Ухвала
іменем України
22 серпня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 березня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 31 травня 2016 року у кримінальному проваджені, внесеному, до ЄРДР за № 0000277
в с т а н о в и л а:

Вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від

15 березня 2016 року
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Верхнячка Христинівського району Черкаської області, що проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше засудженого вироком Соснівського районного суду м. Черкаси

від 27 лютого 2013 року,
засуджено за ч.1 ст. 121 КК України.
Також вказаним вироком вирішено долю речових доказів та витрат у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 31 травня 2016 року вирок щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Як вбачається з копій судових рішень ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за те, що він 16 квітня 2015 року, близько 22 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у домогосподарстві по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вчинив з останнім сварку, яка в подальшому переросла в бійку.

Далі, засуджений залишивши на деякий час місце конфлікту пішов до себе додому та взяв дерев`яну палицю. Після чого повернувся у домогосподарство ОСОБА_5 де стоячи навпроти нього, не маючи при цьому наміру, спрямованого на позбавлення його життя, умисно, протиправно, тримаючи палицю двома руками, з розмахом із-за спини, цілеспрямовано наніс два удари в область голови потерпілого, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку з формуванням епідуральної гематоми над лівою скроневою ділянкою, лінійного перелому скроневої кістки, забою м`яких тканин волосистої частини голови, обличчя. Стан після оперативного втручання трепанація черепа з приводу видалення гематоми в скронево тім`яній ділянці зліва декомпресійна лямінектомія, які виникли від дії тупого предмета та по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення.

У касаційній скарзі засуджений, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію своїх дій, ставить питання про скасування постановлених судових рішень по справі у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості. Разом з тим, засуджений просить призначити йому покарання більш м`яке ніж передбачене законом. Зазначає, що він визнав свою вину, в момент судового слідства він під вартою не перебував та не ухилявся від нього. Просить надати йому шанс примиритися з потерпілим.

Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за обставин викладених у вироку в касаційній скарзі не оспорюються.

Що стосується призначеного покарання, яке на думку засудженого є несправедливим, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Щодо покарання, яке призначено ОСОБА_4 то воно, на думку колегії суддів, відповідає вказаним вимогам закону.

Як вбачається з копій судових рішень, суд, призначаючи покарання, з достатньою повнотою врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу засудженого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та на шлях виправлення не став.

Обставиною, що пом`якшує покарання засудженого, відповідно

до ст. 66 КК України, суд визнав каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Із урахуванням всіх обставин справи суд призначив ОСОБА_4 покарання ближче до нижньої межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових правопорушень, навівши у вироку переконливі підстави такого рішення, зазначивши, що за таких обставин буде досягнута мета покарання.

Ухвала Апеляційного суду Вінницької області відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Інших доводів, які були б підставами для зміни чи скасування судових рішень щодо ОСОБА_4 у касаційній скарзі засудженого не наведено.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги засудженого та вважає, що у

відкритті провадження за його касаційною скаргою на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_4 відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 березня 2016 року й ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 31 травня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3