УХВАЛА
Іменем України
13 червня 2016 року м.Одеса

Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого з ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, в першому слідчому відділі слідчого управління прокуратури Одеської області знаходяться матеріали досудового розслідування №0000385, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 26.02.2014 лейтенант міліції ОСОБА_5 наказом начальника ГУМВС України в Одеській області за №90-о/с від 26.02.2014 призначений на посаду слідчого СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області; 07.11.2015 лейтенант поліції ОСОБА_5 наказом начальника ГУ Національної поліції в Одеській області за №142 від 07.11.2015 призначений на посаду слідчого СВ Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУ Національної поліції в Одеській області.

У своїй діяльності ОСОБА_5 керувався вимогами КПК України, КК України, Законом України «Про міліцію», Законом України «Про Національну поліцію» та відомчими інструкціями та наказами.

18.03.2015 приблизно о 13 год. 30 хв. слідчий ОСОБА_5 , за вказівкою чергового по Малиновському ВП, в складі слідчо-оперативної групи виїхав до кв. АДРЕСА_1 , де начебто помер власник ОСОБА_6 . На місці, за вказівкою ОСОБА_5 співробітники домоуправління АДРЕСА_2 здійснили злам вхідної двері кв. АДРЕСА_3 , які були зачинені на один замок. В квартирі ОСОБА_5 виявив труп померлого ОСОБА_6 з гнильними змінами.

Після чого слідчий ОСОБА_5 з залученням понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 провів огляд трупу, склавши відповідний протокол, але фактично він провів огляд квартири. При цьому, всупереч вимогам ст.238 КПК України провів огляд трупу без участі судово-медичного експерта чи лікаря. В ході огляду ОСОБА_9 вилучив з квартири АДРЕСА_3 наступне: паспорт ОСОБА_6 , довідку про ідентифікаційний номер ОСОБА_6 , ключі від квартири, документи на квартиру- технічний паспорт, договір купівлі-продажу, свідоцтво про право власності, ключі від автомобілю- вантажного фургону «Мерседес Бенц Віто», держномер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , а також золотий ланцюг з хрестом, вартістю 65.000 грн., золотий наручний годинник з браслетом. Всупереч вимогам ст.ст.237, 234 УПК України вищевказані документи та предмети не були вписані в протокол огляду, не упаковані та опечатані. Крім того, слідчий СВ Малиновського ВП лейтенант поліції ОСОБА_5 , зловживаючи службовим становищем, розписався від імені понятого ОСОБА_8 в протоколі огляду трупу ОСОБА_6 .
Після чого, 18.03.2016 ОСОБА_5 розпочав кримінальне провадження №0001102 від 18.03.2016 за фактом смерті ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України, яке 21.03.2016 закрив на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Далі, 21.03.2016 в своєму службовому кабінеті, розташованому по вул.. Ак. Філатова, 23-«в» в м. Одесі ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем та діючи всупереч інтересам служби, передав сторонній особі ОСОБА_10 під розписку ключі від квартири ОСОБА_6 та ключі від вантажного фургону «Мерседес Бенц Віто», держномер НОМЕР_1 .
Після чого, невстановленими особами вказаний вантажний фургон, який знаходився у дворі дому АДРЕСА_4 , був вкрадений.
Вказаний вантажний фургон належав ОСОБА_6 на підставі довіреності на право розпорядження даним транспортним засобом, яка була видана 23.08.2011 власником ОСОБА_11 та завірена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12
07.04.2016 двоє невстановлених шахраїв прибули до ОСОБА_11 , якого ввели в оману, стверджуючи, що померлий ОСОБА_6 винен був одному з них гроші і тому начебто жінка ОСОБА_6 передала їм вантажний фургон та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , видане 23.08.2011 РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області. На прохання двох вказаних чоловіків, ОСОБА_11 прибув до приватного нотаріуса ОСОБА_13 , офіс якої розташований в АДРЕСА_5 , де оформив видачу довіреності від 07.04.2016 на право розпорядження вантажним фургоном «Мерседес Бенц Віто», держномер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами)- НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_14
15.04.2016 в регіональному сервісному центрі МВС в Одеській області, розташованому в м. Одесі по вул. Ак. Корольова, 5, ОСОБА_14 з ОСОБА_15 уклав договір купівлі продажу транспортного засобу за №330104, а саме: ОСОБА_15 купив вантажний фургон «Мерседес Бенц Віто», держномер НОМЕР_1 .
Даний транспортний засіб оголошений слідчим в розшук, та на нього необхідно накласти арешт, так як він в дійсності належить спадкоємцям ОСОБА_6 . Крім того, арешт необхідно накласти, так як вантажний фургон є предметом кримінального правопорушення, на ньому зберігаються сліди злочину.

Згідно зі ст.170 КПК України необхідно накласти арешт і заборонити теперішньому власнику вантажного фургону ОСОБА_15 користуватися ним та розпоряджатися.

Крім того, згідно зі ст.172 ч.2 КПК України слід клопотати перед слідчим суддею про розгляд судом без виклику теперішнього власника вантажного фургону ОСОБА_15 , так як існує реальна загроза того, що вказаний транспортний засіб може бути схований чи розібраний на запасні частини.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень для встановлення істини по кримінальному провадженню, слідчий звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, про накладення арешту на вказаний автомобіль.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання та заслухавши прокурора, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім цього ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на вантажний фургон «Мерседес Бенц Віто», держномер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами)- НОМЕР_3 ,який за обставинами кримінального провадження може бути доказом вказаного злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вантажний фургон «Мерседес Бенц Віто», держномер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами)- НОМЕР_3 , який згідно договору купівлі продажу належить ОСОБА_15 , 1953 р.н., прож. в АДРЕСА_6 , заборонити його використовування та заборонити розпорядження фургоном.

Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: