Справа №: 343/1136/15-к
Провадження №: 1-кп/0343/6/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Миколаїв Львівської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, в минулому не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчиненого у великих розмірах.
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
Так, ОСОБА_6 , маючи у власності автомобіль марки "Volkswagen Caddy" розмістив оголошення на сайті «Авто-ріа» про продаж вказаного автомобіля. 06.02.2015 року ОСОБА_6 домовився із сином потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 про продаж останньому вказаного автомобіля за ціною 10500 доларів США і в нього виник умисел на шахрайське заволодіння грошима потерпілого, які ОСОБА_8 мав передати йому 09.02.2015, оскільки вони домовились про зустріч. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 09.02.2015 року приїхав з м.Дрогобич Львівської області в м. Долина Івано-Франківської області на автомобілі "Volkswagen Caddy". В м. Долина, на Привозкальній площі ОСОБА_6 зустрівся з потерпілим ОСОБА_7 , якому передав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль на польській мові та інші документи, а ОСОБА_7 дав йому гроші за автомобіль в сумі 9200 Євро, що згідно курсу національного банку України становить 262 752 грн. Маючи умисел на заволодіння грошима у великих розмірах шляхом шахрайства, ОСОБА_6 ввійшов в довіру до потерпілого ОСОБА_7 , не маючи наміру передавати автомобіль останньому, шляхом обману, зіславшись на несправність двигуна в автомобілі, разом з останнім цим автомобілем поїхали шукати механіка по ремонту автомобілів в м. Долина. Під`їхавши до механіка по ремонту автомобілів ОСОБА_9 , який проживає в АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 та його син ОСОБА_8 на пропозицію ОСОБА_6 вийшли із автомобіля на вулицю для того, щоб подивитись які несправності наявні у автомобіля, залишивши в салоні свою сумку в якій знаходились гроші в сумі 400 доларів США, 2300 євро, 3 тисячі гривень, навігатор марки «Гармін», зарядний автомобільний пристрій до мобільного телефону Нокіа, спортивну сумку потерпілого з матеріалу брезент та джинс зеленого кольору, рясу священика.

ОСОБА_6 , скориставшись їх відсутністю, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, не маючи наміру повернути автомобіль чи кошти, передані йому в сумі 9200 євро, автомобілем "Volkswagen Caddy" скрився і при цьому незаконно заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 , яке знаходилось в салоні автомобіля: грошима в сумі 400 доларів США, що згідно курсу Національного банку України становить 9980 грн., 2300 Євро, що згідно курсу Національного банку України становить 65688 грн., 3000 гривень, навігатором марки «Гармін» чорного кольору вартістю 3000 грн., зарядним автомобільним пристроєм до мобільного телефону «Нокіа» вартістю 50 гривень, спортивною сумкою потерпілого з матеріалу брезент та джинс зеленого кольору вартістю 120 гривень, рясою священика, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 344 590,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, не заперечив щодо вчинення ним стосовно потерпілого шахрайства, однак заперечив що обставин вчинення ним злочину, викладеним в обвинувальному акті. По суті обвинувачення дав показання в яких зазначив, в січні 2015 року він з Республіки Польща «пригнав» автомобіль «Фольксваген Кадді» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , який придбав за суму 8000 доларів США на ТзОВ «Альтер Топ», після чого зняв його з реєстрації з подальшим розмитненням. В подальшому він розмістив на інтернет сайті «Авто Ріо» оголошення про продаж вказаного автомобіля за ціною 11000 доларів США із зазначенням номера свого телефона та відрекомендував себе іменем « ОСОБА_10 » для того, щоб після продажу автомобіля покупці не могли пред?явити йому претензій з приводу певних дефектів. 08.02.2015 року за досягнутою домовленістю він зустрівся з потенційними покупцями батьком та сином ОСОБА_11 . на автовокзалі в м.Долина, оскільки повідомив, що проживає саме в цьому населеному пункті. Покупці, оглянувши автомобіль висловили бажання його придбати. Після цього він пояснив покупцям, що автомобіль належить фірмі «Альтер Топ» та може бути придбаний за довідкою-рахунком, після чого вони зможуть зареєструвати його в органах МРЕВ. Згодом він відвіз покупців на автостоянку біля автовокзалу в м.Долина, де з допомогою двох людей похилого віку покупці оглянули автомобіль та переконались, що двигун автомобіля в робочому стані. Після огляду автомобіля вони узгодили кінцеву суму в розмірі 9000 євро, оскільки ОСОБА_11 вказали, що в них є саме ця валюта. Вони домовились зустрітись наступного дня в м.Долина. Однак він не встиг зробити довідку рахунок. 09.02.2015 року він мусів повернути борг в сумі 3000 євро своєму бізнес-партнеру ОСОБА_12 , а тому вирішив в будь-який спосіб, хоча б за рахунок завдатку повернути борг. Він зателефонував до молодшого ОСОБА_13 та пояснив, що не може відкрити електронну пошту та попросив ще раз переслати його дані, розуміючи при цьому, що якщо той і виконає зазначені дії, він не зможе фізично отримати необхідні документи. Мав намір отримати ці документи через послуги фірми «Нова Пошта» наступного дня.

9.02.2015 року він, з де-яким запізненням прибув в м.Долина на автовокзал де зустрівся з покупцями. Лапчинський-батько сів на переднє сидіння пасажира, а син на заднє. При цьому жодних речей вони не мали, за винятком батька, в якого на поясі була барсетка. На задньому сидінні в нього була його власна сумка в якій він перевозив свої особисті речі. Він передав ОСОБА_8 бланк довідки-рахунку, заповнений на його ім?я (оригінал якого сподівався отримати пізніше) та вдавав, що телефонує в їхній присутності на фірму «Альтер Топ», що заспокоїти покупців. За таких обставин, він запропонував за суму в 9000 євро передати їм автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в Республіці Польща, свідоцтво відповідності на транспортний засіб та декларації розмитнення автомобіля, з тим, щоб наступного дня передати покупцю довідку- рахунок. Лапчинський-син взяв тимчасовий паспорт та звірив записи в ньому з номерами кузова. Після цього ОСОБА_11 -батько з барсетки на поясі витягнув та передав йому кошти в сумі 9000 євро, купюрами по 200 євро. Він здивувався, що покупці не вимагають від нього розписки, після чого він сказав, що разом з ними поїде додому, щоб не вештатись з такими грошима, після чого передасть їм машину, на що вони погодилися. Він мав намір вийти біля багатоквартирного будинку та потім поїхати додому громадським транспортом. В цей момент, він несподівано усвідомив, ОСОБА_11 не мають жодних відомостей про його особу, власноручної розписки про отримання ним грошей, а оригінали документів батько поклав на поличку в салоні автомобіля між сидіннями водія та пасажира. Тоді він зрозумів, що може заволодіти залишеними йому коштами не передаючи автомобіля. Тоді, під`їхавши до якогось з будинків в м.Долина (де він нібито проживає) повідомив покупцям, що автомобіль нібито димить і потрібно було б ще раз перевірити двигун. Вони під?їхали на дві СТО де їм повідомили, що автомобіль в хорошому стані. Далі вони попрямували на ринок, що біля міського вокзалу та запитали продавця автозапчастин де в місті є хороший майстер. Останній повідомив, що такий майстер живе неподалік та може оглянути автомобіль біля власного будинку, куди вони і поїхали. Під час здійснення на прохання майстра руху він прискорився та поїхав додому. По дорозі він викинув мобільний телефон з тією метою, щоб його не змогли згодом знайти. Цього злочину він не вчиняв би, якщо б не було необхідності повертати борг. Згодом він даний автомобіль продав невідомому мужчині з м.Київ за кошти в сумі 10000 доларів США. Жодних речей покупців в автомобілі він не знаходив. Вважає, що покази ОСОБА_11 в цій частині є надуманими. Він частково відшкодував потерпілому завдані збитки, перерахувавши кошти в сумі 100000 гривень. На досудовому розслідуванні він давав покази під тиском слідчого, який запевнив, що в разі визнання ним вини йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Попри часткове визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться наступними, зібраними в ході досудового розслідування та перевіреними в ході судового провадження доказами.

Зокрема, допитаний в ході судового провадження потерпілий ОСОБА_7 дав показання в яких зазначив, що він мав намір придбати автомобіль своєму сину. На інтернет-сайті вони знайшли автомобіль марки «Фольксваген» вартістю 11000 доларів США. Через певний час до них зателефонував продавець, який назвався ОСОБА_10 і вони домовились 06.02.2015 року оглянути автомобіль. Після того, як вони оглянули автомобіль домовились про наступну зустріч 09.02.2015 року в м.Долина де повинні були передати продавцю гроші та забрати автомобіль. Того дня вони зустрілися на автостанції в м.Долина та передали обвинуваченому кошти в сумі 9200 євро. Решту грошеє в сумі 2300 євро, 400 доларів США та гривні він поклав в свою сумочку, при цьому обвинувачений міг це бачити. Обвинувачений показав їм довідку-рахунок, заповнену на його ім?я. Останній запропонував їм перевірити двигун автомобіля, після чого вони поїхали на кілька СТО. На останній СТО майстер запропонував підїхати до воріт, в той час він перебував на вулиці, а син вийшов з машини, щоб скерувати ОСОБА_10 , в той час останній різко поїхав. Майстер сказав, що їх напевно «кинули». Вони якийсь час бігли за автомобілем, а коли зрозуміли, що це марно, зателефонували в райвідділ міліції. Гроші та документи він залишив в автомобілі між середніми сидіннями, можливо барсетку залишив на передній панелі автомобіля, зараз точно пригадати не може. Ряса сина та гроші були в сумці на задньому сидінні. Він мав з собою кошти, які ходів витратити на заміну шин в м.Івано-Франківськ.

Свідок ОСОБА_9 дав показання в яких зазначив, що він займається ремонтами автомобілів. В перших числах лютого 2015 року до нього приїхало троє незнайомих людей та попросили перевірити справність двигуна автомобіля. Він відчинив ворота до власного подвір?я та попросив заїхати. Однак в цей час водій різко поїхав в напрямку до виїзду з вулиці, а потерпілі почали його доганяти. Він сказав потерпілим, що їх напевно обманули. Пригадує, що хтось з потерпілих вказував, що в машині були ще їхні речі та гроші в сумі більше 1000 євро. В машині він також бачив велику сумку. При ньому потерпілі зателефонували в міліцію і приблизно через 20 хвилин прибули працівники міліції. Продавець називався « ОСОБА_14 ». Більше з цього приводу нічого повідомити не може.

Допитаний як свідок ОСОБА_8 , показав, що батько мав намір придбати для нього автомобіль. З цією метою він шукав автомобіль через повідомлення, розміщені на інтернет-сайтах. Знайшов автомобіль, який вони мали намір купити в обвинуваченого. Ім?я продавця було зазначене « ОСОБА_10 » також був вказаний номер мобільного телефона. По телефону з продавцем розмовляв він особисто. Вони оглянули автомобіль та домовились, що 09.02.2015 року вони приїдуть в м.Долина, щоб передати ОСОБА_10 гроші та забрати автомобіль. Того дня вони зустрілись на автовокзалі в м.Долина де батько передав ОСОБА_10 кошти в сумі 9200 євро. ОСОБА_10 сказав, що оскільки вони хороші люди і він не хоче, щоб вони на майбутнє мали до нього претензій то в нього є сумнів щодо роботи двигуна і варто було б заїхати на СТО. Вони поїхали на СТО де перевіряли роботу двигуна і будь-яких недоліків не виявили. Біля авторинку їм запропонували підїхати до іншого майстра. Коли вони під?їхали мастер сказав заїхати на подвір?я. Він з батьком йшли з машини і тоді обвинувачений різко поїхав. Вони кілька метрів бігли за автомобілем, а коли зрозуміли, що обвинувачений втік разом з грошима та їхніми речами зателефонували до міліції. Згодом працівники міліції встановили його особу. Крім грошей, які вони передали обвинуваченому в автомобілі залишились ще 2300 євро, 400 доларів США та 3000 гривень, а також його ряса, зарядний пристрій до телефона, навігатор.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показав, що він є працівником міліції. В лютому 2015 року в чергову частину Долинського РВ УМВС надійшло повідомлення про те, що вчинено злочин щодо осіб, які намагалися придбати автомобіль. Він виїхав на місце події, оскільки в той час був неподалік та поспілкувався з потерпілим та свідками. Оперативним шляхом було встановлено особу обвинуваченого. Проводився моніторинг телефонних розмов та переглядалися записи з камер відеоспостережень. На автомобілі були польські номера і за ними було встановлено, що вказаний автомобіль ввіз ОСОБА_16 . Проводились також негласні слідчо-розшукові дії.

Окрім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого у вчиненні шахрайства у великих розмірах доводиться також наступними фактичними даними:

-протоколом огляду від 10.02.2015 року;

-протоколом огляду місця події від 18.02.2015 року;

-даними з протоколів огляду від 23.02.2015 року;

-протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 17.02.2015 року;

-інформацією з камери відеоспостереження автодороги Стрий-Чернівці в м.Болехові, з якої видно, що обвинувачений замінив номерні знаки на автомобілі;

-даними з протоколів обшуку від 21.04.2015 року;

-даними з протоколу пред?явлення особи для впізнання від 22.04.2015 року де потерпілий ОСОБА_7 впізнав в особі ОСОБА_6 особу, яка заволоділа його коштами;

-даними з протоколу пред?явлення особи для впізнання від 22.04.2015 року де потерпілий ОСОБА_7 впізнав в особі ОСОБА_6 особу, яка заволоділа його коштами;

-даними з протоколу пред?явлення особи для впізнання від 22.04.2015 року де потерпілий ОСОБА_8 впізнав в особі ОСОБА_6 особу, яка заволоділа коштами потерпілого ОСОБА_7 ;

-даними з протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових ) дій- зняття інформації з транспортно-телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_17 з номера мобільного телефону імей НОМЕР_2 з грифом не таємно від 29.01.2015 розмова відбулася 2.04.2015 з 07 год. 11хв. про те, що приїхали « мєнти » з Івано-Франківська з обшуком . 09.05.33 хв.- розмова про те, що продавав машину, а я « тіпа поїхав машиною»;

-рапортом чергового Долинського РВ УМВС від 09.02.2015 року про те, що по телефону до чергової частини звернувся ОСОБА_8 та вказав, невідома особа шахрайським способом заволоділа коштами в сумі 9000 євро;

-даними з протоколів одночасного допиту осіб від 22.04.2016 року;

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчиненого у великих розмірах.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого про те, що умисел на заволодіння коштами потерпілого в нього виник раптово вже після того коли йому передали кошти. Це спростовується тим, що обвинувачений мав зі собою різні номерні знаки, які змінив після вчинення ним злочину, давав оголошення про продаж автомобіля під видуманими іменами та підтверджує те, що він заздалегідь готувався до вчинення злочину.

Визначаючи покарання обвинуваченому судом враховується ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особа винного та обставини, що помякшують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він по місцю проживання характеризується позитивно, працює, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений частково відшкодував завдані потерпілому збитки.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого в ході судового провадження не здобуто.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень, наявність пом`якшуючих покарання обставин, його особу, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід обрати покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення, у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Цивільним позивачем ОСОБА_8 до ОСОБА_6 заявлено цивільний позов на суму 855 гривень.

Вказаний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до наданих суду платіжних документів вартість ряси та сумки становить відповідно 600 грн. та 255 грн.

Потерпілим-цивільним позивачем ОСОБА_18 до цивільного відповідача ОСОБА_6 заявлено цивільний позов щодо стягнення на його користь 356675,89 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди та 150000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вказаний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Ч. 1 ст. 129 КПК України передбачає, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ч. 5 вказаної статті цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як зазначено у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" при розгляді позову мають бути наведені докази, якими підтверджується шкода, а також наведені відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню.

Визначаючи розмір відшкодування матеріальних збитків суд враховує, що діями відповідача позивачу було заподіяно майнову шкоду, що в національній валюті становить 345652,90 гривень. Відповідачем в рахунок відшкодування шкоди повернути позивачу 99000 гривень, що підтверджується квитанціє УДППЗ «Укрпошта» від 28.12.2015 року. Отже розмір відшкодування майнової шкоди з урахуванням виплаченої потерпілому суми становить 246652,90 гривень.

Суд вважає безпідставною позовну вимогу в частині стягнення з відповідача витрат, пов?язаних прибуттям в судове засідання захисника та потерпілого.

Так, відповідно до ч.4 ст. 121 КПК України витрати, пов?язані із прибуттям до місця судового провадження представника, несе особа, яку він представляє.

Згідно ч.2 ст. 122 КПК Цкраїни, витрати, пов?язані із участю потерпілих та інших осію, що беруть участь у кримінальному провадженні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Щодо позовної вимоги в частині відшкодування маральної шкоди в сумі 150000 гривень, то суд вважає, що і ця вимога підлягає до часткового задоволення.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи з викладеного, суд не вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди саме в заявлених в позовних вимогах сумах, так як немає і не може бути абсолютних критеріїв майнового виразу душевного болю, морального страждання, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням позивача і може мати суто умовний вираз. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з конкретних обставин, які мають суттєве значення, матеріального стану сторін та, враховуючи вимоги розумності й справедливості, вважає, що належному і дійсному її розміру відповідатиме сума в розмірі 20000,00 гривень.

Визначаючи розмір відшкодування маральної шкоди суд враховує ступінь та характер маральних страждань потерпілого, їх тривалість.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 змінити з застави на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Термін відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання з 13 год. 22.03.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 855 (вісімсот п?ятдесять п?ять) гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 246652,90 ( двісті сорок шість тисяч шістсот п?ятдесять дві) гривні в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 20000 ( двадцять тисяч) в рахунок відшкодування моральної шкоди, відмовивши в решті цивільного позову.

Речові докази:

чотири диски з записами проведення негласних слідчих дій зберігати в матеріалах кримінального провадження;

сторінку та диск DVD-R, із написом ARITA, 8-16Х, 120 MIN. 4.7 GB , на міститься інформація з камери відеоспостереження автодороги Стрий-Чернівці в м. Болехів Долинського району за 09.02.2015 року, зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Долучену сторінку-аркуш паперу А-4(http://rst.ua/oldcars/volkswagen caddy 3497636-7.html). видрукувану з сайту RST, як речовий доказ зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Сторінку - аркуш паперу (http://rst.ua/oldcars/flat/doblo/fiatсІоЬІо 3993252-3.html) видрукувана з сайту ЛЭТ - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Сторінку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) видрукувану з сайту ІНФОРМАЦІЯ_3 , де виявлено зображення автомобіля марки Volkswagen Caddy. Вказано вартість автомобіля. Особа, яка продає автомобіль - ОСОБА_19 , номер телефону НОМЕР_3 . Львівська область, м. Львів. Оголошення розміщено 20.07.2014. Під фото автомобіля розміщені технічні характеристики автомобіля марки Volkswagen Caddy як речовий доказ зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Долучені речові докази : мобільний телефон марки «Самсунг ОТ 19001», ІІУ НОМЕР_4 із сім-картою оператора «Київстар» № НОМЕР_5 та гроші в сумі 500 доларів США повернути ОСОБА_20 як законному власнику.

Мобільний телефон марки «NOKIA N100», ІМЕІ НОМЕР_6 повернути ОСОБА_6 як законному власнику .

Мобільний телефон марки «iPhone», ІМЕІ НОМЕР_7 , який визнаний постановою слідчого як знаряддям вчинення кримінального правопорушення, конфіскувати в дохід держави.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 ч.3 КПК України до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 днів з часу його проголошення через Долинський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано судом апеляційної інстанції, набирає законної сили після прийняття рішенням судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя