Бучацький районний суд Тернопільської області
Справа № 595/781/16-к
Провадження 1-кп/595/85/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2016

Бучацький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000056 від 12 лютого 2016 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , який не працює, в силу ст.89 КК України не судимого,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

06 лютого 2016 року ОСОБА_5 , перебуваючи на території свого господарства, що по АДРЕСА_2 , та проводячи прибирання території, в насадженнях кущів на землі виявив бойові припаси, а саме бойову наступальну осколкову ручну гранату РГ-42, яка спорядженна вибуховою речовиною, та патрон калібру 7,62 мм.

В цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на придбання, шляхом привласнення знайденого, носіння та зберігання бойових припасів.

Реалізуючи свій злочинний намір, 06 лютого 2016 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_5 , без передбаченого законом дозволу, всупереч вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року, привласнив знайдені бойові припаси, взяв у руки бойову наступальну осколкову ручну гранату РГ-42, яка спорядженна вибуховою речовиною, та патрон калібру 7,62 мм і з місця на території господарства, де їх знайшов, переніс бойові припаси у приміщення свого гаражу, який знаходиться на території господарства, по АДРЕСА_2 , де поклав їх на верхню частину шафи.

В період часу з 06 по 12 лютого 2016 року, за відсутності передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 зберігав бойову наступальну осколкову ручну гранату РГ-42, яка спорядженна вибуховою речовиною, та патрон калібру 7,62 мм у гаражному приміщенні на верхній частині шафи, за адресою: АДРЕСА_2 .

12 лютого 2016 року за місцем проживання ОСОБА_5 , по АДРЕСА_2 , проведено санкціонований обшук, в ході якого у приміщенні гаражу на верхній частині шафи виявлено бойову наступальну осколкову ручну гранату РГ-42, яка спорядженна вибуховою речовиною, та боєприпас калібру 7,62 мм, який є штатним патроном до нарізної вогнепальної зброї та придатний до стрільби.

Такі умисні дії підозрюваного ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

25 квітня 2016 року згідно вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000056, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_4 , згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України, яке повинен понести ОСОБА_5 .

Угодою передбачено наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання, встановлені ст.476 КПК України.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним і суспільним інтересам.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.ст.65,69 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Керуючись ст.ст.314,373,374,474,475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 квітня 2016 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази, якими є осколкова ручна граната РГ-42 та патрон калібру 7,62 мм, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь державного бюджету 315,84 грн. витрат на проведення судової вибухотехнічної експертизи №3-2/16 від 18.04.2016 року та 527,76 грн. витрат на проведення судово - балістичної експертизи №1.2-62/16 від 25.03.2016 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1