Дата документу Справа № 337/2871/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/2871/16-к Слідчий суддя 1 інстанції
№ провадження 11сс/778/454/15 ОСОБА_1
Категорія ст. 196 Доповідач в 2 інстанції
КПК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 у режимі відео конференції з приміщення СІЗО 10,

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 45 днів, а саме по 12 вересня 2016 року з одночасним визначенням розміру застави в розмірі 40 000 гривень, з покладанням (у разі внесення застави) обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який має незакінчену професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого.

Органом досудового слідства ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, вчиненого за наступних обставин.

29 липня 2016 року приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом із раніше знайомими їм ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , прибули до місця мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_2 .

За попередньою домовленістю між собою та на прохання ОСОБА_13 , останній, а також ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , повинні були насильно видворити із вказаної квартири, тимчасово проживаючого там ОСОБА_14 .

Приблизно о 01 годині 35 хвилин, ОСОБА_9 з ОСОБА_11 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_13 , у приміщенні однієї з кімнат виявили ОСОБА_14 , який на той час відпочивав на підлозі, де діючи умисно та узгоджено між собою, виходячи за рамки раніше досягнутої домовленості із ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 нанесли останньому не менше 20 ударів руками та ногами в область тулуба та голови, після чого продовжуючи свій злочинний намір, витягли ОСОБА_14 з приміщення квартири на сходовий майданчик під`їзду, де діючи умисно та узгоджено між собою, продовжили наносити останньому удари руками та ногами в область голови та тулубу, чим спричинили потерпілому внутрішньочерепну травму у вигляді крововиливів під оболонки головного мозку, що потягло набряк головного мозку, від якої останній приблизно о 02 год. 35 хв. помер у кареті швидкої медичної допомоги.

За даним фактом 29 липня 2016 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002315, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

29 липня 2016 о 02 год.35 хв. ОСОБА_9 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Того ж дня ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

30 липня 2016 року слідчий Хортицького відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Запорізької прокуратури №3 ОСОБА_15 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , в якому з дотриманням вимог ст. 184 КПК України викладені обставини, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з посиланням на докази, що підтверджують ці обставини, та обґрунтування неможливості запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При розгляді клопотання слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім взяття під варту для запобігання наявним ризикам.

За змістом апеляційної скарги захисник підозрюваного вважає ухвалу слідчого судді такою, що підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою до підозрюваного ОСОБА_9 застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виконання якого проводити за адресою АДРЕСА_1 .
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника; думку прокурора щодо законності ухвали слідчого судді; пояснення законного представника в підтримку апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги підстав для скасування або зміни судового рішення, передбачених ст. 409 КПК України, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з вимогами ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених КПК України, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених КПК України.

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 193, 492 КПК України та перевірив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, наявність існування обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків: переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, а також доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, і, на думку колегії суддів, правильно прийшов до висновку про неможливість застосування до ОСОБА_9 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується матеріалами провадження, та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі дані про особу ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який є неповнолітньою особою, однак батьки не мають достатнього впливу на нього, негативно характеризується з місця навчання ДНЗ «Запорізький професійний металургійний ліцей» (а.с. 58), що дає підстави вважати, що ОСОБА_9 може знов вчинити кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування і суду, що в сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
При цьому слідчий суддя врахував неповнолітній вік підозрюваного та визначив розмір застави, як альтернативи тримання під вартою, який, зазвичай, у відповідності до ч. 2 ст. 183 КПК України не визначається щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства, а також тих, що спричинили загибель людини.

Підстав для скасування ухвали суду за доводами апеляції судова колегія не вбачає, оскільки вказані в клопотанні ризик щодо можливості переховуватися від органі досудового розслідування та суду знайшли підтвердження при судовому розгляді, а посилання в ухвалі суду про наявність і інших ризиків не спростовують висновки суду про необхідність обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою. В апеляційній інстанції захисник та законний представник неповнолітнього підозрюваного також не заперечували необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 45 днів, а саме по 12 вересня 2016 року з одночасним визначенням розміру застави в розмірі 40 000 гривень, з покладанням (у разі внесення застави) обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, стосовно ОСОБА_9 , залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу, оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Судді: 1 2 3