03.06.2016 Єдиний унікальний номер 205/3079/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Провадження №1-кп/205/317/16

03 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000514 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодружений, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.03.2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 164 КК України, до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком в один рік;

- 31.08.2010 року за постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська іспитовий строк відмінено та направлено відбувати покарання у вигляді одного року обмеження волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ № 2-3936 від 26.11.2007 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно на користь ОСОБА_5 , до повноліття дитини, починаючи з 19.09.2007 року. Проте, ОСОБА_3 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 та будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. Згідно довідки - розрахунок Ленінського ВДВС Дніпропетровського управління юстиції, ОСОБА_3 , починаючи з 23.03.2010 року до 29.03.2016 року виплат по аліментам на утримання неповнолітньої доньки не здійснював, тобто 71 місяців 38 днів злісно ухилявся від сплати аліментів, після чого іншої допомоги не надавав, в центр зайнятості Ленінського району не звертався та заходів до працевлаштування не приймав, на попереджувальні листи ВДВС Ленінського району міста Дніпропетровська, погасити заборгованість і сплачувати аліменти, не реагував, у результаті чого у нього утворилася заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , станом на 29.03.2016 року 55 702,31 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, визнав у повному обсязі, покаявся, заявив про осуд своїх дій та посилаючись на положення ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань у судовому засіданні.

Не зважаючи на повне визнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Так допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що вона разом із ОСОБА_3 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 у неї народилася донька ОСОБА_6 , батьком якої є ОСОБА_3 . Приблизно з кінця травня 2007 року шлюбні відносини між нею та ОСОБА_3 фактично були припинені. Згодом вона у вересні 2007 року звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 26.11.2007 року ОСОБА_3 було зобов`язано до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, на її користь, до повноліття дитини, починаючи з 19.09.2007 року. Після ухваленого рішення ОСОБА_3 приблизно у 2008 році сплатив на утримання ОСОБА_6 грошові кошти приблизно у розмірі 1500 гривень, після чого жодної матеріальної допомоги не надавав. На теперішній час ОСОБА_3 жодної участі у вихованні, розвитку та утриманні своєї дитини не приймає, взагалі не цікавиться життям дитини, матеріальної або будь-якої іншої допомоги не надає.

Також вина ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, на дитину відповідного віку, на користь ОСОБА_5 , до повноліття дитини, починаючи з 19.09.2007 року;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.12.2006 року, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ;

- виконавчим листом №2-3936/2007р. виданого 12.12.2007 року, відповідно до якого рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2007 року ОСОБА_3 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, на дитину відповідного віку, на користь ОСОБА_5 , до повноліття дитини, починаючи з 19.09.2007 року;

- постановою про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2007 року, відповідно до якої на підставі виконавчого листа №2-3936/2007р виданого 12.12.2007 року було відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_3 ;

- попередженнями Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції на ім`я ОСОБА_3 з вимогою термінової сплати заборгованості по аліментам та негайного повідомлення місця роботи;

- довідками-розрахунками заборгованості по аліментам ОСОБА_3 , згідно яких заборгованість ОСОБА_3 по аліментам за період з 23.03.2010 року по 29.03.2016 року становить 55 702,31 грн.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 164 КК України.

Обставиною пом`якшуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом визнається повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який має не зняту та непогашену судимість за аналогічний злочин, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується задовільно, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин що обтяжують його покарання, а також думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просила суд призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 164 КК України, не наполягаючи на суворому покаранні, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів слід призначити йому покарання у вигляді обмеження волі передбаченого санкцією статті обвинувачення, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2010 року.
Вирішуючи питання про визначення початку строку виконання покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 29.03.2016 року був затриманий в порядку виконання вироку суду 22.03.2010 року яким він засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України до одного року обмеження волі і з того часу він відбуває покарання у відповідній кримінально-виконавчій установі відкритого типу. З огляду на це, суд вважає, що початок строку виконання остаточного покарання за цим вироком слід визначити з дня його фактичного затримання, тобто з 29.03.2016 року.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні. Цивільного позову по кримінальному провадженню не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2010 року, у вигляді одного місяця обмеження волі та визначити ОСОБА_3 , шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання, за сукупністю вироків, у вигляді обмеження волі строком на два роки один місяць.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 29 березня 2016 року.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1