1Справа № 335/2340/16-к 1-кп/335/206/2016
21 червня 2016 року м. Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має вищу освіту, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, неофіційно працевлаштованої в громадській організації «Мост», яка фактично проживає за адерсою - АДРЕСА_1 , раніше не судимої;
- обвинуваченої у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, -
Наприкінці травня 2015 року у денний час, ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з полиці вказаної кімнати золоті сережки, вартістю 8000 гривень, що належали на праві власності потерпілій ОСОБА_5 , після чого зникла з місця скоєння злочину, тим самим завдала потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнала повністю. Суду пояснила, що наприкінці травня 2015 року у денний час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала з полиці кімнати золоті сережки після чого пішла. Крім того, наприкінці травня 2015 року у денний час знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи під приводом ремонту фототехніки, взяла у ОСОБА_5 фотоапарат «Nікоп D200» після чого збула його. У скоєному щиро кається.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом розяснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначених злочинів в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При визначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченої, яка повністю визнала провину і розкаялася в скоєному, активно сприяла органу досудового слідства в розкритті злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, неофіційно працює, раніше не судимої та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання
Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, визнала свою провину, активно сприяла органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченої, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 без ізоляції її від суспільства.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень;
- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 1 (одного ) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на неї судом такі обовязки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;
- періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1