Дата документу Справа № 331/8568/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15 серпня 2016 року місто Запоріжжя

№ пр. 11-кп/778/1217/16

Апеляційний суд Запорізької області у складі суддів:

ОСОБА_1 доповідача і головуючого, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

адвоката ОСОБА_10 захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

за апеляційними скаргами
обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_7 ,
здійснив судове провадження в суді апеляційної інстанції з перегляду вироку Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 29 квітня 2016 року (головуючий в суді 1 інст. суддя ОСОБА_11 , ЄУН №331/8568/15-к, 1-кп/331/53/16).

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд установив:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Запорізькій області, Веселівському районі, смт Веселе, в тому ж районі зареєстрованому в селі Новоолександрівка, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування в силу ст.75 КК України з іспитовим строком два роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

ОСОБА_9 звільнено з під-варти в залі і початок строку відбування покарання обчислено з 29 квітня 2016 року.

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Кіровоградській області, Гайворонському районі, селі Котовка і там же зареєстрованого і проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

вироками Гайворонського районного суду Кіровоградської області
12 листопада 2002 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання в силу ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

27 листопада 2003 року за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання в силу ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

27 травня 2004 року за ч.3 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі;

18 лютого 2009 року за ч.1 ст.121, ч.4 ст.187 КК України на 8 років 11 місяців 14 днів позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 21 липня 2015 року умовно-достроково на 2 роки 1 місяць 17 днів, -

засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків, в силу ст.71 КК України, остаточно на 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислено з 28 жовтня 2015 року. Міру запобіжного заходу залишено у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази вирішені вироком відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Засуджених визнано винуватими у відкритому, 27 жовтня 2015 року в місті Запоріжжі, викраденні чужого майна (грабежу) на суму 4300 грн., поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_12 в результаті спільного нанесення йому ударів кулаками, збиття на землю, обшуку лежачого ОСОБА_13 при утриманні потерпілого в цей час ОСОБА_14 .

В апеляційних скаргах обвинувачені:

ОСОБА_15 просить вирок скасувати і, за змістом скарги, закрити провадження, оскільки не встановлені достатні докази для доведення його винуватості. Стверджує, що насильницьких дій щодо потерпілого не вчинював, домовленості з ним на вчинення грабежу не було, речі останнього були вилучені у ОСОБА_7 коли він разом з ним вже залишив місце події;

ОСОБА_16 , стверджуючи про прибуття ним на місце злочину з метою допомоги знайомій ОСОБА_17 від дій «неадекватного» ОСОБА_6 і без умислу на його пограбування, просить прийняти справедливе рішення.

При здійсненні апеляційного розгляду:

обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , їх захисник, підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити за доводами в них викладеними. Як і обвинувачені, захисники стверджують про відсутність доказів умислу обвинувачених на вчинення грабежу потерпілого;

потерпілий ОСОБА_6 підтвердив: вчинення 27 жовтня 2015 року його пограбування; свої показання в суді першої інстанції про спільне утримання його на землі обвинуваченими після збиття його з ніг обвинуваченим ОСОБА_7 ;

прокурор ОСОБА_5 знайшла вирок законним і обгрутованим, а тому просила суд залишити його в силі.

За наслідками розгляду здійсненого провадження в суді апеляційної інстанції суд залишає без задоволення апеляційні скарги виходячи з такого.

Винність засуджених у вчинені інкримінованих їм злочинних дій підтверджена доказами, які є в матеріалах справи, і їх діям місцевий суд дав належну і відповідну юридичну оцінку.

Процедура судового розгляду дотримана. Твердження обвинувачених в апеляційних скаргах спростовуються отриманими органом досудового розслідування і судом першої інстанції у встановленому законом порядку доказами, зокрема:

послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_6 в судових засіданнях суду першої інстанції про спільність дій обвинувачених при його побитті, вимаганні грошей начебто за неправильну його поведінку відносно дівчини ОСОБА_17 , відкритому викраденні його майна обвинуваченими;

показаннями свідка ОСОБА_17 про виклик нею ОСОБА_7 , з`ясування ним і ОСОБА_18 відносин з потерпілим, який вже лежав на землі і вимогу ОСОБА_7 про відшкодування шкоди ОСОБА_19

висновком судово-медичного експерта про наявність на тілі потерпілого не менш восьми травматичних впливів, які є легкими тілесними ушкодженнями.

У свою чергу, з цими доказами винуватості засуджених погоджуються:

показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 про затримання обох обвинувачених за прикметами, вказаними потерпілим при усній його заяві про його пограбування;

дані протоколів огляду місця події зі слідами боротьби;

дані протоколу огляду місцевості де було затримано обвинувачених і вилучено у ОСОБА_7 речей потерпілого, зокрема, мобільного телефону, гаманця з грошима.

Зазначеною сукупністю доказів спростовуються:

показання обвинувачених в судових засіданнях, твердження в апеляційних скаргах про непричетність до пограбування потерпілого;

твердження захисників в суді апеляційної інстанції про відсутність умислу у обвинувачених на грабіж і їх непричетність до цього злочину;

показання потерпілого в суді апеляційної інстанції про вчинення злочину лише ОСОБА_7 . В судовому засіданні суду апеляційної інстанції він підтвердив правдивість його показань даних в суді першої інстанції. Саме його показанням в судових засіданнях суд першої інстанції дав належну оцінку і правильно кваліфікував дії обвинувачених, як грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Засудженим суд призначив покарання відповідно до положень Загальної частини КК України - у межах, установлених у санкціях статей Особливої частини КК України, що передбачають відповідальність за вчинені ними злочинні дії, з належним урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, осіб винних та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, врахувавши те, ОСОБА_15 вперше вчинив злочин, відшкодував шкоду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_23 без відбування покарання і обгрунтовано прийняв рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

ОСОБА_16 злочин вчинив в перші місяці після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі. Раніше він неодноразово відбував покарання за злочини проти власності, знову вчинив аналогічний злочин. Він має неповнолітню дитину, але не працює, на території Запорізької області знаходився тимчасово. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність позбавлення його волі і призначив йому справедливе покарання за сукупністю вироків.

Таким чином, засудженим_призначені покарання необхідні й достатні для їх виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 372, 376, 404, 405, 407, 409, 418, 426 КПК України апеляційний суд постановив:
вирок Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 29 квітня 2016 року щодо ОСОБА_9 і ОСОБА_7 залишити без зміни, а їх апеляційні скарги без задоволення.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його оголошення, засудженим ОСОБА_7 у такий же строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3