1Справа № 335/4939/16-к 1-кп/335/307/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2016 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, директора ТОВ «Скарабей-7», розлученого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,
Так, до п. 3 «Інформація про відповідальну особу інженера з технічного нагляду» внесена недостовірні інформація про те, що технічний нагляд здійснює фізична особа підприємець ОСОБА_6 не підставі договору на здійснення технічного нагляду № б/н від 16.04.2008.
До п. 4 «Інформація про генерального підрядника», п. 6 «Інформація про осіб, відповідальних за виконання робіт» внесена недостовірна інформація про те, що генеральним підрядником є ТОВ «Тандем 2005 К Плюс», відповідальною особою є виконроб ТОВ «Тандем 2005 К Плюс» ОСОБА_7 на підставі договору № 09/04-2008 від 09.04.2008.
До п. 7 «Інформація про генерального проектувальника», п. 8 «Інформація про відповідальних осіб генерального проектувальника», п. 9 «Інформація про проектну документацію» внесена недостовірна інформація про те, що проектна документація розроблена ПП «Гарантроект», а авторський нагляд на об`єкті здійснювався ОСОБА_8 .
Відповідно до п. 16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461, замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації готовності об`єкта до експлуатації.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому злочині, передбаченому ч.1 ст.366 КК України визнав повністю.
До обвинувального акту було долучена угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 27.04.2016 року, відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненому злочині, сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 366 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 4250 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим, думку обвинуваченого, який просить затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, та захисника, який не заперечує проти цього, дослідивши угоду на відповідність вимогам КПК, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ст.474 ч.4, ч.5 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.366 КК України як складання завідомо неправдивих офіційних документів.
Відповідно до ст..66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі вину обвинуваченої ОСОБА_5 обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують вину ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.
При призначенні узгодженого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст..12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, разом з тим характеризується позитивно, з метою співпраці у викритті кримінального правопорушення вчинив відповідні дії, а саме: докладно розповів слідству про обставини, час та місце вчинення злочину, та вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства.
Вказані вину пом`якшуючі обставини суттєво знижують ступінь тяжкості скоєного злочину та з урахуванням даних про особу підсудного, суд вважає за можливе на підставі ст. 69 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої ч.1 ст.366 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді у вигляді штрафу у розмірі 4250 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.04.2016 року.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст..366 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосування ст.69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 4250 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1