МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/60/16-к
Провадження № 1-в/480/55/16
Ухвала
18 березня 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
представників ОВК (№ 53) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в режимі відео-конференції із Ольшанською виправною колонією Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 53) клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Домашів Ківерцівського району Волинської області, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
ОСОБА_7 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2012 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання на підставі ст. 70, ст. 71 КК України, у виді шести років позбавлення волі.
На момент розгляду справи засуджений відбув 5 років 9 місяців 5 днів. Невідбутий строк складає 2 місяці 26 днів, з урахуванням перерахунку відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання .
15.01.2016 засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників установи виконання покарань, які заперечували проти задоволення клопотання, пояснюючи це тим, що засуджений не довів свого виправлення, думку прокурора, який вважав, що клопотання не підлягає задоволенню з тих же підстав, пояснення засудженого, який просив його звільнити умовно-достроково, суд дійшов такого.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що з 14.05.2013 засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в Ольшанській виправній колонії (№ 53). За час відбування покарання ОСОБА_7 зарекомендував себе таким чином: до суспільно-корисної праці ставиться посередньо, на виробництві установи був працевлаштований, але згодом відмовився працювати з власної ініціативи. За порушення встановлених правил поведінки та розпорядку дня мав шість стягнень, які погашені у встановленому законом порядку. Засуджений ОСОБА_7 за сумлінну поведінку і ставлення до праці має одне заохочення.
Засуджений ОСОБА_7 участі у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає, так як не вважає доцільним. Активність під час чергувань, двогодинних відпрацювань та в роботах з благоустрою відділення не проявляє, поставлені об`єми робіт виконує, але потребує постійного контролю. На заходи профілактично-виховного впливу реагує посередньо. У відношенні до представників адміністрації веде себе зухвало.
Засуджений ОСОБА_7 за характером запальний, брехливий, скритний. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими негативної спрямованості.
Засуджений ОСОБА_7 дотримується норм санітарної гігієни, стежить за своїм зовнішнім виглядом. Соціально-корисні зв`язки з рідними і близькими підтримує шляхом листування.
У судовому засіданні ОСОБА_7 повідомив, що працював і ніколи не відмовлявся працювати, відвідує церкву, вважає, що у наданій йому характеристиці відображені необ`єктивні дані щодо нього.
Представники установи виконання покарань у судовому засіданні підтвердили, що всі наведені у характеристиці засудженого ОСОБА_8 дані відповідають дійсності; пояснили, що засуджений дійсно відвідує церкву, але з заявою про участь у програмі диференційованого впливу на засуджених засуджений ОСОБА_8 до адміністрації установи не звертався; повідомили, що станом на 18.03.2016 засуджений має непогашене стягнення за порушення вимог режиму утримання, нетактовну поведінку до представників адміністрації установи.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягненням ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.
Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
З характеризуючих матеріалів щодо засудженого ОСОБА_7 вбачається, що він характеризується посередньо, не працевлаштований на виробництві установи, при цьому відповідно до медичного висновку ОСОБА_7 є здоровим та працездатним. Відбутий строк покарання складає 5 років 9 місяців 5 днів, але за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 має всього одне заохочення, станом на день розгляду клопотання засуджений має непогашене стягнення.
Отже, засуджений ОСОБА_7 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення і щодо нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 537,539 КПК України, суд, -
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів.
Суддя ОСОБА_1