Справа № 727/5193/15-к
Провадження № 1-кп/727/2/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження № 1-КП-727/2/16 за обвинувальним актом прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 , який надійшов 26 червня 2015 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з неповною вищою освітою, одруженого, працюючого адміністратором в кафе «Кент» м. Чернівці, раніше не судимого, в скоєні злочину, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України, відносно якого обрано міру запобіжного заходу у виді застави, -

В С Т А Н О В И В :
12.04.2015 р., приблизно о 23.30 год., ОСОБА_4 , знаходячись по вул. Максимовича, 16 у м. Чернівці, в ході словесної суперечки з ОСОБА_10 , діючи умисно, бажаючи заподіяти легкі тілесні ушкодження, і через свою злочинну недбалість, не передбачаючи можливість отримання потерпілим ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень та його смерті, хоча повинен був і міг передбачити їх настання, кулаком правої руки наніс потерпілому один удар в область обличчя, заподіявши ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді рани на верхній губі, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку з фактом настання смерті не перебуває.

Внаслідок удару, нанесеного ОСОБА_4 в обличчя потерпілому, ОСОБА_10 втратив рівновагу та впав спиною на проїжджу частину дороги, вдарившись потиличною частиною голови об дорожнє покриття, отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця по хребтовій лінії в проекції шостого грудного хребця, який має ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з фактом настання смерті не перебуває; рани у потиличній ділянці дещо зліва на рівні потиличного бугра. Крововиливи у м`які тканини волосяної частини голови у потиличній ділянці зліва. Перелом потиличної кістки зліва з переходом на основу черепа. Субарахноїдальні крововиливи: у лобній ділянці справа; у ділянці мозочка та довгастого мозку субарахноїдальні та внутрішньо-мозкові крововиливи. Забій речовини головного мозку у правій лобній долі тобто тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм «Небезпека для життя», та знаходяться в причинному зв`язку з фактом настання смерті ОСОБА_10 , який будучи госпіталізованим до лікарні швидкої медичної допомоги, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, внаслідок відкритого зламу кісток склепіння черепа із забою речовини головного мозку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю і показав, що 12.04.2016 р. він знаходився вдома, коли зателефонувала ОСОБА_11 дружина ОСОБА_12 про те, що «у чоловіка стався конфлікт, його викликали поговорити 2 чоловіка».

Він живе на відстані 300 м від ОСОБА_12 . Коли підійшов до місця проживання ОСОБА_12 , ті двоє чоловіків, одним з яких був ОСОБА_10 , нецензурно висловлювалися. На місці він застав конфлікт між ОСОБА_12 і одним із тих чоловіків, а інший ОСОБА_13 , стояв осторонь. Підходячи, першим перед ним стояв ОСОБА_14 , і на його запитання: «Що сталося ?», той висловився в його адресу нецензурною лайкою, тому він наніс потерпілому ОСОБА_13 удар кулаком в обличчя, в область підборіддя, і той від отриманого удару впав. Удар наніс також бажаючи відсторонити ОСОБА_13 з місця конфлікту. При цьому, ні дубинок, ні кастетів не використовував. Наносячи потерпілому удар кулаком, не передбачав таких наслідків, які сталися. Він не бажав настання смерті і допускав лише заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Після конфлікту вони допомогли потерпілому підвестися, викликали швидку допомогу.

Він відшкодував потерпілим витрати на лікування і поховання.

З приводу своєї фізичної підготовки пояснив, що в дитинстві займався спортом, зокрема панкратион.

Він повністю усвідомив наслідки своїх дій, просить вибачення у потерпілих, розкаюється у скоєному, а також будучи готовим нести покарання за скоєне, просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується показаннями потерпілих, свідків та доказами, дослідженими в судовому засіданні, які суд вважає об`єктивними та достовірними.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні просила залишити без розгляду заявлений нею цивільний позов про відшкодування моральної шкоди.

По суті справи показала, що є матір`ю загиблого ОСОБА_10 . Про конфлікт і про те, що була бійка, їй стало відомо наступного дня від невістки. ОСОБА_15 знаходився в реанімації. Про події конфлікту їй розповів ОСОБА_16 , який був там разом із сином.

Матеріальні витрати, пов`язані з похоронами, поминками і лікуванням їй відшкодовані. З кваліфікацією дій обвинуваченого не погоджується і просить суд кваліфікувати його дії за ст. 121 ч. 2 КК України.

Потерпіла ОСОБА_7 сестра загиблого, в судовому засіданні просила залишити без розгляду заявлений нею цивільний позов про відшкодування моральної шкоди. По суті справи показала, що про обставини події і про те, що брат в реанімації, дізналася 13.04.2015 р. від дружини брата.

З кваліфікацією дій обвинуваченого не погоджується і просить суд кваліфікувати його дії за ст. 121 ч. 2 КК України та покарати обвинуваченого максимально суворо.

Потерпіла ОСОБА_8 , дружина загиблого, в судовому засіданні просила залишити без розгляду заявлений нею цивільний позов про відшкодування моральної шкоди. По суті справи показала, що приблизно о 23.30 год. телефонувала чоловіку, бо той довго не підіймав слухавку. Потім відповів ОСОБА_17 , сказавши, що вони в лікарні на «Фастівській».

В лікарню вона поїхала біля 02.00 год. Там ОСОБА_16 розповів, що чоловіка вдарив обвинувачений ОСОБА_18 .

З кваліфікацією дій обвинуваченого не погоджується і просить суд кваліфікувати його дії за ст. 121 ч. 2 КК України та призначити покарання, визначене законом.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що 12 квітня 2015 р., біля 22.00 год., він біля магазину «Спорттовари» по вул. Стальського, біля проспекту Незалежності, зустрівся з ОСОБА_20 прогулятися.

По вулиці він зачепився за металевий штир, зупинився і подивившись на рану, вилаявся. З вікна визирнув ОСОБА_21 і попросив їх зупинитися, бажаючи пояснити, що то за штир. Вони з потерпілим зупинилися.

ОСОБА_22 вийшов, побачив їх двох, у ОСОБА_12 випала бита і той повернувшись, забіг в дім. Вони чекали ОСОБА_22 біля 10 хв. потім той вийшов і повернувся ще через 5 хв. Всього вони чекали біля 15 хв.

Після цього до них підбіг чоловік це був ОСОБА_23 . Він почув кілька глухих ударів, обернувшись побачив, що ОСОБА_15 лежить.

В цей час вийшов ОСОБА_22 і наніс йому ( ОСОБА_16 ) удар в щелепу.

Потім всі побачили, що ОСОБА_15 лежить не рухаючись, обличчям до верху. Першим ОСОБА_15 надав допомогу ОСОБА_24 , підвівши з землі. У ОСОБА_15 були розбиті губи, а на потилиці рубана поперечна рана. ОСОБА_15 скаржився на біль в животі.

ОСОБА_24 і ОСОБА_22 розмовляли між собою і ОСОБА_24 говорив, що добре, що той його покликав. В руці у ОСОБА_24 знаходився овальний чорний предмет, на його думку для підсилення удару.

Коли приїхала «швидка» ОСОБА_24 і ОСОБА_22 намагалися уникнути розголосу, говорили лікарю швидкої, що все нормально і їх послуги не потрібні.

Ні у ОСОБА_24 ні у ОСОБА_22 пошкоджень не було. Сам момент нанесення ОСОБА_15 ударів він не бачив.

ОСОБА_22 наніс йому 2-3 удари. Від ОСОБА_22 було чути запах алкоголю. Від ОСОБА_25 він запаху не чув.

Свідок ОСОБА_26 суду показав, що на Паску, ввечері, біля 24.00 год., він почув як під вікном його квартири хтось нецензурно висловлюється. У вікно побачив двох чоловіків, що ламають металеві стовпчики, вбиті перед ворітьми в землю щоб не паркувалися машини. Він став сваритися щоб ті не ламали стовпчики. Дружина, почувши лайку, зателефонувала сусіду ОСОБА_24 . Він одягнувся і вийшов до тих чоловіків, - ОСОБА_27 і ОСОБА_15 .

Вийшовши, він першим наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_27 . ОСОБА_15 стояв на відстані метрів 7 і до нього вже підходив ОСОБА_24 . Будучи сконцентрований на сутичці з ОСОБА_27 , він не бачив що відбувається між ОСОБА_15 і ОСОБА_24 . В бійці він зламав ОСОБА_16 щелепу.

Коли побачили, що ОСОБА_15 лежить на спині не рухаючись, напроти нього стояв ОСОБА_24 . Сутичку припинили, підвели ОСОБА_15 і викликали швидку допомогу. Коли приїхала «швидка», пропонували кошти на ліки.

В послідуючому він був засуджений за ст. 122 ч.1 КК України, за заподіяння ОСОБА_28 тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_29 суду показала, що 12.04.2015 р. вона з чоловіком ОСОБА_12 вже лягали спати, коли почули гуркіт на вулиці ОСОБА_30 , біля їх будинку АДРЕСА_2 . Лаялися двоє незнайомих чоловіків в сторону осіб, які поставили арматуру. ОСОБА_22 відгукнувся і ті чоловіки покликали його. Між ними виникла суперечка із-за арматури, вкопаної в землю. ОСОБА_22 вийшов на вулицю, а вона зателефонувала ОСОБА_31 , пояснивши ситуацію і попросила підійти, бо турбувалася за ОСОБА_22 .

У вікно вона бачила як ОСОБА_22 розмовляв з тими чоловіками. На вулиці між ОСОБА_22 і одним із незнайомців відбулася сварка, а потім її чоловік наніс незнайомцю удар. Далі вони різко розвернулися і пішли в сторону котельні. З того вікна де вона дивилася, ОСОБА_24 їй видно не було.

Коли приїхала швидка допомога, вона не виходила на вулицю.

Пілата знала до одруження. Характер спокійний. З Пілатом у них ніколи не було конфліктів.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні показав, що працює лікарем екстреної медичної допомоги ОКУ «Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».

12.04.2015 р., у вечірній час, він чергував лікарем швидкої допомоги. Був виклик на вул. ОСОБА_30 . На місці побачив хлопця, який сидів на колінах, а інших троє стояли біля нього.

Вони госпіталізували потерпілого зі садном на потилиці. Потерпілий скаржився на головокружіння, тиск був в нормі. Ознак відкритої ЧМТ не було і встановити це без рентгену не можливо. Він дійшов висновку про наявність закритої ЧМТ. Чи була кров на обличчі потерпілого, не пам`ятає, а от на обличчі його товариша, кров була.

Присутні там хлопці відмовилися пояснити обставини події, сказавши, що розберуться самі.

Госпіталізації потерпілого ніхто не перешкоджав. Хотіли їхати всі, але він дозволив, щоб їхав лише товариш потерпілого.

Потерпілий міг рухатися. Він з іншим медпрацівником завели потерпілого в машину і вже з приймального покою лікарні викликав працівників міліції.

Свідок ОСОБА_33 , яка працює лікарем ЛШМД, суду показала, що на одному з її чергувань, приблизно в квітні 2015 року, швидкою допомогою був доставлений постраждалий. Зі слів знайомих, які його супроводжували, дізналась, що постраждалого вдарили в обличчя, в районі магазину «Спорттовари».

При огляді виявила рану в потиличній ділянці голови і в області губи. Рана на потилиці, ймовірно, виникла від падіння. Попередній діагноз: струс головного мозку, перелом основи черепа під питання і забій головного мозку під питанням. Постраждалий не ходив, але знаходився при свідомості, реагував на подразники.

Про обставини їй також говорив лікар швидкої допомоги, який доставив постраждалого.

Крім того, вина ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами:
- рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 13.04.2015 р. про те, що в 00.15 год. в ЛШМД доставлено ОСОБА_34 з діагнозом: струс головного мозку, закрита черепно-мозкова травма, тяжкий стан (Т.2 а.с. 11);

- протоколом огляду місця події від 13.04.2015 р. з фото таблицею, в ході якого на місці вчинення злочину виявлено пляму бурого кольору (Т.2 а.с. 12-14);

- висновками імунологічних експертиз № 814 від 05.06.2015 р. та № 812 від 10.06.2015 р., відповідно до яких на спортивних штанах та спортивній куртці, які належали ОСОБА_10 , добровільно видані ОСОБА_6 , знайдено кров людини та виявлено антиген В, що не виключає походження крові від особи з групою крові ОСОБА_35 , у даному випадку від ОСОБА_10 . Походження крові від ОСОБА_4 виключається (Т.2 а.с. 53-54, 57-59);

- протоколом проведення слідчого експерименту із участю підозрюваного ОСОБА_4 від 09.06.2015 р., згідно якого ОСОБА_4 відтворив на місці події обстановку та обставини вчинення ним злочину, зокрема, механізм отримання ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень та тяжких тілесних ушкоджень, що потягли смерть потерпілого (Т.2 а.с. 89-95);

- висновком судово-медичної експертизи № 407 екс від 21.04.2015 р., відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено садно на тильній поверхні правої китиці, яке виникло в результаті одноразової травмуючої дії твердого тупого предмету, або удару об такий, та відноситься до легких тілесних ушкоджень (Т.2 а.с. 48);

- висновками судово-медичних експертиз № 268 від 18.05.2015 р., № 268/Д від 19.06.2015 р. по трупу ОСОБА_10 , відповідно до яких виявлено наступні тілесні ушкодження:

1. Рана на верхній губі, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, та в причинному зв`язку з фактом настання смерті не перебуває.

2. Синець по хребтовій лінії в проекції шостого грудного хребця, який має ознаки легких тілесних ушкоджень, та в причинному зв`язку з фактом настання смерті не перебуває.

3. Рана у потиличній ділянці дещо зліва на рівні потиличного бугра. Крововиливи у м`які тканини волосяної частини голови у потиличній ділянці зліва. Перелом потиличної кістки зліва з переходом на основу черепа. Субарахноїдальні крововиливи: у лобній ділянці справа; у ділянці мозочка та довгастого мозку субарахноїдальні та внутрішньо-мозкові крововиливи. Забій речовини головного мозку у правій лобній долі. Дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм «Небезпека для життя», та знаходяться в причинному зв`язку з фактом настання смерті, і виникли вони у результаті одного травма-патологічного процесу.

Вказані тілесні ушкодження найбільш ймовірно виникли у результаті одноразового падіння потерпілого з положення стоячи з додатковим прискоренням, та послідуючим співударянням потиличною ділянкою голови та задньою частиною спини з твердою площиною та виступаючими над її рівнем твердими предметами.

Дані тілесні ушкодження виникли за обставин, на які вказав у своїх показах під час слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_4 .

Смерть ОСОБА_10 настала від відкритого зламу кісток склепіння черепа із забоєм речовини головного мозку (Т.2 34-37, 42-46).

- Експерт ОСОБА_36 , будучи допитаним в судовому засіданні з приводу висновків, проведених ним судово-медичних експертиз № 268 та № 268/д трупа ОСОБА_10 , показав, що приймаючи до уваги характер пошкоджень, а також перебування на лікуванні, він зробив висновок про здатність потерпілого рухатися після отриманих ушкоджень.

Потерпілий був доставлений в свідомості і це зазначено в історії хвороби та надавав відповіді на запитання чергового лікаря.

Він описував рану на верхній губі. Характер рани не свідчить про вчинення мед. маніпуляцій. Механізм це дія твердих тупих предметів.

В черевній порожнині при розтині виявлена астетична рідина, виникнення якої можливе внаслідок загального набряку тіла особи. Гематома могла виникнути в наслідок травми, а рідина лише збирається.

На місці події не було рівної площини, а мали місце виступи на асфальті і ваги людини достатньо для того щоб впасти з висоти власного зросту та отримати зазначену у висновку експерта травму. Падіння було на поверхню зі щебенем і камінням, яке виступало над поверхнею площини.

Рана в потиличній ділянці голови відноситься до тяжких тілесних ушкоджень і приймаючи до уваги локалізацію ушкодження, ймовірніше всього отримана при падінні.

Під час удару в область обличчя можливе тимчасове затьмарення свідомості.

На момент розтину спиртів в крові померлого не виявлено.

На запитання чи могла така травма виникнути від удару кастетом, експерт зазначив, що слід виключити таку можливість, оскільки зазвичай площа кастету має більшу діючу площу і потрібно мати сам кастет, щоб зробити висновок.

Додаткова експертиза проводилася після відтворення і є уточнюючою по відношенню до первинного висновку.

Під час слідчого експерименту механізм виникнення тілесних ушкоджень відповідав тому як показував обвинувачений.

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представник ОСОБА_9 просили суд змінити кваліфікацію дій обвинуваченого зі ст. 119 ч. 1 КК України (вбивство, вчинене через необережність) на ст. 121 ч. 2 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого), що погіршує становище обвинуваченого.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 337 КПК України, «З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження».

Приймаючи до уваги, що така зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення направлена в сторону погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вправі вийти за межі висунутого прокурором обвинувачення.

Крім того, суд вважає вірною позицію прокурора, яка вважала безпідставним клопотання потерпілих і підтримала обвинувачення за ст. 119 ч. 1 КК України, посилаючись на п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», згідно якого у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК. Не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання таких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 знайшла своє об`єктивне підтвердження, його дії вірно кваліфіковані за ст. 119 ч. 1 КК України, оскільки він скоїв вбивство, вчинене через необережність.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме :

- те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиросердечно розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував потерпілим заподіяні злочином матеріальні збитки та вибачився перед ними в судовому засіданні, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання та роботи, одружений і дружина є вагітною, суд визнає як пом`якшуючі вину обставини;

- обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням пом`якшуючих вину обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, враховуючи всі обставини, за яких обвинуваченим був скоєний злочин, суд не знаходить достатніх підстав для застосування ст.ст. 69, 75, 76 КК України.

В той же час, при призначенні покарання суд керується вимогами ст. 69-1 КК України, згідно якої «1. За наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу».

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди залишити без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, у зв`язку з подачею позивачами заяви про залишення позову без розгляду.

Прийняти відмову прокурора від заявленого позову. Цивільний позов прокурора про відшкодування ОСОБА_4 витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, у зв`язку з відмовою від позову, внаслідок добровільного відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 119 ч. 1 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

До вступу вироку в законну силу, залишити ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у виді застави.

Після набрання вироком законної сили та затримання ОСОБА_4 для відбування призначеного за цим вироком покарання, повернути заставодавцю ОСОБА_4 внесену ним 08.05.2015 р. об 11.09 год. на рахунок Шевченківського районного суду м. Чернівці в ТУ ДСА у Чернівецькій області заставу в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. (Т. 2 а.с. 188).

Речові докази по справі: - кросівки, спортивні штани, спортивну куртку, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , залишити в її розпорядженні.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, у зв`язку з подачею позивачами заяви про залишення позову без розгляду.

Прийняти відмову прокурора від заявленого цивільного позову.

Провадження по справі, в частині, цивільного позову прокурора про відшкодування ОСОБА_4 витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, у зв`язку з відмовою від позову, внаслідок добровільного відшкодування.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 діб з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку, до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ: ОСОБА_1