Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/468/16-к
Провадження № 1-кп/382/22/16
У Х В А Л А
Іменем України
13 червня 2016 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника -адвоката ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000051 від 24 січня 2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки села Іванівка Білоцерківського району Київської області, не одруженої, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , не судимої, щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_7 , перебуваючи у стані неосудності, вчинила суспільно-небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Так, 24 січня 2016 року, близько 14 години 20 хвилин, ОСОБА_7 зустріла ОСОБА_6 , яка в цей час виходила із двору, що по АДРЕСА_2 , та з якою у неї склалися неприязні відносини. Підійшовши до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 почала безпідставно звинувачувати потерпілу, ніби вона ховається по дворах і в тому, що ОСОБА_6 носить дублянку, крім того ОСОБА_7 почала смикати її за верхній одяг та сумку, яку ОСОБА_6 тримала в руках, порвала їй дублянку біля правої кишені. Далі ОСОБА_7 на грунті неприязних відносин, не усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та не керуючи ними, почала здавлювати шию ОСОБА_6 ліктем, повалила її на сніг. Коли ОСОБА_6 , лежачи, перевернулась на спину, ОСОБА_7 схопила її за комір та двічі вдарила потиличною ділянкою голови об металевий стовпчик огорожі. Згідно висновків судово-медичних експертиз № 7 від 25 січня 2016 року та 14/д від 11 лютого 2016 року, ОСОБА_6 в результаті дій ОСОБА_7 отримала струс головного мозку, який характерний для дії тупого твердого предмету або при ударі об такий, та вказане тілесне ушкодження за давністю може відповідати 24 січня 2016 року та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 24 лютого 2016 року ОСОБА_7 страждає та страждала в період, коли були скоєні інкриміновані їй дії на хронічний психічний розлад у формі хронічного маячного розладу. Вона не могла під час, коли були скоєні інкриміновані їй дії та не може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру-поміщення до психіатричного стаціонару із суворим наглядом.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .

Законний представник та захисник ОСОБА_7 проти клопотання заперечували з тих мотивів, що ОСОБА_7 раніше не перебувала на обліку у психіатричному кабінеті та за характером своєї поведінки та скоєного суспільно-небезпечного діяння не потребує лікування в психіатричному стаціонарному закладі із суворим наглядом.

Потерпіла у вирішенні клопотання покладалась на розсуд суду.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, захисника, потерпілої, законного представника, свідків, дослідивши докази, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання, що 24 січня 2016 року близько 14 години вона зайшла на подвір"я будинку своєї сусідки ОСОБА_8 , яка проживає по АДРЕСА_2 , щоб передати їй ліки. Коли вона виходила з двору, то до неї підійшла ОСОБА_7 , яка проживає по АДРЕСА_1 та з якою в неї неприязні стосунки, оскільки ОСОБА_7 після одного з конфліктів, протягом останніх років чіпляється до неї, ображає, намагається влаштувати бійку, звинувачує в подіях, які не мали місце, виливає до неї в двір помиї, кидає на подвір"я різні предмети, погрожує їй розправою. Підійшовши до неї, ОСОБА_7 почала нецензурно лаятись, порвала їй дублянку біля кишені, намагалась вихопити з рук сумку, розкидала з пакетів продукти, потім почала давити ліктем за шию, повалила її на сніг, а коли вона лежала на спині на сніговому заметі, то ОСОБА_7 схопила її за комір та почала бити головою об металевий стовпчик хвіртки. В результаті ударів вона знаходилась на лікуванні із струсом головного мозку.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала показання, що ОСОБА_7 в її присутності декілька разів безпідставно чіплялася до ОСОБА_6 , намагалася її вдарити. 24 січня 2016 року біля 14 години вона бачила через вікно свого будинку, як ОСОБА_7 схопила ОСОБА_6 за комір її дублянки та вдарила декілька разів головою об металевий стовпчик. Коли вона підбігла до потерпілої, то остання плакала, кричала. Дублянка потерпілої біля кишені була порвана, на снігу були розкидані овочі з пакетів.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дала показання, що вона є донькою потерпілої. Під час подій, що сталися, вона розмовляла з матір"ю по телефону та почула крики. Вона чула, як ОСОБА_7 кричала: "Виходь з двору". Потім мати тривалий час не виходила на зв"язок та пізніше від неї їй стало відомо, що ОСОБА_7 напала на неї, вдарила її головою об стовпчик, порвала їй дублянку, розкидала продукти по снігу.

З показів свідка ОСОБА_11 , яка є донькою ОСОБА_7 , даних в судовому засіданні вбачається, що поведінка її матері залежить від настрою. Наприклад, остання може накричати на неї з нікчемних приводів. Матір звинувачувала ОСОБА_6 в тому, що вона приходить до неї вночі, "колить її", б"є. Такі ж безпідставні звинувачення були відносно інших осіб. Про те, що трапилось 24 січня 2016 року, вона дізналася від працівників міліції. Їй відомо, що між її матір"ю та ОСОБА_6 виник конфлікт та між ними неприязні відносини.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дав показання, що він проживає по сусідству з ОСОБА_7 . Остання протягом декількох років агресивно поводить себе відносно ОСОБА_6 , інших сусідів. Вона намагалась побити його матір, кидалась камнями, плюнула матері в обличчя, нецензурно лаялась, при цьому звинувачувала їх в тому, що вони вночі викрали в неї документи на будинок та гроші. ОСОБА_7 постійно лається та скандалить, кидає до сусідів сміття на подвір"я та різні предмети у вікна.

З висновку судово-медичної експертизи (а.с.23-24) вбачається, що у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, який характерний для дї тупого твердого предмету або при ударі об такий, за давністю може відповідати терміну вказаному в постанові, а саме: 24.01.2016 року та відноситься до категорії лігких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я. Потерпілій було завдано не менш одного удару або контакту.

З протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 (а.с.25) вбачається, що коли ОСОБА_6 виходила з двору по АДРЕСА_2 , то до неї підійшла ОСОБА_7 , яка схопила її за верхній одяг, порвала кишеню дублянки, душила ліктем за шию. Коли вона знаходилась на спині, ОСОБА_7 схопила її за комір та почала бити затилочною ділянкою голови об металевий стовпчик хвіртки.

З висновку судово-медичної експертизи (а.с.28) вбачається, що виявлене тілесне ушкодження у ОСОБА_6 могло виникнути за обставин, на які вказано в протоколі проведення слідчого експерименту.

З довідок Яготинської ЦРЛ (а.с.32-33) вбачається, що ОСОБА_7 не перебуває на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах.

З висновку судово-психіатричної експертизи (а.с.59-60) вбачається, що ОСОБА_7 страждає та страждала в період, коли були скоєні інкриміновані їй дії на хронічний психічний розлад у формі хронічного маячного розладу. Вона не могла під час, коли були скоєні інкриміновані їй дії та не може зараз усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру-поміщення до психіатричного стаціонару із суворим наглядом. Клінічних ознак алкоголізму та наркоманії у ОСОБА_7 під час проведення обстеження не виявлено.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_7 вчинила суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, так як вона заподіяла потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я, перебуваючи при цьому у стані неосудності, тобто через наявний у неї психічний стан не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи дані обставини, характер, ступінь тяжкості вчиненого діяння, те, що за своїм психічним станом та характером суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_7 становить небезпеку для суспільства, суд вважає, що до неї необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Пункт 3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 3 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" містить роз"яснення, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обгрунтованого висновку експертів-психіатрів... Суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обгрунтованості, переконливості та вмотивованості, оскільки ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов"язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідній ухвалі, вироку, постанові суду.

Оцінюючи всі докази в сукупності, суд не може прийняти доводів захисника та законного представника ОСОБА_7 в тій частині, що висновки судово-психіатричної експертизи не можна покласти в основу ухвали, оскільки ОСОБА_7 раніше не перебувала на обліку в психіатричному кабінеті та її поведінка не становить собою небезпеку такого ступеню, що до неї необхідно застосувати госпіталізацію до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Так, висновки експертизи суд знаходить зрозумілими, повними, такими, що не викликають потреб у з"ясуванні додаткових питань. Крім цього, вони узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, які свідчать про неосудність ОСОБА_7 та вчинення нею суспільно-небезпечного діяння, а тому ці висновки не викликають сумнівів у суду.

Суд також вважає, що сам факт перебування на обліку у лікаря-психіатра не може свідчити про відсутність чи наявність у людини психічного захворювання. Ступінь небезпечності ОСОБА_7 , як особи, що страждає на психічне захворювання доводиться тим, що вона вчинила суспільно-небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, проти життя та здоров"я людини, що заподіює шкоду суспільним відносинам, які забезпечують недоторканість здоров"я громадянина.

Керуючись ст.ст. 292, 512-513, 516, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Застосувати примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_7 у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із суворим наглядом.

Речові докази по справі: дублянку, яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , дозволити використовувати їй за призначенням.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Яготинський районний суд Київської області.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1