Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків, -
Під час проведення обшуку 26 квітня 2016 року у громадянина ОСОБА_5 в с. Ковалівка Монастириського району Тернопільської області було виявлено та вилучено: 15 пляшок об`ємом 0,5, наповнені горілкою, 1 ключ для закручування корків, 260 марок акцизного податку та 3604 пустих пляшок з-під горілки, ємкістю 0,5 л. В подальшому ОСОБА_5 стверджує, що за вказаною адресою не проживає та про дані речі йому нічого не відомо.
З метою ідентифікації належності вилучених речей під час обшуку, виникла необхідність у призначенні дактилоскопічної експертизи. 15 червня 2016 року було надано доручення на відбір у ОСОБА_5 зразків папілярних узорів, на що останній в усній формі відмовився добровільно їх надавати, що засвідчено рапортом працівника поліції.
Ураховуючи викладене вище, неможливість отримати експериментальні взірці папілярних узорів у ОСОБА_5 в інший спосіб, а також те, що дана інформація має значення для досудового розслідування, слідчий клопоче про надання дозволу на примусове відібрання взірців папілярних узорів у ОСОБА_5 .
Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.
ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про місце та час розгляду клопотання. На підставі ч. 2 ст. 245, ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання за відсутності ОСОБА_5 .
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Відповідно до вимог ст. 241 КПК України, за правилами якої здійснюється відбирання біологічних зразків у особи, вказана слідча дія здійснюється стосовно підозрюваного, свідка чи потерпілого на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря.
Згідно клопотання слідчого та рапорта ст. о/у УЗЕ в Тернопільській області ДЗЕ НП України ОСОБА_8 вбачається, що відібрання відбитків пальців рук у ОСОБА_5 здійснювалося на підставі доручення СУ ГУНП в Тернопільській області, а не на підставі постанови прокурора, що суперечить вимогам вищевказаної норми законодавства.
Окрім того, у клопотанні слідчого не зазначено та матеріалами клопотання не доведено, що на вилучених в ході обшуку 26 квітня 2016 року речах містяться будь-які відбитки пальців, з метою ідентифікації яких слідчий клопоче про надання дозволу на примусове відібрання взірців папілярних узорів у ОСОБА_5 .
Як вбачається з клопотання слідчого, відібрання зазначених біологічних зразків необхідне з метою ідентифікації належності вилучених під час обшуку речей шляхом проведення дактилоскопічної експертизи.
Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що примусово відібрані зразки слідів пальців рук ОСОБА_5 , який перебуває у процесуальному статусі свідка у кримінальному провадженні, в подальшому можуть бути використані стороною обвинувачення як доказ обвинувачення особи, яка попередньо відмовилася надати такі зразки.
Разом з тим, у деяких випадках надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків у процесі досудового розслідування суперечить практиці ЄСПЛ. Так, біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, але примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа.
З практики Європейського Суду з прав людини (рішення у справах «Функе проти Франції», «J.B. проти Швейцарії», «Яллох проти Німеччини») випливає, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права, якщо доказ, отриманий зазначеним способом, згодом слугуватиме доказом обвинувачення, що має вирішальне значення для встановлення вини особи, він буде недопустимим з огляду на положення ст.87 КПК України та ст.6 Конвенції.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити, оскільки за даних обставин примусове відібрання взірців папілярних узорів у ОСОБА_5 призведе до необґрунтованого порушення прав особи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 87, 160-166, 241, 245, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя
Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1