , оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати в частині відмови в задоволенні позову прокурора, стягнути з ОСОБА_7 на користь Маріупольської міської ради 3282,72 грн. Крім того, вважає за необхідне додатково дослідити у судовому засіданні вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 26 листопада 2015 року, журнал судового засідання в частині показань потерпілого ОСОБА_13 та довідку щодо витрачених коштів з КУ «Маріупольської міської лікарні № 4 ім. І.К. Мацука».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що відповідно позовних вимог прокурора, ОСОБА_7 повинен відшкодувати збитки не за проведення лікувальних процедур, а за період стаціонарного перебування потерпілого ОСОБА_13 у вказаній лікувальній установі.

Захисник ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 вирок суду першої інстанції щодо останнього просить скасувати і призначити судовий розгляд в суді першої інстанції. Своє прохання мотивує тим, що під час скоєння кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_12 , попередньої домовленості між ним та ОСОБА_7 не було, скоєння злочину відносно ОСОБА_12 вони не планували, кожний із них діяв на свої розсуд. Коли же ОСОБА_7 забрав у потерпілого пакет з майном, то передав його йому, на думку захисника, ОСОБА_6 скоїв крадіжку майна, бо він ніякого насильства відносно потерпілого ОСОБА_12 не вчиняв. Відносно другого епізоду скоєння злочину відносно ОСОБА_13 , то ОСОБА_6 зовсім не приймав ніякої участі в скоєнні злочину відносно ОСОБА_13 .

Захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що висновки суду про те, що середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_12 були заподіяні від дій ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , наявність між останніми попередньої змови, направленої на скоєння кримінального правопорушення щодо ОСОБА_12 та наявність у ОСОБА_7 умислу на заподіяння ОСОБА_13 тяжкого тілесного ушкодження, коли, обороняючись від його дій, наніс останньому чотири удари ножем, не підтверджуються доказами, дослідженими в ході судового засідання.

За змістом апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , останній вважає вирок суду незаконним, оскільки його винність у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.1 ст.121 КК України, щодо скоєння злочинів відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прокурором не доведена. Він не скоював розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_12 , та не мав умислу на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_13 , бо захищався він нападу останнього і діяв в межах необхідної оборони.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляду справи в суді першої інстанції, та просив вирок скасувати в частині відмови у задоволенні позову прокурора у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і задовольнити цивільний позов прокурора в інтересах держави у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_7 , на користь держави в особі Маріупольської міської ради грошові кошти у сумі 3282,72 грн.; захисника ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , та обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили вирок суду скасувати, кримінальне провадження повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку з тим, що під час судового розгляду не доведена вина обвинуваченого в скоєні розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили вирок суду скасувати, оскільки винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.1 ст. 121 КК України прокурором не доведена, не було у нього також і умислу на заподіяння ОСОБА_13 тяжкого тілесного ушкодження, оскільки він діяв в стані необхідної оборони, захищаючись від нападу потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційних скарг прокурора, захисників та обвинувачених, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників та засуджених задоволенню не підлягають, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Прокурором заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_13 від злочину на загальну суму 3282 грн. 72 коп.

Вартість такого лікування підтверджується довідкою КУ «Маріупольської міської лікарні № 4 ім. І.К. Мацука», відповідно до якої ОСОБА_13 перебував на лікуванні в хірургічному відділенні у період з 30 серпня 2014 року по 10 вересня 2014 року, загальна вартість лікування за 12 днів склала 3 282 грн.72 коп.

Суд першої інстанції у зв`язку з тим, що потерпілій ОСОБА_13 сам купував ліки за свої кошти, прийшов до висновку, що за таких обставин позов прокурора про відшкодування витрат на лікування потерпілого задоволенню не підлягає.

Однак, такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону, та суперечить матеріалам кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадків завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд першої інстанції невірно дав оцінку обставинам справи, показанням потерпілого ОСОБА_13 , який хоча і купував ліки за свої кошти, але при цьому знаходився на лікуванні в лікарській установі - міській лікарні, та перебував там близько двох тижнів. Тобто, відповідно до позову прокурора, обвинувачений у кримінальному провадженні повинен відшкодувати збитки не за проведення лікувальних процедур, а за період стаціонарного перебування потерпілого ОСОБА_13 у вказаній лікувальній установі.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в частині відмови в задоволенні позову прокурора, підлягає задоволенню, а вирок зміні в цій частині, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зі стягненням з ОСОБА_7 на користь держави в особі Маріупольської міської ради грошові кошти в сумі 3 282 грн.72 коп.

Викладені в апеляційних скаргах захисників та обвинувачених доводи про те, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, органом досудового розслідування і судом допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильно застосований кримінальний закон, є безпідставними.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що досудове розслідування і судовий розгляд проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи. Викладені у вироку висновки суду про доведеність вини обвинувачених в інкримінованих їм злочинах відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_7 за ч.2 ст.187, ч.1 ст.121 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи по епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_12 та заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_7 провину визнав частково, а обвинувачений ОСОБА_6 по епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 визнав провину частково.

ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснив,що потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень не заподіював, а від ОСОБА_13 лише оборонявся 29 серпня 2014 року приблизно о 23 год.40 хв., разом з ОСОБА_6 зустріли потерпілого ОСОБА_12 , який сидів на лавці і перебував у стані алкогольного сп`яніння, про те, що він мав намір пограбувати потерпілого він нікому не говорив, з ОСОБА_6 про скоєння злочину відносно ОСОБА_12 не домовлялися. Під час розмови з ОСОБА_12 він забрав у нього пакет і віддав його ОСОБА_6 , той витягнув із пакета телефон і нібито розмовляв по телефону.

Він запропонував потерпілому пройти з ними, нібито для з`ясування обставин, коли вони пішли він надавив тому на плече руками, і потерпілий почав присідати, після чого впав на спину і вдарився головою об асфальтне покриття. Особисто він потерпілого не бив, а ОСОБА_6 взагалі ніяких дій відносно потерпілого не вчиняв, а просто забрав пакет. Він бачив маску у ОСОБА_6 , однак чи одягав він її, чи ні не бачив.

Він в цей час зірвав з потерпілого ланцюжок, з кишені забрав гроші в сумі близько 150 грн., після чого вони з ОСОБА_6 пішли далі. Речі, які були в пакеті вони поділили між собою з ОСОБА_6 , зокрема - банківські картки викинули, юсб-кабеля, перехідники та ланцюжок забрав він, один мобільний телефон віддав ОСОБА_6 , а гроші поділили навпіл. Цивільні позови прокурора та потерпілого ОСОБА_12 не визнає.

30 серпня 2014 року в період часу з 00 годин до 01 години, перебуваючи стані алкогольного сп`яніння, він зустрів біля кіоску потерпілого ОСОБА_13 та його друга, який ображав дівчину продавця і між ним та ОСОБА_13 виникла бійка, що робив ОСОБА_6 він не бачив. Почувши крик від лави, ОСОБА_13 та його друг побігли, куди він не побачив, оскільки було темно. Він також побіг в той бік, коли вибіг на дорогу, то до нього підбіг ОСОБА_13 схватив за горло і тоді він ножем раз чи два вдарив ОСОБА_13 .

ОСОБА_6 суду пояснив, що він скоїв крадіжку особистого майна у ОСОБА_12 , а не розбій. При цьому, суду пояснив, що в кінці серпня 2014 року разом з ОСОБА_7 зустріли потерпілого ОСОБА_12 , який сидів на лаві підійшли до нього. Попросили його надати документи з метою дізнатися де він живе. Поки потерпілий щось шукав у пакеті, то ОСОБА_7 забрав у нього пакет і передав йому. Вони попросили потерпілого піти з ними, ОСОБА_7 йшов з правого боку від потерпілого, а він йшов попереду кроків 5-10 і тому, що відбувалося позаду нього він не бачив та нічого не чув. Потім вони з ОСОБА_7 пішли додому, дорогою розподілили вміст пакету, він забрав телефон, навушники, флеш-картку, розподілили гроші порівну. Вдома він переодягнувся, одягнений на ньому балахон чорного кольору в смужку та балаклаву він залишив вдома. З ОСОБА_7 вони про вчинення будь-якого злочину не домовлялися, ніяких планів щодо цього не мали.

Після подій з ОСОБА_12 , він прийшов додому, щоб переодягтися і знову пішли разом з ОСОБА_7 прогулятися на проспект Ленінградський. Присівши на лавку вони побачили, як до кіоску підійшов потерпілий ОСОБА_13 разом з другом. Останній почав ображати дівчину-продавця, на що ОСОБА_7 відреагував і сказав, щоб той вибачився. Він же допив пиво і повернувся в бік будинку, при цьому він бачив потерпілого ОСОБА_13 , однак що відбувалося в тому місці він не бачив. Взагалі потім пішов додому і про подальші події того вечору ОСОБА_7 йому не розповідав.

Потерпілий ОСОБА_12 пояснив суду, що 29 серпня 2014 року він повертався з роботи близько 23 год. 40 хв. дійшовши до будинку він вирішив сісти на лавку відпочити, присів, у цей час до нього і підійшли ці два чоловіка, які були в камуфляжній формі це були ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Вони попросили пред`явити документи. Він подумав, що це патрульні, поки шукав свій пропуск, обвинувачені намагалися розіграти спектакль, ставили йому питання, запитували де він живе, ОСОБА_6 взяв мобільний телефон і начебто з кимось розмовляв. ОСОБА_7 притиснув його лівим ліктем до лавки, вирвав з його руки пакет і передав ОСОБА_14 , а останній у цей час витягнув барсетку, яка знаходилася в пакеті. Потім ОСОБА_7 схопив його за руку і почав тягнути в перевулок, а ОСОБА_6 в цей час знаходився праворуч від нього і підштовхував його. Коли підійшли ближче до перевулка його почали бити, однак хто конкретно і куди саме він не може сказати, повалили на землю, відбирали речі, вивертали кишені, зірвали ланцюжок з шиї. Обвинувачені забрали у нього два телефонна, дві флешки, карти пам`яті, кабеля, картки зарплатну, кредитну, пропуск і дрібні речі, які знаходилися в його барсетці, всього було викрадено майна на загальну суму 2 315 грн.

Потерпілий ОСОБА_13 пояснив суду, що в ніч з 29 на 30 серпня 2014 року близько 01 год. 00 хв. він разом зі своїм другом ОСОБА_15 знаходилися на алеї по АДРЕСА_4 , сиділи поруч кіоску, розпили пляшку вина. До них підійшов ОСОБА_7 і схопив його друга за футболку, між ними зав`язалась бійка. В цей час до нього ззаду підійшов другий чоловік, лівою рукою схопив його за голову, а правою приставив металевий предмет до горла і сказав «не рухайся, у мене ніж» та щоб він віддав гроші і телефон, на що він не супротивився. Обличчя чоловіка, який приставив ніж він не бачив, так як було темно. Самого ножа він також не бачив, однак ствердив, що це був металевий предмет холодний та гострий. Гроші і телефон він віддав, після цього він побіг за тим хто приставляв йому до горла цей предмет, його друг відбившись від ОСОБА_7 також побіг за ними. Намагався наздогнати нападника, вони не наздогнали його, але побачили другого ОСОБА_7 , після чого вони побігли за ОСОБА_7 з метою наздогнати його та здати до міліції. Його друг відстав від нього на відстань близько 20 м. Біжучи він кричав нападнику стій, після цього ОСОБА_7 зупинився і він схопив його, останній наніс йому удари ножем.

Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що в ніч з 29 на 30 серпня 2014 року близько 01 год. 00 хв. він разом зі своїм другом ОСОБА_13 знаходилися на алеї по проспекту Ленінградському в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, сиділи поруч кіоску. Хвилин через 10 до них підійшов ОСОБА_7 і без слів схопив його за кофту і між ними почалася бійка, в ході якої ОСОБА_7 наніс йому удар ножем в руку. В ході бійки вони наносили удари один одному, вирвавшись від нападника він почав кликати ОСОБА_13 , на що той не відкликався. Після чого, він вирвавшись побіг до потерпілого ОСОБА_13 і побачив другого незнайомого чоловіка, який тримав ОСОБА_13 схопивши за шию і приставивши щось до його шиї. Вони почали бігти за цим чоловіком, однак оскільки він забіг в темноту, тому вони втратили його з поля зору. Одночасно побачили ОСОБА_7 , стоячого біля світлофору і почали бігти вже за ним. При цьому ОСОБА_13 біг першим та наздогнав того, а коли він добіг до них, то побачив кров у ОСОБА_13 , який схопився за живіт, у нього були колото-різані рани.

Також пояснив, що ОСОБА_7 він запам`ятав, оскільки той був без маски, упізнав його в міліції. Однак, другого нападника він не бачив, так як той був в капюшоні, як і не бачив того, що саме той приставляв до шиї потерпілого.

Однак, незважаючи на часткове визнання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своєї вини по першому епізоду пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.187 КК України щодо злочину, вчиненого відносно потерпілого ОСОБА_12 суд вважає, що їх вина в інкримінованому діянні, окрім показань самого потерпілого повністю підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами, які судом перевірені та досліджені.

За протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 20 вересня 2014 року, потерпілий ОСОБА_12 упізнав обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як осіб, що вчинили відносно нього злочин. При цьому, упізнав він їх за ознаками зовнішності, по зросту, очам і структурному профілю обличчя, структурі тіла.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 08 жовтня 2014 року та таблиці ілюстрацій до нього, потерпілий ОСОБА_12 з участю статиста показав положення, в якому він знаходився по відношенню до ОСОБА_7 , який утримував його рукою і наніс удар своєю ногою по лівій стопі.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20 вересня 2014 року та фототаблицею до нього, в ході якого ОСОБА_6 вказав на місце, де було вчинено злочин відносно потерпілого ОСОБА_12 , розказав їх маршрут, показав підхід до лавки, на якій сидів потерпілий, місце свого розташування та ОСОБА_7 під час спілкування з потерпілим, а також місце, де він сховав викрадений мобільний телефон та викрадені у потерпілого речі за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 (літню кухню, стіл).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20 вересня 2014 року та фототаблиця до нього, в ході якого ОСОБА_7 вказав на двір через який вони йшли з ОСОБА_6 та побачили потерпілого ОСОБА_12 , лавку, на якій сидів потерпілий, розташування відносно потерпілого, показав як він тримав потерпілого, куди відвів та де зупинився, як саме і куди наніс удар потерпілому ОСОБА_12 , місцезнаходження потерпілого після того, як він його повалив на асфальт, вказав як зірвав ланцюжок з шиї потерпілого.

Висновком експерта № 438 від 14 жовтня 2014 року (за результатами судово-медичної експертизи зробленої за медичними документами на ім`я ОСОБА_12 ), відповідно до якого виявлений у ОСОБА_12 закритий перелом наружної лодижки лівого гомілковостопного суглобу утворився внаслідок пронації лівої стопи (обертання стопи навколо поздовжньої осі, при якому вона повертається вперед і всередину), можливо в термін, зазначений в фабулі постанови про призначення експертизи і відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, такі, що вимагають для свого лікування строк понад двадцяти одного дня.

Враховуючи характер травми можливими є наступні механізми її утворення: 1 при самостійному обертанні стопи; 2 при обертанні стопи внаслідок додання тілу потерпілого прискорення у вигляді поштовху або удару по ділянці тіла, за винятком лівої стопи з наступним падінням постраждалого на поверхню, або без такого; 3 - в результаті завдання як мінімум одного удару стороннім тупим предметом по столі, яке призвело до обертання стопи, з наступним падінням на поверхню потерпілого або без такого.

Характер та локалізація саме встановленого ушкодження в достатньо повному обсязі відповідають обставинам його утворення, на які посилається потерпілий в ході допитів та при проведенні з ним слідчого експерименту, окрім тих травматичних дій відносно постраждалого (а саме по обличчю та голові), які не супроводжувалися формуванням тілесних ушкоджень. Обставини утворення тілесного ушкодження у потерпілого, на які посилається підозрюваний в ході допиту та при проведенні з ним слідчого експерименту не відображають конкретного механізму травми. Однак, завдання удару ОСОБА_7 своїм коліном під праве коліно потерпілого ОСОБА_12 , яке супроводжувалося падінням його на асфальтоване покриття (згідно матеріалів кримінального провадження), могло також супроводжуватися обертанням (ротацією) лівої стопи потерпілого внаслідок падіння або при падінні, що також є можливим механізмом травми.

Заява ОСОБА_7 , за якою він добровільно видає працівникам міліції речі, які він раніше викрав у ОСОБА_12 , а саме - ланцюжок із срібла, флеш пам`ять 16 ГБ в кількості 2-х штук та дві металевих деталі на персональний комп`ютер.

Протоколом огляду предмета від 23 вересня 2014 року та фототаблиця до нього ланцюжка із срібла, на якому зазначено пробу виробу загальною довжиною 45 см., на одному кінці має кільце, а другий кінець також має кільце, однак, на момент огляду воно зламане.

Протоколом огляду предмета від 23 вересня 2014 року та фототаблиця до нього перехідника на кабель в кількості 2-х штук, перехідник виготовлений із металу у формі труби загальною довжиною 5 см. кожен, по всій поверхні яких маються нарізи та металеві викрутки (гайки); юсбі проводів (шнурів) чорного кольору в кількості двох штук, загальною довжиною 11,5 см. з двома виходами, один вихід має широкий отвір, а другий тонший з металевим язичком; навушники сірого кольору, з пояснювальним написом Senmai.

Протоколом огляду предмета від 23 вересня 2014 року та фототаблиця до нього флеш пам`яті, виконаної у вигляді флешки чорного кольору з кришкою прозорого кольору, на передній частині якої мається пояснювальний напис SP POWER 16 GB, з лівого боку якого мається виріз у вигляді кільця, розмір флешки становить 6 см. з кришкою та 5 см. без кришки.

Протоколом огляду предмета від 23 вересня 2014 року та фототаблиця до нього мобільного телефону «Lenovo-А-850» сенсорного в корпусі чорного кольору, на момент огляду телефон знаходиться у чохлі прозорого кольору, вироблений з силікону. На передній поверхні телефону мається пояснювальний напис «Lenovo» здійснений буквами сірого кольору, знизу мається три квадратики, які також сірого кольору. На задній поверхні по центру телефону «Lenovo», знизу у лівому кутку мається динамік. При зніманні задньої кришки у телефоні виявлена акумуляторна батарея. В середині телефону мається пояснювальний запис, а саме імей телефону № НОМЕР_1 ; імей № НОМЕР_2 .

Протокол огляду предмета від 23 вересня 2014 року та фототаблиця до нього мобільного телефону «Fly-BL-4201» сенсорного в корпусі чорного кольору. На передній поверхні якого мається напис «Fly» буквами сірого кольору, знизу три квадратики, які служать як кнопки, зверху у правому кутку мається квадрат у вигляді маленького телевізора в якому є напис ТВ. На задній поверхні з права у кутку телефону є камера, а трохи нижче також пояснювальний напис «Fly», знизу у лівому кутку мається динамік. При зніманні задньої кришки у телефоні виявлена акумуляторна батарея.

Винність ОСОБА_6 в скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України відносно потерпілого ОСОБА_16 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, як-то показанями потерпілого ОСОБА_16 та іншими матеріалами справи.

Під час проведення слідчого експерименту 20 вересня 2014 року та фототаблиця до нього, ОСОБА_6 показав лавку, розташовану на проспекті Ленінградському в місті Маріуполі, на якій він 30 серпня 2014 року разом з ОСОБА_7 сиділи; з участю статиста вказав як він підійшов до потерпілого ОСОБА_13 , який сидів на лавці. Також в ході вказаного експерименту, ОСОБА_14 пояснив, що на ньому був одягнений балахон, до правого рукава якого була прикріплена булавка, на голову він одягнув маску і капюшон балахону. ОСОБА_6 з участю статиста вказав, що він тримав потерпілого ОСОБА_13 правою рукою за шию, а лівою рукою утримував до горла потерпілого розстебнуту булавку, при цьому вимагав мобільний телефон та гроші.

Заява, в якій ОСОБА_6 добровільно видає працівникам міліції балахон чорного кольору з капюшоном на правій руці якого металева булавка, в якій вказує, що в ньому він вчинив розбійний напад 30 серпня 2014 року на проспекті Ленінградському.

Протоколом огляду предмету від 25 вересня 2014 року та фототаблиця кофти балахону чоловічої, виробленої із х/б матерії чорного кольору у різнокольорову смугу, смуги розташовуються лише з лицьової сторони, смуги білого, зеленого та темно синього кольору. Кофта має блискавку та капюшон. Зліва з переду мається напис виконаний білими та чорними кольорами наступного змісту «SINCE1992 JEANS SPORT FNHN», букви вишиті. У середині мається лейба фірми виробника NHN THE, також вказаний розмір XXL.

Рукава кофти без смуг чорного кольору, на кофті знизу з правого та лівого боків мається два гаманці, які на момент огляду порожні, на правому рукаві, а саме манжеті рукава було виявлено застібнуту булавку металеву розмірами 5*1 см. Також оглядом встановлено, що кофта ношена, помірно забруднена.

Заявою ОСОБА_7 , за якою він добровільно видає працівникам міліції мобільний телефон «Нокіа» 5228 в корпусі чорного кольору, який 30 серпня 2014 року на алеї по проспекту Ленінградському в місті Маріуполі викрав ОСОБА_6 і в подальшому передав йому з метою продажу.

Протоколом огляду предмета та фототаблицями ілюстрацій до нього - мобільного телефону «Нокіа» 5228 чорного кольору, на передній частині телефону розташований екран, під ним кнопки «виклику» та «завершення розмови». На задній частині розташована фото відеокамера. При детальному огляді телефону встановлено, що він знаходиться у робочому стані.

Винуватість ОСОБА_7 в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України вчиненого відносно ОСОБА_16 окрім показань потерпілого та свідка повністю підтверджується перевіреними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20 вересня 2014 року та фото таблиці до нього, в ході якого ОСОБА_7 показав на якій лавці біля торгівельного кіоску «шаурма» на проспекту «Ленінградському» в місті Маріуполі сидів потерпілий ОСОБА_13 та свідок ОСОБА_15 , місце де між ним та свідком ОСОБА_15 відбулася бійка. Лавку, на якій вони сиділи разом з ОСОБА_17 біля торгівельного кіоску «шаурма». Показав місце біля будинку АДРЕСА_5 , де він заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 , а також з участю статиста показав як його утримував ОСОБА_13 в той момент, коли він заподіяв йому тілесні ушкодження ножем в область живота, а також місце на території домоволодіння АДРЕСА_3 , де він викинув ніж.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , який пояснив суду, що коли саме точної дати він не пам`ятає, він був запрошений працівниками міліції в якості понятого при проведенні слідчого експерименту з участю ОСОБА_6 , потім в слідчому експерименті приймав участь другий обвинувачений, який показував як він ударив ножем потерпілого. Слідчий експеримент проводився на алеї, розташованій на проспекті Ленінградському, в присутності слідчого, обвинувачених, потерпілих, другого понятого та двох міліціонерів.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20 вересня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_13 упізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 30 серпня 2014 року заподіяла йому тілесні ушкодження. При цьому потерпілий упізнав ОСОБА_7 по зовнішньому вигляду, статурі, зросту, за рисами обличчя.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20 вересня 2014 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 упізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 30 серпня 2014 року заподіяла йому тілесні ушкодження та, окрім цього із застосуванням ножа заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_13 . При цьому свідок упізнав ОСОБА_7 за рисами обличчя, статурою та за зростом.

Протоколом огляду місця події від 30 серпня 2014 року, в ході якого в приміщенні відділення лікарні № 4 було оглянуто одяг потерпілого ОСОБА_13 , а саме: сорочку із зображенням у вигляді мілкої клітини бордового, чорного і білого кольорів, яка має пошкодження тканини розміром 1 см. х 0,1 см. з окільною плямою бурого кольору; брюки чоловічі джинси синього кольору, по лівій штанині яких маються плями бурого кольору, босоніжки чоловічі чорного кольору, на лівому з яких маються плями бурого кольору.

Протоколом огляду місця події від 30 серпня 2014 року та фото таблиці до нього, за яким предметом огляду стала ділянка території по алеї Міста-Герої в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя. Згідно даного протоколу на цій алеї справа по ходу руху від проїжджої частини проспекту Ленінградського і в 53 м. від нього знаходиться торгівельний кіоск «Шаурма-піцца», перед яким на відстані 5 м. від нього знаходиться торгівельний кіоск з написом «Продукти», між якими розташована дерев`яна лавка. Безпосередньо в 2-х м. від центральної частини кіоску виявлена пляма бурого кольору розміром 33 х 18 см., від якої йде шлях таких же плям в бік проїжджої частини проспекту Ленінградський. Навпроти проходу між кіоском «Продукти» і кіоском «Піца» на відстані 4 м. 20 см. від центральної частини цього проходу виявлена локалізація плям бурого кольору розміром 54 см. х 21 см.

Висновком судово-медичної експертизи, № 409 від 15 вересня 2014 року відповідно до якого у ОСОБА_13 при зверненні за медичною допомогою та при знаходженні на стаціонарному лікуванні були виявлені наступні тілесні ушкодження: одне колото-різане поранення передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням селезінки, яке ускладнилося внутрішньочеревною кровотечею, утворилося від одноразової дії колюче-ріжучим предметом, незадовго до надходження його в лікувальний заклад та по ступеню тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечного для життя в момент їх заподіяння; одне колото-різане поранення передньої черевної стінки (з ушкодженням м`яких тканин), не проникаюче в черевну порожнину, утворилося від одноразової дії колюче-ріжучим предметом, незадовго до надходження його в лікувальний заклад та по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, такі що вимагають для свого лікування, загоєння та утворення зміцнілого рубця строк понад шести, але не більше двадцяти одного дня; два колото-різаних поранення грудної клітки зліва в проекції 7-8 го міжреберя по середньо-пахвовій лінії (з ушкодженням м`яких тканин), не проникаючих у плевральну порожнину, утворилися від дії колюче-ріжучим предметом, в результаті двох травмуючих дій, незадовго до надходження його в лікувальний заклад та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, такі, що вимагають для свого лікування, загоєння та утворення зміцнілих рубців строк понад шести, але не більш двадцяти одного дня. Приймаючи до уваги локалізацію тілесних ушкоджень слід вважати, що потерпілий міг знаходитися як у вертикальному, так і в горизонтальному, або близькому до нього положенні і при цьому був звернений передньою поверхнею живота та лівою боковою поверхнею грудної клітки до травмуючого предмета. Встановити в якій послідовності були нанесенні тілесні ушкодження не представилося можливим, будь-яких ушкоджень на кистях та передпліччях рук у ОСОБА_13 , які можуть свідчити про можливо маючу місце самооборону, в представлених медичних документах не вказано; всі наявні тілесні ушкодження можуть свідчити про можливо маючу місце боротьбу. В представленій історії хвороби відсутні будь-які дані про взяття крові для визначення наявності і концентрації етилового спирту в момент надходження його в стаціонар. Відповідно до напрямків раневого каналу проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки, зазначеного в ході оперативного втручання, а саме зліва направо і знизу вгору, слід вважати, що в момент заподіяння даного ушкодження клинок ножа розташовувався і рухався в вищевказаному напрямку по відношенню до правильного вертикального положення тіла потерпілого.

Додатковим висновком судово-медичної експертизи № 225/212 від 14 жовтня 2014 року відповідно до якого у ОСОБА_13 при зверненні за медичною допомогою та при знаходженні на стаціонарному лікуванні були виявлені наступні тілесні ушкодження: одне колото-різане поранення передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням селезінки, яке ускладнилося внутрішньочеревною кровотечею, утворилося від одноразової дії колюче-ріжучим предметом, незадовго до надходження його в лікувальний заклад та по ступеню тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечного для життя в момент їх заподіяння; одне колото-різане поранення передньої черевної стінки (з ушкодженням м`яких тканин), не проникаюче в черевну порожнину, утворилося від одноразової дії колюче-ріжучим предметом, незадовго до надходження його в лікувальний заклад та по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, такі що вимагають для свого лікування, загоєння та утворення зміцнілого рубця строк понад шести, але не більше двадцяти одного дня; два колото-різаних поранення грудної клітки зліва в проекції 7-8 го міжребер`я по середньо-пахвовій лінії (з ушкодженням м`яких тканин), не проникаючих у плевральну порожнину, утворилися від дії колюче-ріжучим предметом, в результаті двох травмуючих дій, незадовго до надходження його в лікувальний заклад та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, такі, що вимагають для свого лікування, загоєння та утворення зміцнілих рубців строк понад шести, але не більш двадцяти одного дня. Колото-різані поранення не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту. Характер, локалізація та взаєморозташування тілесних ушкоджень у потерпілого, в достатньо повному обсязі відповідає обставинам їх заподіяння, на які він посилається в ході допиту окрім тих травматичних дій, які не супроводжувалися формуванням тілесних ушкоджень (в ділянці шиї). Характер та локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого, в достатньо повному обсязі відповідає обставинам їх заподіяння, на які посилається в ході допиту та при проведенні слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_7 . Однак не відповідає об`єктивним даним кількість травматичних дій ножем в ділянку тулуба потерпілого, а саме два, замість чотирьох травматичних дій. Приймаючи до уваги локалізацію тілесних ушкоджень слід вважати, що потерпілий міг знаходитися як у вертикальному, так і в горизонтальному, або близькому до нього положенні і при цьому був звернений передньою поверхнею живота та лівою боковою поверхнею грудної клітки до травмуючого предмета.

Протоколом огляду предмету від 25 вересня 2014 року та фототаблиця до нього брюк чоловічих вироблених з джинсу блакитного кольору з невеликими потертостями білого кольору виконаних вздовж штанини. На брюках мається ремінь коричневого кольору, з обох боків зверху з правого та лівого маються кармани, які оздоблені блискавками, ґудзиками та червоними вставками вздовж блискавки. На правій штанині маються плями темно бурого кольору, брюки частково забруднені, мають сліди ношення без видимих пошкоджень.

Протоколом огляду предмету від 25 вересня 2014 року та фототаблиця до нього сорочки чоловічої з х/б тканини сірого кольору у чорний квадратик, при огляді виявлено зліва пляму, яка розташовується по всій поверхні плями темно бурого кольору, розмір якої виміряти неможливо, оскільки вона займає всю поверхню сорочки.

Протоколом огляду предмету від 25 вересня 2014 року та фототаблиця до нього - сандалів чоловічих чорного кольору 42 го розміру із застібкою у вигляді липучки, ношені, частково забруднені та мають деякі ушкодження, а саме надірвання підошви.

Колегія суддів вважає, що з резолютивної частини вироку суду першої інстанції підлягає виключенню посилання суду на те, що строк відбування покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно обчислювати з 26 листопада 2015 року.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ( т.2 а.с.104-106,111-112) були затримані із дотриманням вимог ст. 208 КПК України 19 вересня 2014 року, і після чого із під варти більше не звільнялися. Тобто за таких обставин строк відбування покарання останнім необхідно обчислювати не з 26 листопада 2015 року, а з моменту затримання останніх з 19 вересня 2014 року.

Нормою редакції ч. 5 ст.72 КК України, викладеної в Законі України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року,передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У випадку з`ясування апеляційним судом під час перегляду кримінального провадження наявності підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами, визначеними у ч. 5 ст.72 КК України (у редакції Закону),слід застосовувати її положення, зазначивши в резолютивній частині судового рішення окремим пунктом про таке зарахування.

Отже, колегія судді вважає за необхідне на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у строк відбування покарання утримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області ( №7) із розрахунку один день ув`язнення за два дня позбавлення волі. Тобто, з 19 вересня 2014 року по 20 вересня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі кожному.

Покарання обвинуваченим призначено відповідно до вимог ст.65 УК України, при цьому суд врахував тяжкість вчинених ними злочинів, дані про їх особи, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Тому, на думку колегії суддів, призначене покарання є справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Будь-які дані, які б свідчили про необ`єктивність, упередженість органів досудового розслідування або суду, істотні порушення норм кримінального процесуального закону, які б перешкоджали або могли б перешкоджати повно і всебічно розглянути справу, у тому числі і ті, про які йде мова в апеляційних скаргах, не встановлено.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та безпосередньо обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 задовольнити.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині обчислення строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та відмови в задоволенні цивільного позову прокурора, змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду, на строк відбування покарання ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , обчислювати з 26 листопада 2015 року.

Вважати що строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обчислювати з 19 вересня листопада 2014 року.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Маріупольської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_13 від злочину у сумі 3 282 грн. 72 коп.

В решті вирок суду залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в строк відбування покарання утримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області(№7) з дня затримання, тобто з 19 вересня 2014 року по 20 вересня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі кожному.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її оголошення, а засудженими, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_______________ ________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3