Дата документу Справа № 310/9723/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/579/16
Єдиний унікальний № 310/9723/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004673, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2016 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алма-Ата Казахстан, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого слюсарем-ремонтником на ТОВ «Нова Хортиця», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.06.2005 р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 2 роки;

- 04.10.2005 р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 19.04.2011 р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України був звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 2 роки;

- 14.06.2012 р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.10.2013 р. невідбута частина покарання замінена більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт на строк 1 рік 5 місяців 9 днів. 16.01.2015 р. знятий з обліку на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29.12.2014 р., у зв`язку з заміною виправних робіт штрафом;

- 25.09.2015 р. Бердянським міськрайонним судом Запорізькій області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України;

в с т а н о в и л а:
в апеляційних скаргах прокурор у кримінальному провадженні та заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_7 посилаючись на незаконність оскаржуваного вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність зазначають, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення по даному кримінальному провадженню 01, 08 та 20 вересня 2015 року, тобто до постановлення відносно останнього вироку від 25.09.2015 року, а тому обвинуваченому повинно бути призначено остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, а не ст. 71 КК України, як вказано у вироку.

З огляду на вказане, просять вирок суду першої інстанції в цій частині змінити та застосувати до ОСОБА_8 положення ч. 4 ст. 70 КК України, замість ст. 71 КК України.

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2016 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Відповідно до вимог ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 вересня 2015 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання обчислюється з часу фактичного затримання обвинуваченого, а саме з 30 вересня 2015 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 30.09.2015 року по день набрання вироком законної сили.

Позовна заява ОСОБА_9 задоволена і ухвалено стягнути на користь останньої з обвинуваченого ОСОБА_8 на відшкодування завданої матеріальної шкоди суму у розмірі 1100 грн. Позовна заява ОСОБА_10 задоволена і ухвалено стягнути на користь останнього з обвинуваченого ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 4000 грн.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 01 вересня 2015 року приблизно о 10 годині, знаходячись в приміщенні Бердянської спеціалізованої школи № 16, що розташована по вул. Лієпайській у м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу проник до навчального кабінету № 42, звідки таємно, повторно, викрав належне ОСОБА_9 майно на загальну суму 1700 гривень.

08 вересня 2015 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, знаходячись біля вхідних воріт Бердянського морського торгівельного порту, який розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького, 2, ОСОБА_8 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом купівлі ноутбука попросив передати йому грошові кошти в сумі 2000 гривень, а також мобільний телефон марки «Nоkіа Lumіа 520», щоб здійснити з нього дзвінок. ОСОБА_10 , будучи впевненим в тому, що ОСОБА_8 , поверне йому мобільний телефон та надасть ноутбук для купівлі, погодився з його проханням та передав йому мобільний телефон «Nоkіа Lumіа 520» та грошові кошти в сумі 2000 гривень. Після цього, ОСОБА_8 , разом з викраденим майном під приводом передачі потерпілому ноутбука зайшов на територію Бердянського морського торгівельного порту та діючи непомітно залишив його територію через інші ворота, тим самим діючи повторно заволодів мобільним телефоном та грошовими коштами потерпілого, чим завдав останньому майнову шкоду на суму 4000 гривень.

20 вересня 2015 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, знаходячись біля торгового ларька, який розташований навпроти будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно, повторно, викрав належне ОСОБА_11 майно, чим задав останньому шкоду в розмірі 1200 гривень.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарг; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційні скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_7 підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 , кваліфікація дій останнього, встановлені і вказані обставини у обвинувальному вироку, відповідають фактичним обставинам провадження, які згодом суд поклав у основу вироку, та є вмотивованими і обґрунтованими.

Оскільки ці висновки ґрунтуються на обставинах подій, які сторонами провадження не оспорюються, тому дані обставини перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Порушень ст. ст. 349, 370 КПК України щодо обґрунтованості і вмотивованості винуватості ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення у вироку суду, колегія суддів не вбачає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України кваліфіковані правильно.

Колегія суддів погоджується з висновками районного суду про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 саме такого виду та розміру покарання.

Разом з тим, апеляційні доводи прокурорів про порушення правил призначення остаточного покарання із застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків, на думку колегії суддів, є слушними, оскільки суд визначаючи покарання, не врахував, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення по даному кримінальному провадженню 01 вересня 2015 року, 08 вересня 2015 року та 20 вересня 2015 року, тобто до постановлення відносно останнього вироку від 25.09.2015 року, а тому обвинуваченому повинно було бути призначено остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, а не ст. 71 КК України, як вказано у вироку.

У зв`язку з наведеним, і оскільки становище обвинуваченого ОСОБА_8 не погіршується, вирок суду першої інстанції в частині призначення йому остаточного покарання, підлягає зміні для приведення у відповідність до закону про кримінальну відповідальність.

Інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували безумовними підставами для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 408 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 змінити.

Вважати ОСОБА_8 остаточно засудженим відповідно до вимог ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Врешті вирок залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченого з 30.09.2015 року по 06.04.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4