Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/114/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2016 року Бродівський районний суд Львівської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди кримінальне провадження № 0000108 від 17.07.2015 р. про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини пп НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи зі злочинним наміром - тимчасово ухилитися від проходження військової служби, умисно, о 8 годині 20 хвилин 18 травня 2015 року самовільно залишив розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) до 26 грудня 2015 року, проводячи час на власний розсуд, не вживав мір для повернення до військової частини за наявності можливості для цього і не заявляв про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем,самовільно залишив місце служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.407 КК України.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, зокрема, про те, що він будучи призваним на військову службу за мобілізацією, у період з 18 травня 2015 року до 26 грудня 2015 року самовільно залишив розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). Залишивши місце служби поїхав по місцю свого проживання, так як захворіла його мати, яка є особою похилого вік і потрібна була його допомога. Весь цей час перебував вдома в с.Квітневе Дубенського району Рівненської області. Вважає, що вчинив неправильно, шкодує, що так сталося та просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у самовільному залишенні військовослужбовцем місця служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив злочин, який вірно кваліфіковано по ст.407 ч.4 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає визнання вини, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд не вбачає.

Виходячи з вищенаведених обставин суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним та достатнім буде призначення мінімального покарання передбаченого санкцією ст.407 ч.4 КК України у виді позбавлення волі.

З врахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з іспитовим строком та з покладенням обов`язків передбачених ст.76 ч.1 п.3 КК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік.
На підставі п.3 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

11.03.2016

Суддя ОСОБА_1