Справа № 573/846/16-к
Номер провадження 1-кп/573/67/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22 квітня 2016 року за №0000243, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, розлученого, не працюючого, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, не інваліда, раніше судимого:

1) 23 січня 2001 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 17, ч. 2, 3 ст. 140 КК України на підставі ст. 42 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, звільненого 02 січня 2004 року умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців 17 днів;

2) 26 квітня 2004 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України (2001 року) до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 19 травня 2008 року по відбуттю строку покарання;

3) 08 жовтня 2008 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 305, ч. 2 ст. 15- ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України (2001 року) до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 02 жовтня 2013 року по відбуттю строку покарання;

4) 12 листопада 2013 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України (2001 року) до 3 місяців арешту, звільненого 09 січня 2013 року по відбуттю строку покарання;

5) 23 січня 2014 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 395 КК України (2001 року) до 2 місяців арешту;

6) 07 травня 2014 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України (2001 року) до 2 років 7 місяців позбавлення волі;

7) 09 жовтня 2014 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України, на підставі ст. 70 КК України (2001 року) до 2 років 8 місяців позбавлення волі, звільнений 16 березня 2016 року по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:
11 березня 2016 року Дзержинським районним судом Харківської області за поданням Олексіївської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №25 відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців з покладанням на останнього наступних обов`язків:

1) прибувати в період нагляду в 1, 2, 3 та 4 тижні кожного місяця до співробітника в територіальному органі внутрішніх справ, який проводить реєстраційну відмітку;

2) не залишати своє помешкання після 22:00 години вечора до 06:00 години ранку без відповідного на те дозволу керівництва ВВС. При необхідності порушити цю заборону з поважної причини, необхідно попередити керівництво ВВС;

3) не виїжджати за межі пункту проживання на постійне чи тимчасове перебування без письмового дозволу керівництва ВВС. В разі необхідності виїздити за територію пункту проживання, письмово повідомити керівництво ВВС про мету, термін та точну адресу знаходження, отримати дозвіл, маршрутний листок, в якому зробити відповідні реєстраційні відмітки;

4) не відвідувати бари, ресторани, кафе, магазини та інші громадські місця, де алкогольні напої реалізуються на розлив, а також вокзалів та аеропортів без відповідного на те дозволу ВВС.

З ухвалою суду ОСОБА_4 письмово ознайомлено 11 березня 2016 року та попереджено про кримінальну відповідальність у разі ухилення від адміністративного нагляду.

16 березня 2016 року ОСОБА_4 звільнився з місць позбавлення волі, де йому роз`яснено обов`язок по прибуттю до обраного місця проживання з`явитися до Білопільського ВП для постановки на облік у зв`язку з встановленням щодо нього адміністративного нагляду терміном на 12 місяців.

17 березня 2016 року ОСОБА_4 прибув до м. Ворожба Білопільського району Сумської області, але без поважних причин у визначений строк не з`явився до Білопільського ВП для постановки на облік у зв`язку з встановленням щодо нього адміністративного нагляду, а також був відсутнім за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 з 16 по 26 березня 2016 року, що було встановлено працівниками поліції під час перевірки останнього за місцем проживання.

31 березня 2016 року встановлено місцезнаходження ОСОБА_4 , після чого працівниками Білопільського ВП здійснено виїзд до м. Ворожба, де останньому роз`яснено обмеження адміністративного нагляду, у тому числі про те, що відповідальними службами поліції буде проводитися перевірка та здійснення контролю за його місцем проживання.

У період з 01 по 22 квітня 2016 року ,з метою ухилення від адміністративного нагляду та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя та авторитету правоохоронних органів та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на порушення встановленого порядку здійснення правосуддя і діяльності органів внутрішніх справ, який забезпечує встановлення та здійснення відповідно до закону адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб, ОСОБА_4 самовільно залишив місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 та перебував у м. Білопілля в домогосподарстві громадянина ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , де і проживав, не повідомивши про це відповідні органи.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми вищевказаними умисними протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, тобто порушення правил адміністративного нагляду, а саме: самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Під час досудового розслідування 29 квітня 2016 року між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

29 квітня 2016 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт із зазначеною угодою про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та захисник останнього ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового розгляду справи не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 314, 315, 373, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 квітня 2016 року, укладену між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 Кримінального кодексу України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання за цим законом у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня затримання і поміщення до Сумського слідчого ізолятора.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: