Справа № 727/1968/16-к Провадження № 1-кс/727/775/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі :

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю заявника адвоката ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого по неповерненню тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

21.03.2016 року адвокат ОСОБА_3 діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого по неповерненню тимчасово вилученого майна.

В скарзі зазначив, що ст. слідчим СУ ГУ НП в Чернівецькій області ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000119 від 01.02.2016 року за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

01.02.2016 року по даному кримінальному провадженню був затриманий в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ст. 332 ч.2 КК України. Під час затримання, слідчим ОСОБА_4 , без ухвали слідчого судді, був проведений огляд транспортного засобу і в процесі цього було вилучено грошові кошти в сумі 4000 ЄВРО, з яких 3000 ЄВРО знаходилися в кишені одягу затриманого та 1000 ЄВРО в кабіні транспортного засобу.

14.03.2016 року ним було направлено слідчому клопотання про повернення вилучених грошових коштів ОСОБА_5 , оскільки вони не мають жодного відношення до вказаного кримінального провадження.

17.03.2016 року слідчий своєю постановою відмовив йому в задоволенні клопотання посилаючись на те, що вилучені грошові кошти визнані ним речовими доказами та є предметом кримінального правопорушення. Також обґрунтовує своє рішення тим, що гроші вилучені з транспортного засобу та у підозрюваного і можна вважати, що вони використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, призначалися до схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, одержанні внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий починаючи з 02.02.2016 року і до теперішнього часу незаконно, без відповідного на те судового рішення, продовжує позбавляти ОСОБА_5 можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном грошима в сумі 4000 ЄВРО, які у нього були тимчасово вилучені.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Цими статтями КПК України визначені два види заходів забезпечення кримінального провадження, такі як тимчасовий доступ до речей і документів з можливим подальшим їх вилученням, у разі прийняття відповідного судового рішення, а також накладення арешту на майно. Дані заходи забезпечення кримінального провадження здійснюються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Ст. 167 КПК України встановлені підстави тимчасово вилучення майна, яким може бути у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатньо підстав вважати, що вони : 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди ; 2) призначалися ( використовувалися ) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення ; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом ; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Грубо ігноруючи вказані вище положення кримінально процесуального законодавства, слідчий без законних на то підстав вчасно не звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна грошових коштів в сумі 4000 ЄВРО і продовжує їх утримувати до теперішнього часу. Своїм рішення від 17.03.2016 року про відмову в задоволенні клопотання щодо повернення грошей, навмисно і незаконно позбавляє гр. ОСОБА_5 права володіти та користуватися майном. Дані про те, що ОСОБА_5 добровільно надав стороні обвинувачення грошові кошти для зберігання відсутні.

Тому просив визнати незаконною бездіяльність слідчого в неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язати слідчого ОСОБА_4 негайно повернути 4000 ЄВРО гр. ОСОБА_5 , які були вилучені у нього 01.02.2016 року в ході огляду місця події.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги у повному обсязі і дав свої пояснення.

Слідчий в судовому засіданні вважав, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки грошові кошти визнані 02.02.2016 року речовим доказом по кримінальному провадженню, на теперішній час орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які були вилучені у ОСОБА_5 при його затриманні.

Заслухавши учасників процесу суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 01.02.2016 року. Під час затримання та огляду автомобіля, яким той керував було виявлено у самого затриманого в кишенях одягу 3000 ЄВРО і в салоні автомобіля 1000 ЄВРО. Дозвіл на проведення обшуку в установленому порядку не надавався.

02.02.2016 року вилучені грошові кошти в сумі 4000 ЄВРО слідчим було визнані як речові докази.

До моменту звернення до суду зі скаргою заявника, слідчий чи прокурор з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у вигляді 4000 ЄВРО не звертався.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено.

Ні слідчий, ні прокурор з таким клопотанням не зверталися, тимчасово вилучене майно підозрюваному не повернули.

Відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони : 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або ) зберегли на собі його сліди ; 2) призначалися ( використовувалися ) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення ; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом ; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/ або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином слідчий в кримінальному провадженні не встановив чи відносяться вилучені грошові кошти у ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, яке інкримінується у вину ОСОБА_5 , у встановлений законом строк не звернувся до суду за накладенням арешту на тимчасово вилучене майно, а тому його дії по утриманню майна є протизаконними.

Слідчий після подання скарги на його дії по неповерненню тимчасово вилученого майна, звертався з клопотанням про накладення арешту, однак судом відповідно до вимог ч.3 ст. 172 КПК України клопотання було повернене для усунення недоліків.

28.03.2016 року слідчим було надано клопотання про поновлення строку для звернення з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти і зазначено поважні причини пропуску такого строку.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.03.2016 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про поновлення строку для звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у вигляді грошових коштів в сумі 4000 ЄВРО, які були вилучені під час огляду ОСОБА_5 01.02.2016 року.

Таким чином оскільки відповідно до кримінально-процесуального законодавства слідчий не звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене майно не являється таким, на яке розповсюджується дія ч.2 ст. 167 КПК України, тому дане майно слід повернути ОСОБА_5 відповідно до вимог ч.5 ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного та ст.ст. 100, 167-169, 170-171, 303,304,306,307 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 негайно повернути ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 4000 ЄВРО, які були тимчасово вилучені 01.02.2016 року під час проведення огляду автомобіля та особисто ОСОБА_5 та визнані 02.02.2016 року речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000119.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1