23.05.2016 Єдиний унікальний номер 205/766/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2014 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік на підставі ст.ст. 75, 104 КК України; проживаючого в АДРЕСА_1 , тримається під вартою з 30 грудня 2015 року, -

у вчинення злочину, передбаченого ст. 259 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 30 грудня 2015 року, близько 17.55, знаходячись біля залізничного переїзду станції «178 км.» Придніпровської залізниці в селищі «Діївка-2» м. Дніпропетровська, маючи умисел на здійснення завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, здійснив виклик на номер спеціальної лінії «102» та повідомив про те, що залізничний переїзд станції «178 км.» замінований, після чого оглядом місця події слідчо-оперативною групою Ленінського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області разом з рятувальним підрозділом 4 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області не було встановлено ознак мінування вказаного переїзду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винність свою не визнав та відмовився від дачі показань, посилаючись на положення статті 63 Конституції України.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_5 винність свою не визнав, його винність у вчиненому злочині підтверджується наступними доказами:

- рапортами працівників поліції від 30 грудня 2015 року про надходження від ОСОБА_5 повідомлення про мінування залізничного переїзду «178 км.» (Т.1, а.с. 4, 49), -

- протоколом огляду місця події від 30 грудня 2015 року, яким зафіксовано залізничний переїзд станції «178 км.» (Т.1, а.с. 5), -

- протоколом огляду від 30 грудня 2015 року будинку АДРЕСА_1 (Т.1, а.с. 7), -

- протоколом огляду та вилучення від 30 грудня 2015 року за місцем проживання ОСОБА_5 мобільного телефону «Ноікя», імей НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з якого було здійснено два вихідних дзвінка на номер « НОМЕР_3 » (Т.1, а.с. 8), -

- протоколом огляду від 31 грудня 2015 року диску з аудіозаписом телефонної розмови ОСОБА_5 з оператором спеціальної лінії «102» та стенограмою розмови, змістом якої є мінування вказаного залізничного переїзду (Т.1, а.с. 13-14), -

- оперативним донесенням про залучення рятувального підрозділу 4 ДПРЧ 8 ДПРЧ ГУ ГУНС України в Дніпропетровській області для перевірки наявності вибухового пристрою на залізничному переїзді «178 км.», внаслідок якої було призупинено рух пасажирського поїзду № 85/87 «Новоалексіївка-Львів-Ковельськ» (Т.1, а.с. 54).

Аналізуючи докази, які зібрано у кримінальному провадженні, в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_5 у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху; а його умисні дії правильно кваліфіковано за ст. 259 ч. 1 КК України.

Наведеними доказами об`єктивно спростовується заперечення своєї винуватості ОСОБА_5 , який був безпосередньо викритий у вчиненні вказаних протиправних дій, та доводи захисту про недоведеність його вини є безпідставними.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступень суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який є тяжким; рецидив злочину, що є обставиною, яка обтяжує покарання; а також дані, що характеризують особу ОСОБА_5 , а саме, що він посередньо характеризується, суспільно корисною працею не займався, раніше судимий, і на теперішній час відносно нього триває інше судове провадження, пов`язане з обвинуваченням у вчиненні злочину протягом іспитового строку за попереднім вироком суду.

З огляду на це, виходячи з обставин вчинення злочину та схильності обвинуваченого до продовження протиправної діяльності, покарання ОСОБА_5 , не максимальне, але й достатнє для його виправлення, має бути призначене у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 259 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою, обчислюючи початок строку відбування покарання з 30 грудня 2015 року.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 30 грудня 2015 року до дня набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Диск з аудіо записом, визнаний речовим доказом (Т.1, а.с. 17), зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти діб після проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1