АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/3226/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 вересня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти в сумі 9585 доларів США та 285 Євро, які були вилучені у ОСОБА_9 згідно протоколу обшуку від 30.08.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 із залишенням їх на зберіганні у фінансовій установі Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 3-А. Крім того вказаною ухвалою було також відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про повернення тимчасово вилученого майна.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши доводи клопотання та додані до нього матеріали, а також те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, та з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, прийшов до висновку про наявність підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про повернення тимчасово вилученого майна слід відмовити.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, просить ухвалу слідчого судді скасувати та повернути вилучені під час проведення обшуку грошові кошти ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_12 також просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційних скаргах, апелянти зазначають про те, що слідчим суддею були залишені поза увагою порушення вимог кримінального процесуального закону, які мали місце під час проведення обшуку. Так апелянти наголошують на незаконності проведення вказаного обшуку, оскільки відповідно до ухвали слідчого судді від 26.08.2016 р. було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , тоді, як фактично обшук проводився за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в квартирі, в якій ухвалою слідчого судді дозвіл на проведення обшуку не надавався, а тому, на думку сторони захисту, майно, в ході проведення такого незаконного обшуку, було також вилучене незаконно.
Також захисник ОСОБА_12 , в поданій ним апеляційній скарзі, вказує на те, що посилання слідчого в клопотанні на незаконне походження вилучених під час обшуку коштів, є безпідставними, оскільки відповідно до розписки від 11.07.2016 р. гр. ОСОБА_13 передала ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 10000 доларів США, що підтверджує легальність походження вказаних грошових коштів.
Крім того, на думку апелянта, слідчий суддя, в порушення вимог ст. 173 КПК України, не врахував наслідки арешту майна для інших осіб, оскільки вилучення грошових коштів негативно вплине на можливість погашення кредитної заборгованості ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , що може призвести до відібрання у них житла, та порушення їх житлових прав.

Також, на думку апелянта, ухвала слідчого судді не містить жодних посилань на достатні та достовірні докази, на підставі яких слідчий суддя прийшов до висновку про те, що грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку, мають відношення до вказаного кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 та просив їх задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а апеляційні скарги захисників такими, що не підлягають задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, в провадженні СВ Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00001446 від 29.06.2016 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в умисних діях, які виразилися у виготовленні та розповсюдженні відеопродукції порнографічного характеру вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

30.08.2016 р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

26.08.2016 р. ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва було задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення відеопродукції порнографічного характеру, носіїв інформації (комп`ютерної техніки, телефонних апаратів, приладів для відео та фото запису тощо), особистих записів та платіжних карт, які містять відомості, щодо незаконної діяльності по виготовленню порнографічної відеопродукції та її розповсюдженню в мережі Інтернет.

30.08.2016 р. на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 26.08.2016 р. було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, з поміж іншого були вилучені грошові кошти в сумі 9585 доларів США та 285 Євро, які були вилучені у ОСОБА_9 згідно протоколу обшуку від 30.08.2016 р.

30.08.2016 р. постановою старшого слідчого Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 9585 доларів США та 285 Євро, які були вилучені, згідно протоколу обшуку від 30.08.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 були визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні та залишені на зберіганні у фінансовій частині Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 3-А.

31.08.2016 р. старший слідчий Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 , звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в сумі 9585 доларів США та 285 Євро, які були вилучені в ході проведення обшуку 30.08.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вказані грошові кошти визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні, та враховуючи те, що законність вилучених грошових коштів в сумі 9585 доларів США та 285 Євро не встановлена, а тому з метою забезпечення збереження речового доказу та попередження їх відчуження, знищення та передачі іншим особам у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказані грошові кошти.

02.09.2016 р. ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на грошові кошти в сумі 9585 доларів США та 285 Євро, які були вилучені у ОСОБА_9 згідно протоколу обшуку від 30.08.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 із залишенням їх на зберіганні у фінансовій установі Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 3-А.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, думку захисника, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти в сумі 9585 доларів США та 285 Євро, які були вилучені у ОСОБА_9 згідно протоколу обшуку від 30.08.2016 р., з тих підстав, що вони є речовим доказам в даному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання права власності ОСОБА_9 з потребами кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказані грошові кошти, на які просить накласти арешт слідчий, можуть бути передані або відчужені, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Крім того, відповідно до абзацу другого частини десятої статті 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить ОСОБА_9 , апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Доводи апеляційних скарг захисників про незаконність проведення вказаного обшуку, з огляду на те, що відповідно до ухвали слідчого судді від 26.08.2016 р. було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , тоді, як по факту обшук проводився за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в квартирі, в якій ухвалою слідчого судді не надавався дозвіл на проведення обшуку, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів судового провадження, а саме з копії заяви прокурора Київської міської прокуратури № 2 ОСОБА_11 про виправлення описки в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 02.09.2016 р. (а.с. 65 66) та постановленої за результатами розгляду вище вказаної заяви ухвали слідчим суддею, копія якої була надана колегії суддів прокурором в судовому засіданні, відповідно до якої слідчим суддею було роз`яснено, що ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 26.08.2016 р. у кримінальній справі № 753/15712/16-к надано дозвіл на проведення обшуку належного ОСОБА_9 на праві власності житла саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_12 про те, що посилання слідчого в клопотанні на незаконне походження вилучених під час обшуку коштів, є безпідставними, оскільки відповідно до розписки від 11.07.2016 р. гр. ОСОБА_13 передала ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 10000 доларів США, що підтверджує легальність походження вказаних грошових коштів, колегія суддів вважає не достатньо обґрунтованими, оскільки вказана розписка, на яку посилається сторона захисту, належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства України, не завірена, що ставить під сумнів її автентичність, крім того, під час проведення обшуку 30.08.2016 р. та вилучення арештованих грошових коштів, яке відбулося в присутності ОСОБА_9 , останнім вказана розписка слідчому надана не була, щодо походження грошових коштів, в протоколі обшуку від 30.08.2016 р. (а.с. 24-35) ОСОБА_9 теж нічого зазначено не було, а лише власноручно було написано зауваження про те, що флешка потрапила до нього незрозумілим чином, вірогідніше всього була йому підкинута.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі представника власника майна, обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти в сумі 9585 доларів США та 285 Євро, які були вилучені у ОСОБА_9 згідно протоколу обшуку від 30.08.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 із залишенням їх на зберіганні у фінансовій установі Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 3-А, та якою було також відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про повернення тимчасово вилученого майна залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

__________ _____________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4