Справа № 761/4912/15-к
Провадження №1-кп/761/257/2016
В И Р О К
іменем України
22 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яготин Київської області, українець, громадянин України, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 309, ч.3 ст.146 КК України,

секретар судового засідання ОСОБА_3

за участі:

сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

сторони захисту адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :
Так, 24 червня 2014 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи біля будинку №9 по вул. Михайлівській в м. Києві, діючи, умисно, за попередньою змовою групою осіб з двома невстановленими слідством особами, застосовуючи насильство щодо ОСОБА_7 , яке виразилось у штовханні та хапанні за одяг останнього, обмежуючи його у свободі пересування та вільному виборі свого місця перебування, посадили ОСОБА_7 всупереч його волі на заднє сидіння автомобіля «Мерседес Бенц» бежевого кольору з встановленими транзитними номерними знаками НОМЕР_1 , після чого повезли його в бік Майдану Незалежності в м. Києві.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 , знаючи, що в подальшому невстановлені особи планують застосувати щодо ОСОБА_7 фізичне насильство, та усвідомлюючи, що таким чином потерпілому будуть завдані тяжкі наслідки, привіз останнього на вказаному автомобілі у невстановлене слідством місце, де разом з невстановленими особами стали незаконно утримувати ОСОБА_7 .
При цьому, невстановлені особи за невстановлених слідством обставин у невстановленому місці, куди потерпілого привіз ОСОБА_2 , нанесли ОСОБА_7 численні удари тупими предметами, в результаті чого заподіяли йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з ушкодженням лівої легені. Тим самим, протиправні дії ОСОБА_2 , які полягали у викраденні та незаконному позбавленні волі ОСОБА_7 , призвели до тяжких наслідків для останнього.
Продовжуючи свої злочинні дії, того ж дня, 24 червня 2014 року приблизно о 23 годині 10 хвилин, ОСОБА_2 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з двома невстановленими слідством особами, продовжуючи свої умисні суспільно небезпечні дії, незаконно позбавивши волі та утримуючи в салоні автомобіля «Мерседес Бенц» бежевого кольору з встановленими транзитними номерними знаками НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , привезли останнього до будинку АДРЕСА_2 .
Того ж дня, приблизно о 23 годині 14 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи на тротуарі біля будинку АДРЕСА_2 , помер від заподіяних йому невстановленими особами тілесних ушкоджень у вигляді закритої травми грудної клітки з ушкодженням лівої легені внаслідок дії тупих предметів.
Таким чином ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні незаконного позбавлення волі та викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, тобто злочин, передбачений ч. З ст. 146 КК України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений слідством час, ОСОБА_2 перебував на невстановленій слідством земельній ділянці в м. Обухів Київської області, де помітив дикоростучі рослини коноплі, які вирішив зірвати з метою подальшого виготовлення з них особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, для власного вживання без мети збуту.
У невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_2 , перебуваючи на невстановленій слідством земельній ділянці в м. Обухів Київської області, реалізовуючи свій умисел, зірвав верхівки та декілька листків дикоростучої коноплі. Таким чином, ОСОБА_2 незаконно придбав наркотиковмісні рослини коноплі з метою подальшого виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу для власного вживання, без мети збуту.
В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час ОСОБА_2 помістив зірвані ним наркотиковмісні рослини коноплі в поліетиленовий пакет та незаконно переніс придбані ним рослини коноплі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у подальшому, шляхом подрібнення та висушування вказаних рослин коноплі незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс,
Так, 29 жовтня 2014, о 16 год. 35 хв., під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва за місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві було виявлено та вилучено суху рослину, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою 31,4 г, і яку ОСОБА_2 незаконно зберігав для особистого вживання без мети збуту.
Згідно висновку експерта № 2703х від 11.11.2014 року, надана на дослідження речовина рослинного походження коричневого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) дорівнює 31,4 г.
Крім цього, 29 жовтня 2014 року під час затримання на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2014 року, в службовому кабінеті №319 приміщення Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві по вул. Герцена, 9 в м. Києві слідчим СВ Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 в ході особистого обшуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено з лівої та правої кишень його куртки два поліетиленових пакети з особливо-небезпечним наркотичним засобом канабіс, загальною масою 20,63 г, який ОСОБА_2 , незаконно зберігав для особистого вживання без мети збуту.
Згідно висновку експерта № 2702 х від 18.11. 2014 року, надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору (об. 1,2) - особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) дорівнює 17,88 г (об. 1), 2,75 г (об. 2). Загальна маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 20,63 г.
Тобто, ОСОБА_2 обвинувачується, що він своїми умисними діями, які виразились у вчиненні незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст.309 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 допитаний у суді, винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.146 КК країни не визнав повністю, за ч.1 ст.309 КК України визнав та надав показання, що того дня до обвинуваченого підійшов ОСОБА_9 разом із невідомим йому майданівцем і сказав, що їм потрібно поїхати по певній адресі до їхнього знайомого. Близько одинадцятої години вони приїхали по адресі, яку йому вказали. На тому місці стояв потерпілий разом із товаришем. ОСОБА_10 разом із тим майданівцем вийшли із машини, і спілкувались із потерпілим протягом десяти хвилин. Ні яких суперечок в них не було, вони сіли в машину і усі разом поїхали назад на ОСОБА_11 . Згодом ОСОБА_10 сказав ОСОБА_2 , що приблизно о другій годині буде потрібно поїхати за тим самим адресом, на Михайлівській площі. Коли вони прибули на місце призначення ОСОБА_2 вийшов покурив, двоє людей, яких він привіз вийшли і говорили із ОСОБА_12 , потім вони сіли втрьох на заднє сидіння і вони поїхали знов на ОСОБА_11 . Вони вийшли всі разом із машини, їх троє пішло у підвал, ОСОБА_2 залишився зовні. Приблизно через десять хвилин ОСОБА_2 також зайшов у середину, це був спортзал в якому знаходилось приблизно двадцять людей, з потерпілим велася бесіда, його ніхто не бив, після чого до ОСОБА_2 підійшли два невідомі йому майданівці разом із потерпілим і повідомили, що їх потрібно кудись відвезти. Після чого вони вийшли всі разом із приміщення і сіли в автомобіль. Потім потерпілий зробив комусь телефонний дзвінок, після якого вони між собою втрьох поговорили і вирішили нікуди не їхати, вийшли і пішли в напрямку «Стелли», а ОСОБА_2 поїхав собі по своїх справах. Згодом приблизно о десятій годині ОСОБА_2 подзвонив невідомий йому майданівець, якого звали ОСОБА_13 і попросив приїхати по них. Коли ОСОБА_2 за ними приїхав вони втрьох сіли до автомобіля і він відвіз їх по вказаній адресі. Коли ОСОБА_2 доїхав на місце призначення, потерпілий сам вийшов із машини і ОСОБА_2 поїхав. Він дійшов до дверей і впав, але ОСОБА_2 вже цього не бачив. Щодо епізоду, який пов`язаний із наркотичною речовиною, то з тим що найшли у ОСОБА_2 в приміщенні міліції він погоджуюється, щодо того, що знайшли вдома, то це батька.

На майдані ОСОБА_2 виражав свій протест, однак сотником він не був. В його обов`язки по майдану не входило розвозити людей. «Мерседес» на якому ОСОБА_2 їздив, йому не належить, він належить ОСОБА_14 , який приходяться йому товаришем. Цей товариш віддав цей автомобіль на потреби АТО. Цей автомобіль міг брати кожний, кому він був потрібний. ОСОБА_2 його використовував досить часто у власних потребах. ОСОБА_2 не часто перевозив невідомих йому людей. ОСОБА_2 не часто їздив кудись на прохання ОСОБА_15 . Коли вони приїхали туди, куди попросили ОСОБА_2 , він з машини не виходив, з потерпілим не розмовляв. Потерпілого ніхто в машину не заштовхував. Вони втрьох про щось поговорили і самі сіли в машину. Не пам`ямтає чи при їхній розмові був друг потерпілого. Після цього вони поїхали на територію ОСОБА_11 до ОСОБА_16 . Вони жили в ньому. ОСОБА_2 з іншими особами спускались до підвалу не разом. Після того як ОСОБА_2 спустився і побачив, що вони розмовляють він більше нікуди не виїжав. До нього фізичне насильство не застосовувалось. Потерпілого він привіз додому близько одинадцятої години. Потерпілому ніяким чином не погрожували. Коли ОСОБА_2 його забирав він не був побитий. Потерпілий ні на що не скаржився. Потерпілий сам попросив відвезти його додому, коли ОСОБА_2 запитав у нього чи все гаразд, він відповів, так. Таке питання ОСОБА_2 йому задав просто, тому що він любить допомагати людям. Потерпілий вийшов з машини сам.

Як він падав потерпілий ОСОБА_2 не бачив, це вже він дивився на відеозаписі. Як наркотичні засоби опинились у ОСОБА_2 вдома йому не відомо. Те що в ОСОБА_2 знайшли в куртці, він зірвав у полі, просто хотів спробувати. Його батько не вживає наркотичні засоби. Батько займається риболовлею і застосуває даний наркотичний засіб для приманки.

Перший раз ОСОБА_2 зустрівся із потерпілим в одинадцятій, а другий раз о другій годині дня. ОСОБА_10 сказав, що вони їдуть поспілкуватись з людиною, на предмет чого ОСОБА_2 не знає. Під час розмови ОСОБА_10 із потерпілим ОСОБА_2 не був присутній. З потерпілим розмовляв ОСОБА_10 та невідомий ОСОБА_2 майданівець. Знайомий потерпілого знаходився приблизно в десяти метрах від них. Другий раз ОСОБА_2 їхав по тій самій адресі для того щоб забрати потерпілого. Сам потерпілий не просив ОСОБА_2 нікуди його везти. ОСОБА_10 зазначав, що вони їдуть саме забрати потерпілого. ОСОБА_10 не зазначав, що буде якщо потерпілий не буде згідний кудись їхати. ОСОБА_2 не цікавився з якою метою потрібно другий раз їхати до потерпілого. Другий раз при розмові ОСОБА_2 також не був присутній. Лебовка сів у автомобіль добровільно. Йому не погрожували застосуванням сили, якщо він не сяде до автомобілю. ОСОБА_2 не може виключити, що йому не погрожували. Вони сіли всі на заднє сидіння, потерпілий сидів по середині. На передньому сидінні ніхто не сидів. Чому вони сіли саме так ОСОБА_2 не знає. Те що вони сіли саме так не здалось ОСОБА_2 підозрілим. З тієї розмови, що ОСОБА_2 чув, він зрозумів, що потерпілий не може додзвонитись до людини, яка йому потрібна, тому вирішили поїхати на майдан де вони вирішать, що робити далі. Вони стояли на майдані та періодично виїжджали на різні мітинги. До цього часу ОСОБА_2 з ОСОБА_17 знайомий не був.

Про що з ним спілкувались у спортзалі ОСОБА_2 невідомо. Коли ОСОБА_2 його відвозив додому не помічав на ньому слідів насильства. Потерпілий сидів збоку біля дверей. Назад їхало також троє людей. Було темно потерпілий був у капюшоні, ОСОБА_2 міг не помітити ознак насильства. Потерпілому ОСОБА_2 не телефонував, однак він міг віддавати свій телефон людям, які це робили. Наркотичну речовину ОСОБА_2 зірвав і без всякої обробки помістив до себе в куртку.

ОСОБА_2 не задавав собі питання, чому вони туди їхали машиною, якщо туди близько йти пішки.

ОСОБА_2 жодного разу не повідомляли, чому саме вони їздили до Лебовки. ОСОБА_2 не намагався втекти в той момент коли сідав до автомобіля. ОСОБА_2 не повідомляли, чому саме його повезли у підвал ОСОБА_16 . Коли ОСОБА_2 зателефонували приблизно о десятій годині вечора, то попросили знову ж таки підвезти. Лебовка тоді не звертався до ОСОБА_2 за допомогою та до інших осіб також. Зусу не було відомо, що хтось хоче застосувати щодо потерпілого насильство.

На той час коли потерпілий сів у машину він весь час був у капюшоні. Жодного разу протягом дня ОСОБА_2 не бачив, що в нього є якісь тілесні ушкодження. ОСОБА_2 любить водити машину, тому навіть, якщо потрібно подолати невелику відстань і є можливість їхати автомобілем, то він користується цією можливістю. Ті люди, які були у спортзалі, вони там жили. ОСОБА_2 спустився туди дізнатись чи можу він їхати.

Потерпіла ОСОБА_18 допитана у суді, надала показання, що за декілька днів, до цієї події потерпілій стало відомо, що ОСОБА_19 має підписати із кимось контракт, згідно якого йому якась людина мала перерахувати приблизно півмільйона гривень. Попри наші застереження він вирішив підписати даний контракт. Людину з якою він мав укласти договір звали ОСОБА_20 . В день коли це все сталось, потерпілій подзвонила мама і сказала, що біля їхнього будинку стоїть друг ОСОБА_19 , який говорить, що його заштовхали до автомобіля невідомі люди. Цього ж самого дня близько дванадцятої ночі потерпілій зателефонувала мама і сказала, що під під`їздом викинули якусь людину але це не був ОСОБА_19 . Коли потерпіла приїхала на місце події, хоч не одразу, але впізнала в тій людині ОСОБА_19 .

ОСОБА_19 повідомив, що хоче відкрити якийсь рахунок за тиждень до смерті. Він підробляв на різних роботах. Після зустрічі із ОСОБА_21 , він був у дуже піднесеному стані, говорив, що це дуже хороша людина, однак хочу зазначити, що брат потерпілої не був людиною, якій би можна було дати півмільйона гривень. Потерпілій не відомо чи надходили йому якісь погрози. Вони не живуть разом, тому про його повсякденний порядок життя їй практично нічого не відомо. Коли потерпіла приїхала упізнавати ОСОБА_19 , то на тому місті вже була міліція. Потерпіла його впізнала не одразу, тому що він був побитий настільки, що його навіть мати не впізнала.

Потерпіла не знає прізвище та ім`я друга ОСОБА_19 , який був з ним в той момент, коли його заштовхували. Його анкетні дані є у міліції. Якщо це можна назвати словом «шкода», то вона завдана величезна, оскільки втрачено половину сім`ї, адже, через те, що трапилось із ОСОБА_19 згодом померла і мама.Про свої плани на той день брат нічого не говорив .
Свідок ОСОБА_22 допитаний у суді, надав показання, що десь років 6-7 тому він познайомився за хлопцями з Західної України, що гарно ловили рибу. Він поцікавився у них, що за метод для цього використовується, вони порадили використати гілочки рослини для ловлі. Коли слідчий знайшов цю рослину і почав описувати зробив помилку у кольорі рослини, так як вона не зеленого, а чорного кольору. Якщо не вірите можете у будь-якій газеті прочитати, що це насіння використовується для рибалки, він сам рибак. Приніс додому років 6-7 назад.

Слідчому одразу сказали про наявність рослини, пояснив її призначення. Зберігав у спальні на шафі, кімната загальна. Упаковки не малось, рослина лежала довго на шафі і пересохла. Риболовлею займається близько 30 років. Тим, що у сина знайшли наркотичні речовини здивований, ніколи не помічав за ним вживання таких речовин.

Зірвав біля дач, в селі. Наразі риболовні снарядження знаходятся в гаражі, про те, що це наркотик не знав, сам ніколи не вживав.

Зірвав 6 років тому, поклав 2 гілочки на шафу, не упаковував. Поклав для того, щоб рослина не постраждала від сирості, рослина належить мені, уже розумію, що це наркотичний засіб.
Свідок ОСОБА_23 допитаний у суді, надав суду показання, що він працював консьєржем у будинку де проживав ОСОБА_24 . На відеозаписі було видно, як приїхала машина з якої вийшов ОСОБА_19 , кілька разів упав і біля дверей будинку помер. Він працював у тому будинку два з половиною роки. Конфліктних ситуацій у нього з потерпілим ніколи не було. Дані події він бачив лише із відеозапису. Викрадення і смерть ОСОБА_19 відбулась в один день. Потерпілий вийшов із машини самостійно. Якість камери не дозволяла йому роздивитись колір і марку автомобіля. Він не бачив тіло ОСОБА_19 .

Особисто він нічого не бачив, ні в день ні вночі, вся інформація якою він володіє, була мною отримана із відео запису.

Зі слів друга ОСОБА_19 , який був з ним в той момент, він зрозумів, що друг не переслідував автомобіль на якому викрали його товариша, тому що не одразу зрозумів, що відбувається.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 , надав показання, що він жив в ОСОБА_26 , в нього не було душу, він попросив свого знайомого звести його із людиною, яка б могла допомогти йому із цим питанням. Він його познайомив із ОСОБА_19 і він був у нього в гостях приблизно сім-вісім разів, приймав душ. Адреси він не пам`ятає.

Після того як прийняв душ ОСОБА_19 попросив його, щоб він пішов з ним на зустріч із якимись хлопцями. На скільки він зрозумів, він мав їм у когось придбати якийсь наркотичний засіб і передати його їм. ОСОБА_19 повідомив, що людина яка може допомогти із наркотиками не відповідає на телефонні дзвінки але ті хлопці продовжували наполягати, щоб ОСОБА_19 дістав їм обіцяне. Щоб якось розрядити обстановку, він вирішив від них відійти. Як тільки він зробив декілька кроків він почув шум. Розвернувшись він побачив, що вони заштовхують ОСОБА_19 у машину. Він був шокований, не зрозумів що коїться, потім зателефонував у міліцію. Обвинувачений ОСОБА_2 був водієм тієї машини на якій викрали ОСОБА_19 . Обвинуваченого він бачив лише у момент коли викрадали ОСОБА_19 . Марка автомобіля була «Мерседес». ОСОБА_19 говорив, що через те, що він не зміг вчасно дістати тим хлопцям наркотики, вони хочуть, щоб він їм повернув гроші. Точну суму він не пам`ятає, але мова йшла приблизно про триста- п`ятсот гривень. ОСОБА_2 не допомагав заштовхувати ОСОБА_19 до автомобіля. Йому не відомо, куди вони його повезли. На його думку вони все продумали заздалегідь.

Вони діяли злагоджено, ніби по плану. Між собою вони в той момент не спілкувались. Так, ОСОБА_19 намагався втекти, він кричав, звав на допомогу. Через декілька хвилин він викликав міліцію зателефонувавши зі свого мобільного телефону. Після того, як його викрали, він телефонував йому приблизно п`ять разів, потім ще декілька разів телефонував, коли приїхала міліція але ніхто не відповідав на дзвінок.

На підтвердження події злочину та вини ОСОБА_2 у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні документи, а саме: протоколом прийняття заяви про вчиенне кримінальне правопорушення від 24.06.2014 року, протоколами огляду місця події від 24.06.2014 року, протоколами огляду місця події від 25.06.2014 року, протоколом огляду трупа від 25.06.2014 року, фото таблицями до протоколів огляду місця події та огляду трупа, висновком експерта № 1930, фото таблицею до висновку експерта, актом судово-медичного дослідження № 1059, актом судово-медичного дослідження № 248-МК з додатками, актом судово-медичного дослідження № 1417, актом судово-медичного дослідження № 602, протоколамим пред`явлення особи для впізнання та фотознімками від 29.06.2014 року (Том 1 а/с 162-163, 165-166, 168-169), протоколом огляду місця події від 29.06.2014 року з додатками, протоколом огляду від 15.07.2014 року з додатками, CD диск з відеозаписом, який було отримано з камер відеоспостереження поруч із входом в під`їзд будинку АДРЕСА_2 , протокололом огляду від 08.07.2014 року, протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 02.12.2014 року з додатком у виді CD диску інв. № 196т,; висновком експерта № 198/ц від 20.08.2014 року з додатком, висновком експерта № 947, від 06.08.2014 року з додатком, висновком експерта від 13.08.2014 року № 788хс з додатками, висновком експерта № 928 від 21.07.2014 року, висновком експерта № 1507 від 10.11.2014 року, висновком експерта № 1117 від 30.08.2014 року з додатками, висновком експерта № 199/ц від 14.10.2014 року з додатком, висновком експерта № 787хс від 12.08.2014 року з додатками, висновком експерта № 1012хс від 11.11.2014 року з додатками, висновком експерта № 289 від 26.09.2014 року з додатками, висновком експерта № 2703х від 11.11.2014 року, висновком експерта № 2702х від 18.11.2014 року, протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 22.07.2014 року та додатком до нього, протоколом тимчасвого доступу до речей і документів від 23.07.2014 року та додатком до нього, довідкою про аналіз технічної інформації абонентських номерів за фактом нанесення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_7 від 05.12.2014 року; протоколами обшуку від 29.10.2014 року та додатками до них у виді фототаблиці (Том 3 а/с 19-30, 52-69), протоколом огляду від 10.11.2014 року, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину на підставі ухвали слідчого судді від 29.10.2014 року та характеризуючи документи.

Суд, допитавши обвинуваченого, заслухавши показання свідка, дослідивши надані сторонами документи та речові докази, оцінивши їх у сукупності дійшов до наступних висновків.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Враховуючи вище наведене суд приходить до висновку, що надані сторонами документи є належними доказами оскільки відповідають вимогам КПК України.

Отже, аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю доведена. Прийшовши до такого висновку, суд враховує наступне. Так, обвинувачений ОСОБА_2 визнав вину повністю та погодився з наявними у кримінальному провадженні доказами зібраними стороною обвинувачення за обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Що стосується, невизнання вини ОСОБА_2 за ч.3 ст. 146 КК України та його тверджень, що потерпілий ОСОБА_7 сам добровільно сідав до автомобіля яким керував ОСОБА_2 без будь якого примусу, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_25 , який був безпосереднім свідком події. Даний свідок зазначив, що потерпілий кричав, кликав на допомогу, потерпілого примусово посадили у автомобіль та повезли у невідоме для свідка місце. Що особи які були з обвинуваченим діяли узгоджено. Свідок після викрадення потерпілого викликав працівників міліції та повідомив матері потерпілого, що її сина викрали. Тобто, враховуючи дані показання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 ніяких дій щодо допомоги потерпілому не вчинив, а натомість сів за кермо автомобіля Мерседес та повіз своїх знайомих та викраденого потерпілого, що в подальшому призвело до нанесення потерпілому тілесних ушкоджень у невстановленому місці та обставинах, які призвели до його смерті. Отже, на думку суду, усі учасники затримання та викрадення потерпілого ОСОБА_7 діяли узгоджено, з єдиним умислом та метою. Тому до показань обвинуваченого ОСОБА_2 в тій частині, що потерпілий добровільно поїхав з ним та його знайомими без примусу, суд ставиться критично, вважає таку позицію обвинуваченого спробою ухилитися від покарання. Також, вина ОСОБА_2 підтверджується дослідженим безпосередньо в судовому засіданні доказами наданими стороною обвинувачення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме, незаконного позбавлення волі та викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, передбачене ч.3 ст. 146 КК України, та незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, передбачене ч.1 ст. 309 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що обвинувачений визнав свою вину частково, є особою раніше не судимою, характеризується позитивно. Тому, суд приходить до висновку, про призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та остаточне покарання визначити у відповідності до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази: залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:

ОСОБА_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на - 1 (один) рік.

ОСОБА_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на - 5 (п?ять) років.

Остаточне покарання ОСОБА_2 , призначити у відповідності з ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 3638 (три тисячі шістсот тридцять вісім) гривень 96 копійок.

Речові докази: залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_27