АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 667/5510/14-к
Провадження № 11-кп/791/442/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: повернення обвинувального акта Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
іменем України
16 травня 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

Захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000561 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому розгляді суду першої інстанції, на ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.03.2016 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції вказав, що його складено з порушенням вимог ст. 291 КПК України, оскільки він не містить відомостей про місце проживання потерпілого ОСОБА_9 , який за адресою, вказаною в обвинувальному акті не проживає, його місце знаходження невідомо, що перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання та призначенню судового розгляду. Крім того, посилається на те, що зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини суперечать правовій кваліфікації та самому формулюванню обвинувачення.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів указує, що суд істотно порушив кримінальний процесуальний закон, оскільки адреса реєстрації та проживання потерпілого вірно зазначені в обвинувальному акті. Відсутність потерпілого не є підставою для повернення акту, при цьому від матері потерпілого стало відомо, що за адресою потерпілого судових повісток не надходило. Крім того вважає, що суд вийшов за межі розгляду вказавши, що в обвинувальному акті фактичні обставини суперечать правовій кваліфікації та самому формулюванню обвинувачення, чим порушив вимоги п.п. 1-9, ч. 2 ст. 291 КПК України.

Просить ухвалу суду скасувати та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для призначення нового розгляду, в іншому складі суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, частиною другою ст.291 КПК України визначено вичерпний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію цього правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст.291 КПК України.

Як убачається зі змісту обвинувального акту в даному кримінальному провадженні, він в цілому відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, оскільки слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, правову кваліфікацію цього правопорушення з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статтею.

Тому, на думку колегії суддів, з ухвали суду першої інстанції підлягає виключенню вказівка щодо зазначених в обвинувальному акті фактичних обставини, які суперечать правовій кваліфікації та самому формулюванню обвинувачення.

Відповідно до положень п.3 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, крім інших передбачених цією нормою процесуального права відомостей, зокрема, відомості про місце проживання потерпілого та його анкетні данні.

Як убачається з обвинувального акта, який надійшов до Комсомольського районного суду м. Херсона, потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_10 , який проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Між тим, за матеріалами судового провадження, вказане в обвинувальному акті місце проживання потерпілого ОСОБА_10 , є сумнівним щодо його відповідності фактичним даним в цій частині, оскільки вжиті судом заходи щодо належного повідомлення представника потерпілого про дату, час і місце підготовчого судового засідання результатів не мали, судові повістки, направлені на його адресу, повернулися без отримання із зазначення на конверті причини повернення "за закінченням терміну зберігання".

При цьому колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що суд два рази відкладав підготовче судове засідання з метою забезпечення участі потерпілого ОСОБА_10 в його проведенні, проте прокурор у кримінальному провадженні за цей час не вжив жодних заходів для повідомлення суду додаткових даних щодо місцезнаходження потерпілого, а ствердження в апеляційній скарзі про те, що від матері потерпілого стало відомо, що за адресою потерпілого судових повісток не надходило нічим не підтверджено.

З ухвали суду від 18 березня 2016 року слідує, що обвинувальний акт прокурору був повернутий у зв`язку з його невідповідністю вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме в частині анкетних відомостей потерпілого, і з таким висновком, враховуючи вищенаведене, погоджується колегія суддів, вважаючи судове рішення законним і обґрунтованим.

Крім того, згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі "Абрамян проти Росії" від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі "Камасінскі проти Австрії", №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі "Матточіа проти Італії", №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі "І.Н. та інші проти Австрії", №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі "Даллос проти Угорщини", № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", п. 54, а також "Даллос проти Угорщини", п. 47).

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, містить в собі не формулювання обвинувачення, а лише перелік обставин, які встановлені органами досудового слідства.

Крім того, слід звернути увагу на те, що згідно обвинувального акту ОСОБА_8 взагалі не має статусу обвинуваченого, так як за цим процесуальним рішенням йому лише повідомлено про підозру, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що передбачає наявність у нього статусу підозрюваного.

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, апеляційний суд приходить до висновку про наявність обставини, що перешкоджали судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_8 .

З огляду на викладене, апеляційним судом встановлено, що обвинувачення ОСОБА_8 у встановленому законом порядку висунуте не було, оскільки воно, в супереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не міститься в самому обвинувальному акті.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню підлягає частково.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити частково.

Ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 березня 2016 року змінити.

Виключити з ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 березня 2016 року посилання на те, що зазначені в обвинувальному акті фактичних обставини суперечать правовій кваліфікації та самому формулюванню обвинувачення.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис) ОСОБА_2 ,

(підпис) ОСОБА_3 ,

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2