Ухвала
іменем україни

6 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Корецького районного суду Рівненської області від 4 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 7 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Корецького районного суду Рівненської області від 4 лютого 2015 року
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Корець Рівненської області та проживає в м. Рівне, громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750 грн.

Вирішено заявлені по справі цивільні позови.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 782,09 грн. матеріальної шкоди, 20000 грн. моральної шкоди та 2000 грн. витрат на правову допомогу.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь Корецької центральної районної лікарні 649, 50 грн. витрат на лікування ОСОБА_8 .
Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду, 15 червня 2014 року, о 18 годині біля річки, неподалік ставка Коловертівської сільської ради поблизу с. Коловерти Корецького району Рівненської області, ОСОБА_6 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом по відношенню до ОСОБА_7 , який ловив рибу у вказаній річці та по надуманій ним причині заборони її вилову, з мотивів явної неповаги до норм поведінки в суспільстві, зламав належні потерпілому на праві власності дві риболовецькі вудки.

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи свої хуліганські дії, завдав не менше 20 ударів руками по голові та тулубу ОСОБА_7 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Не зупинившись на цьому ОСОБА_6 занурював голову потерпілого під воду, після чого, вийшовши на берег річки, наказав потерпілому їсти фекалії, які знаходились на березі, намагаючись при цьому руками нагнути голову ОСОБА_7 , однак, зважаючи на опір потерпілого, не довів свого наміру до кінця.

Крім того, продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_6 змусив ОСОБА_7 стати на коліна та покласти руки на потилицю, що останній вимушений був виконати після нанесених йому побоїв та погроз повторити побиття.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненької області від 7 червня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений просить судові рішення скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину. Вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, допущене неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які б доводили наявність в його діях складу інкримінованого злочину.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, викладені в касаційній скарзі та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.
Як убачається зі змісту касаційної скарги засуджений, обґрунтовуючи касаційні вимоги, посилається, у тому числі, і на однобічність і неповноту судового розгляду, тоді як перевірка цих обставин до повноважень касаційного суду законом не віднесена. Отже, касаційний суд при касаційному розгляді виходить із обставин справи, встановлених судом.

Оцінюючи правильність постановлених щодо ОСОБА_6 судових рішень з огляду на правильність застосування кримінального закону та дотримання вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність кваліфікації його дій підтверджується зібраними по справі, дослідженими під час судового засідання і наведеними у вироку доказами у їх сукупності.

Зокрема, приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_6 , судом були перевірені та оцінені показання потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вказували на причетність ОСОБА_6 до вчиненого злочину.
Крім того висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні хуліганстватакож підтверджуються відомостями, які зафіксовані в протоколі огляду місця події від 11 листопада 2014 року.
Доводи засудженого про те, що суд необґрунтовано взяв до уваги показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки під час досудового розслідування мали місце розбіжності в їх показаннях є необґрунтовані так як вказані свідки були допитані безпосередньо в судовому засіданні і їх показання є послідовними та не містять суперечностей.
Таким чином підстави вважати, що докази якими суд обґрунтував доведеність вини ОСОБА_6 були зібрані з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, у зв`язку із чим вони є не допустимими, по справі відсутні.
Дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.296 КК Україникваліфіковано правильно.
З огляду на наведене, посилання в касаційній скарзі про те, що судом було неправильно застосовано кримінальний закон є безпідставними.
Апеляційний суд розглядаючи кримінальне провадження ретельно перевірив доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про правильне встановлення місцевим судом фактичних обставин провадження, доведеність вини засудженого у вчиненні злочину та правильність кваліфікації його дій. Свої висновки про залишення апеляційної скарги без задоволення судом належним чином мотивовано, а ухвала суду апеляційної інстанції є достатньо обґрунтованою та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Таким чином істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування судових рішень судом касаційної інстанції не встановлено.
За таких обставин колегія суддів вважає, судові рішення законними та обґрунтованими і підстав для задоволення касаційної скарги не вбачає.

З огляду на викладене, керуючись статтями 433-436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Корецького районного суду Рівненської області від 4 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 7 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2