АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 661/2435/13-к
Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/711/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 cт. 185, ч.4 ст. 187,
п. 6 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 357 КК України
У Х В А Л А
іменем України
18 липня 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000347 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14 лютого 2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка Херсонської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Суворовського районного суду м. Херсон від 05.12.2013 року за ч.1 ст. 393 КК України на 3 роки позбавлення волі,

засуджено: за ч. 3 ст.357 КК України на 30 (тридцять) діб арешту;

за ч.3 ст.185 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі;

за ч.4 ст. 187 КК України - на 10 (десять) років позбавлення волі;

за п.6 ч.2 ст.115 КК України на 13 (тринадцять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 покарання 13 (тринадцять) років позбавлення волі.

На підставаі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за вироком Суворовського районного суду м. Херсон від 05.12.2013 року, більш суворим, що призначено за даним вироком, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Міра запобіжного заходу тримання під вартою з 25.02.2013 року.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Таврійськ Херсонської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

засуджено: за ч.3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення таких злочинів.

1) 17 січня 2013 року в період часу з 17:00 год. до 23:30 год., ОСОБА_8 , шляхом пошкодження скла вікна кімнати, проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_10 : гроші в сумі 500 грн., мобільний телефон «NOKIA 16162» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 200 грн., з сім-картою МТС, вартістю 20 грн., мобільний телефон марки «Samsung S-3850», вартістю 1250 грн., цифровий фотоапарат на 16 Mgp марки «Кеnon», вартістю 3000 грн., електронну цигарку, вартістю 80 грн., набор біжутерії (ланцюжок, сережки, подарункову коробку), вартістю 500 грн., шкатулку вартістю 30 грн., каблучку із металу жовтого кольору, вартістю 30 грн., три пари сережок із металу жовтого кольору, вартістю 40 грн. одна, на суму 120 грн., дві пари сережок із металу сірого кольору, вартістю 50 грн. одна, на суму 100 грн., чим заподіяв їй матеріальну шкоду на загалну суму 5830 грн.

2) Крім того, 05.02.2013 року приблизно о 20:00 год., ОСОБА_8 , повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли у жилий будинок АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали ноутбук «АСЕР» моделі «ASPIRE», який належав ОСОБА_11 , чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на суму 2500 грн.

3) 14 лютого 2013 року в період часу з 13:00 год. до 22:00 год., ОСОБА_8 , повторно, шляхом пошкодження скла вікна кімнати, проник до приміщення будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_12 : мобільний телефон «МТС-252» ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 300 грн., сім-карту «МТС» вартістю 10 грн., з грошовими коштами на рахунку 10 грн., мобільний телефон марки «Samsung 1080», вартістю 300 грн. з сім-картою «МТС» вартістю 10 грн. з грошима на рахунку в сумі 15 грн., срібні сережки вартістю 250 грн., срібний ланцюжок, вагою 20 грамів, вартістю 2500 грн., срібний браслет, вартістю 400 грн., три срібні каблучки, вартістю 200 грн. одна, на суму 600 грн., біжутерію, загальною вартістю 200 грн: буси (чотири шт.) дерев`яні, з бурштину, різнокольорові, пластмасові сірі; сережку пластмасову зеленого кольору, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 4595 грн.

4) Крім того, 22.02.2013р. приблизно о 00:10 годин, ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном, шляхом зняття москитної сітки, через вікно проник у квартиру АДРЕСА_6 , в якій проживав ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та скоїв на нього розбійний напад із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, яке виявилось у нанесенні йому чотирнадцяти ударів металевим ломом у грудну клітину, внаслідок чого ОСОБА_13 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, після чого заволодів належним потерпілому майном, а саме: грошима в сумі 190 грн., ювілейною медаллю «Двадцять років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр.», ювілейною медаллю «70 років Збройних Сил СРСР», ювілейною медаллю «60 років Збройних Сил СРСР», медаллю «Ветеран праці», ювілейною медаллю «65 років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1954 рр.», ювілейною медаллю «60 років визволення України від фашистських загарбників», ювілейною медаллю «60 років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр.», ювілейною медаллю «50 років Збройних Сил СРСР», ювілейною медаллю «Сорок років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр.», медаллю «За Перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр.», ювілейною медаллю «25 років Перемоги у Великій Вітчизняній війні», ювілейною медаллю «Тридцять років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр.», медаллю «Звільнення Варшави», знаком «Гвардія», орденом Вітчизняної війни 2 ступеню», орденом «Червоної Зірки».

5) Він же, 22.02.2013 року, приблизно о 00:20 год., перебуваючи у квартирі . АДРЕСА_6 , в якій проживав ОСОБА_13 , з метою заволодіння чужим майном, під час розбійного нападу, діючи з прямим умислом, спрямованим на протиправне позбавлення життя потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті людини та бажаючи їх настання, скоїв умисне вбивство ОСОБА_13 наступним чином: штовхнув його, а коли той впав на підлогу в коридорі квартири, наніс йому 14 ударів металевим ломом в життєво важливий орган - грудну клітину, внаслідок чого ОСОБА_13 помер на місці події від закритої травми органів грудної клітини у вигляді чисельних переломів ребер, грудини з пошкодженням пристінкової плеври, що обтяжені розвитком плевропульмонального шока. Після вчинення вбивства ОСОБА_13 , ОСОБА_8 заволодів належним останньому майном, а саме: грошима в сумі 190 грн., ювілейною медаллю «Двадцять років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр.», ювілейною медаллю «70 років Збройних Сил СРСР», ювілейною медаллю «60 років Збройних Сил СРСР», медаллю «Ветеран праці», ювілейною медаллю «65 років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1954,рр.», ювілейною медаллю «60 років визволення України від фашистських загарбників», ювілейною медаллю «60 років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр.», ювілейною медаллю «50 років Збройних Сил СРСР», ювілейною медаллю «Сорок років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр.», медаллю «За Перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр.», ювілейною медаллю «25 років Перемоги у Великій Вітчизняній війні», ювілейною медаллю «Тридцять років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 .рр.», медаллю «Звільнення Варшави», знаком «Гвардія», орденом «Вітчизняної війни 2 ступеню», орденом «Червоної Зірки».

6) Він же, 22.02.2013 року приблизно о 00:25 год. в м. Таврійськ Херсонської області, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_6 , таємно, заволодів важливими особистими документами потерпілого ОСОБА_13 , а саме: посвідченням інваліда війни, виданим 12.03.2002 року Новокаховським управлінням праці та соціального захисту населення Херсонської області серії НОМЕР_3 , орденською книжкою до ордену «Вітчизняної війни 2 ступеню» серії НОМЕР_4 від 11.03.1985р., орденською книжкою до ордену «За мужність 3 ступеню» серії АТ №044130 від 14.10.1999 р..

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, посилається на законність та необгрунтованість вироку, просить його скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що він не вказував, яким чином були нанесені удари в область обличчя потерпілого, що не відповідає даним протоколу огляду трупа. Стверджує, що докази отримані з порушеням КПК України, а обвинувачення не може грунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом;

- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, указує на незаконість та необгрунтованість вироку, мотивуючи свої доводи тим, досудовим слідством та судом не встановлено, ким і яким чином були спричинені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 у вигляді синців, саден грудної клітини, забита рана, синець волосистої частини, синці садна обличчя, синці кінцівок.

Зазначає, що протокол огляду місця події (трупа) від 22.02.2013 року не підписаний всіма учасниками слідчої дії, а саме понятим ОСОБА_14 та прокурором ОСОБА_15 , в ньому не вказані конкретні відомомості про вилучені речі, документи та спосіб їх індентифікації, тобто вказана слідча дія проведена з порушенням вимог ст.ст. 234 -236 КПК України, а протокол складений з порушенням вимог ст. 104 КПК України. План схема до протоколу складена та підписана слідчим, який не брав участі у огляді місця події. Стверджує, що результати слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 не відповідають відомостям зафіксованим у протоколі огляду місця події від 22.02.2013 року. Крім того, в протоколі обшуку від 25.02.2013 року за місцем проживання ОСОБА_8 не вказані адреси понятих, які конкретно вилучено речі і документи та спосіб їх ідентифікації, а лише вказано загальну кількість речей. У протоколі огляду від 25.02.2013 року не вказано, які саме ордена передав працівникам міліції свідок ОСОБА_16 .. При затриманні ОСОБА_8 у нього виявлені та вилучені документи, однак вони не упаковані належним чином та не оглянуті. Впізнання по фотокарткам проведено з порушенням вимог ст.228 КПК України, оскільки слідчий перед проведенням цієї слідчої дії не допитав свідка ОСОБА_16 .. Всі додатки до протоколів слідчих дій складені з порушенням вимог ст. 105 КПК України. Вважає, що докази отримані незаконним шляхом. Просить виправдати ОСОБА_8 за ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 357 КК України, в іншій частині вирок щодо нього залишити без змін.

Вирок щодо ОСОБА_9 в апеляційному порядку не оскаржується.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, наведені ними в апеляційних скаргах, просили їх задовольнити, думку прокурора, який вважав апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника такими, що не підлягають задоволенню, в дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, обґрунтований дослідженими в судовому засіданні доказами, і такий висновок суду в апеляційних скаргах обвинуваченим, його захисником та прокурором не оскаржується.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів провадження вбачається, що вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині доведеності його вини, кваліфікації дій за ч.3 ст. 185 КК України, учасниками провадження не оскаржується, тому апеляційний суд не перевіряє законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в цій частині.

Що ж до доводів захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 про недоведеність висунутого обвинувачення за ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 357 КК України, то вони є непереконливими.

Висновок суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні зазначених злочинів, підтверджується розглянутими у судовому засіданні доказами та відповідає фактичним обставинам справи.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду не визнав себе винним у вчиненні розбійного нападу, умисного вбивства з корисливих мотивів, у заволодінні особливо важливими документами та відмовився давати показання.

Ці заперечення ОСОБА_8 проти обвинувачення були предметом перевірки у судовому засіданні та спростовуються детально викладеними у вироку доказами.

Так, з протоколу затримання ОСОБА_8 та відеозапису його затримання вбачається, що він добровільно, без будь-якого примусу, у присутності захисника показав, що заздалегідь вирішив заволодіти майном потерпілого, знаючи, що той проживає один, підготував з цією метою перчатки, щоб не залишати слідів, металевий лом, вибрав нічний час, через вікно проник у квартиру, та злякавшись того, що потерпілий його побачив і став кричати, а тому його можуть викрити, став наносити ОСОБА_13 із значною силою удари металевим ломом та припинив їх лише після того, як потерпілий затих. Після цього, він почав шукати в його квартирі матеріальні цінності, знайшов гроші, зірвав з костюму нагороди, забрав на них документи, щоб мати можливість в подальшому продати. Відеозаписом також зафіксовано, що ОСОБА_17 добровільно видав кросівки, які знаходились на ньому під час вчинення злочину.

При затриманні у ОСОБА_8 вилучено 3 документа на ім`я ОСОБА_13 посвідчення інваліда, 2 орденські книжки.

(т.3 а.п. 23 27, т. 1 а.п.135,136)

З протоколу проведення слідчого експерименту від 26.02.2013 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, відеозапису цієї слідчої дії випливає, що ОСОБА_8 добровільно, без будь-якого примусу та підказок, безпосередньо на місці вчинення злочинів, вільно орієнтуючись у приміщенні та на місцевості, послідовно та детально повідомив про обставини вчинення ним розбійного нападу та вбивства ОСОБА_13 і за участю статиста продемонстрував, як він спочатку штовхнув руками потерпілого, від чого той впав на підлогу, а потім він став наносити удари металевим ломом в область грудної клітини потерпілому, а останній при цьому прикривався руками. Коли потерпілий перестав кричати, він заволодів грошима та нагородами. При цьому він вказував на деталі, які могли бути відомі лише йому одному. (т.3 а.с. 67 -70)

При проведенні зазначених вище процесуальних дій за участю підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника будь-яких зауважень щодо їх змісту та зафіксованих в них обставин, від нього та його захисника не надходило.

Отже, з показаній ОСОБА_8 при затриманні та при проведенні слідчого експерименту вбачається, що повідомленні ним обставини вчинення злочинів могли бути відомі лише особі, яка безпосередньо вчинила ці злочини, і не могли бути відомі іншим особам.

Зазначені вище показання ОСОБА_8 підтверджуються іншими доказами.

З протокол огляду місця події (трупа) від 22.02.2013 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_6 в коридорі на підлозі виявлено труп ОСОБА_13 з тілесними ушкодженями в області грудної клітини, обличчя, правої кисті руки, на одягу виявлені сліди бурого кольору, і ці дані узгоджуються з показаннями підозрюваного ОСОБА_8 на слідчому експеременті про те, що він наніс чисельні удари металевим ломом в область грудної клітини потерпілому. Під час огляду вилучено документи та посвідчення на нагороди на ім`я ОСОБА_13 , слід взуття, сліди бурого кольору.
(т.1 а.п. 99-121, 125, 130, 138)
З протоколу обшуку від 25.02.2013 року випливає, що за місцем мешкання ОСОБА_8 виявлено на вилучено металевий лом, біжутерію, фотоапарат, мобільні телефони «МТС-252» ІМЕІ НОМЕР_2 , «1МОКІА 16162» ІМЕІ НОМЕР_5 т медалі: «Ветеран труда», «70 лет Вооруженных сил СССР», «60 років визволення України від фашистських загарбників», «40 лет победы в Великой Отечественной войне 1941-1945 гг.», «60 лет победы в Великей Отечественной войне 1941-1945», «двадцать лет победы в Великой Отечественной войне», «65 лет Победы в Великой Отечественной войне», «За победу над Германией», «30 лет победы в ВВО», « 50 лет Вооруженных сил СССР», «25 лет победы в войне 1941-1945 гг., билет Вооруженных сил СССР», що належать потерпілому ОСОБА_13 (т.2 а.с.92, 93);

Відповідно до висновоків судово-медичних експертиз № 44 від 23.02.2013 року, № 14/44 НК від 13.05.2013 року, № 16/14/44 НК від 17.05.2013 року, на трупі ОСОБА_13 виявлені тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, а саме: синці, садна передньої поверхні грудної клітини, множинні закриті багатоуламкові переломи 1-7 ребер справа і зліва, грудини з пошкодженням пристіночної плеви, закриті прямі переломи 7-10 ребер зліва з розривами міжреберних м`язів, крововилив у навколониркову клітковину зліва, крововиливи в м`які тканини грудної клітини по ходу переломів ребер, грудини, в корені легень і клетчатку середостіння, які утворились від сукупності травматичних дій тупих предметів, тупих предметів з переважаючою длиною, тупих предметів з обмеженою поверхнею контактування невірно-прямокутної форми, незадовго до настання смерті.

Смерть ОСОБА_13 настала внаслідок утворення закритої травми органів грудної клітини у вигляді чисельних переломів ребер, грудини з пошкодженням пристінкової плеври, що обтяжені розвитком плевропульмонального шока.

Утворення виявлених на трупі ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечих для життя, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, а також саден, синців верхніх кінцівок, саден неправильно-прямокутної форми з відшаруванням епідермісу на передпліччях, забитої рани правої кисті в результаті нанесення ударів ломиком № 1 способом, викладеним у протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 26.02.2013 р., не виключається.

Виявлені на трупі ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, виникли від сукупності не менш ніж 14 травматичних дій тупих предметів, тупих предметів з переважаючою довжиною, тупих предметів з обмеженою поверхнею контактування невірно-прямокутної форми, незадовго до настання смерті.

(т.1 а.с. 154-156, 161, 162, 164)

Висновки заначених вище експертиз не є суперечливими, які узгоджуються з показаннями ОСОБА_18 на слідчому експерименті щодо локалізації і механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_13 , від яких настала його смерть.

Висновками судово-імунологічних експертиз № 70 від 18.03.2013 року, № 62 від 11.03.2013 року, № 63 від 11.03.2013 року встановлено, що на куртці і кросівках, вилучених у ОСОБА_8 , знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_13 , але не походить від ОСОБА_8 .

На тампоні-змиві, вилученому під час проведення огляду місця події, знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_13

(т.1 а.с. 244-247, 251 -253, 257 -259)

Висновками судово-трасологічних експертиз № 1237 від 03.05.2013 року, № 551 від 26.02.2013 року встановлено, що сліди взуття, вилучені при огляді місця події 22.02.2013 року за фактом вбивства ОСОБА_13 в АДРЕСА_7 , та надані на дослідження, залишені підошвою взуття на ліву ногу, вилученого 25.02.2013 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8

(т.1 а.с. 202-219, 223 -227)

Дані, що містяться у протоколі огляду місця події, у висновках судово-медичних, судово-імунологічних, судово-трасологічних експертиз, не суперечаить показанням підозрюваного ОСОБА_18 на слідчому експерименті щодо місця вчинення ним злочинів та способу вбивства ОСОБА_13 і застосованого знаряддя злочину, якими спростовуються твердження апелянтів про те, що обвинувачення ґрунтується на суперечливих доказах.

Характер виявлених на трупі ОСОБА_13 тілесних ушкоджень в області грудної клітини, їх локалізація та механізм утворення, спосіб і знаряддя злочину металевий лом, кількість нанесених ним ударів в область життєво важливих органів грудної клітини, свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_8 діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого.

Згідно із висновком амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 225 від 18.04.2013 року, ОСОБА_8 хронічним психічним захворюванням не страждав і не страждає, виявляє психопатичні риси характеру. На час вчинення кримінального правопорушення у нього не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, тоді він міг віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними. В даний час він також може віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними. ОСОБА_8 в період здійснення інкримінованого йому діяння в стані фізіологічного афекту не перебував. У ОСОБА_8 виявлені риси характеру нестійкого типу, відповідний невисокій віковій нормі рівень інтелекту, які не носять вираженого характеру, не могли суттєво вплинути на інкриміноване йому діяння. ОСОБА_8 , з урахуванням наявних у нього вікових, індивідуально - психологічних особливостей особистості, психічного стану, в період здійснення інкримінованого йому діяння міг правильно сприймати як фактичну, так і змістовну сторону досліджуваних за матеріалами справи подій, може давати про них правильні показання; міг розуміти фактичний характер своїх дій і керувати ними. Ознак підвищеної сугестивності, схильності до фантазування, інших індивідуально-психологічних особливостей особистості, які можуть істотно вплинути на його здатність давати правильні показання, у ОСОБА_8 не виявлено. При проведенні слідчих дій, що містяться на відеозаписах «26.02.2013 слідчий експеримент», «26.02.2013 додатковий допит» психологічний вплив на ОСОБА_8 , який міг обмежувати, виключати його здатність правильно сприймати, що відбувається, давати правильні показання, розуміти фактичний характер своїх дій та керувати ними, не чинився (т.2 а.с. 3-8).

Будь-яких сумнівів в обґрунтованості висновків зазначеної вище експертизи немає.

Потерпілий ОСОБА_19 (син ОСОБА_13 ) показав, що про вбивство батька йому повідомили по телефону сусіди. Після вбивства останнього пропали належні йому медалі та нагороди.

Потерпіла ОСОБА_20 (донька ОСОБА_13 ) показала, що останній раз вона бачила батька живим 21.02.2013 року приблизно о 19.30 год.. 22.02.2013 року вдень їй зателефонувала сусідка батька - ОСОБА_21 та повідомила, що останній не відкриває штори на вікнах, які за домовленістю між ними, якщо в нього все було добре, батько кожного дня повинен був розсувати. Вона відразу ж побігла туди, побачила відкрите вікно в кімнаті батька, а коли зайшла до квартири, побачила, що він лежав головою до входу, весь в крові, в його кімнаті все було перевернуто, нагороди з піджака зникли, документи розкидані. Вона відразу зателефонувала доньці, потім викликали міліцію та швидку допомогу. Раніше ій батько казав, що побоювався ОСОБА_8 , вважав, що останній за ним слідкує. Під час проведення слідчого експерименту вона бачила і чула, як ОСОБА_8 добровільно розповідав та показував, як саме вчинив вбивство ОСОБА_13 ..

Ці ж самі обставини підтвердили потерпілі ОСОБА_22 , ОСОБА_23 (онуки ОСОБА_13 ).
Оглянуті у судовому засіданні речові докази - нагороди, які потерпілі ОСОБА_20 та ОСОБА_22 впізнали як такі, що належали потерпілому ОСОБА_13 ..

Свідок ОСОБА_24 показала, що 23.02.2013 року їй зателефонувала родичка, яка повідомила про те, що ОСОБА_13 був вбитий, при цьому з квартири зникли нагороди. Після цього вона зателефонувала знайомому - ОСОБА_25 , який, як їй було відомо, колекціонує бойові нагороди та попросила його повідомити, якщо йому запропонують придбати нагороди, що належали ОСОБА_13 .. Через деякий час їй стало відомо, що викрадені нагороди дійсно здали ОСОБА_16 ..

Свідок ОСОБА_16 паказав, що в лютому 2013 року до нього звернувся знайомий ОСОБА_8 та запропонував купити у нього нагороди: орден «Червоної Зірки»; орден «Великої Вітчизняної Війни» з посвідченням на нього; медаль «За визволення Варшави», документи на них та значки, пояснивши, що сам купив їх раніше. Він придбав у ОСОБА_8 нагороди, які у нього вилучили працівники міліції.

З протоколу огляду від 25.02.2013 року вбачається, що свідок ОСОБА_16 добровільно видав нагороди: орден «Отечественной войны 2 степени» серійний номер 1465290, орден «Червоної зірки» серійний номер 1591460, медаль «Освобождение Варшавы» та знак «Гвардия», які він придбав у ОСОБА_8 (т.2 а.с. 145, 150)

Свідок ОСОБА_26 показала, що є сусідкою потерпілого ОСОБА_13 , донька якого - ОСОБА_20 просила її спостерігати за вікнами батька, оскільки той був людиною похилого віку. 22.02.2013 року приблизно о 13:30 год., вона йшла до магазину та звернула увагу, що штори на вікні ОСОБА_13 закриті. Це її схвилювало, так як існувала домовленість про те, що вдень вікна в його квартирі повинні бути відкритими. Тому вона зателефонувала ОСОБА_20 та повідомила їй про це. Після приїзду останньої виявили труп потерпілого, викликали міліцію та швидку допомогу. Також вона показала, що ОСОБА_8 є її правнуком, до жовтня 2012 року він проживав з нею, оскільки мати поїхала на заробітки, а потім іноді відвідував її, але 21.02.2013 та 22.02.2013 року він не приходив, навідався вже після поховання ОСОБА_13 .. Підтвердила, що у потерпілого було багато орденів та нагород, які він одягав на костюм.

Оскільки викладені докази узгоджуються між собою щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_8 злочинів, у суду не було підстав ставити під сумнів їх належність, допустимість, достовірність і достатність, які у своїй сукупності викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів, які обґрунтовано покладено в основу обвинувального вироку.

Тому доводи захисника та обвинуваченого про недоведеність обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 357 КК України, яке ґрунтується на доказах, отриманих незаконним шляхом, колегія суддів вважає безпідставними.

Врахувавши усі обставини справи, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_27 , у якого проживав ОСОБА_8 , про те, що обвинувачений всю ніч з 21 на 22.02.2013 року перебував вдома і нікуди не відлучався, оскільки свідок показав, що вночі він ОСОБА_8 не бачив, а лише чув шум працюючого комп`ютера в його кімнаті. Також суд правильно не прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_26 про те, що її правнук ОСОБА_8 ніколи не бував в квартирі у ОСОБА_13 , оскільки ці її показання носять характер припущення і вона є зацікавленою особою.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні розбійного нападу, умисного вбивства, у заволодінні документами, суд правильно визнав як обраний ним спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчиненні злочини.

Доводи захисника про недопустимість у якості доказу протоколу огляду місця події (трупа) від 22.02.2013 року через те, що він не підписаний всіма учасниками слідчої дії, а саме одним з понятих та прокурором, суд першої інстанції правильно визнав, що ці порушення у даному випадку не є істотними, оскільки зазначені у цьому протоколі відомості та обставини ніким не заперечуються та перед судом не спростовані.

Крім того, зі змісту протоколу огляду місця події випливає, що план-схему складено та підписано слідчим, який брав участь у проведенні огляду місця події, яким спростовуються твердження захисника, що її складено та підписано слідчим, який не брав участі у огляді місця події.

При огляді місця події слідчим було вилучено значну кількість речей та документів, які неможливо було оглянути на місці, тому вони були остаточно оглянуті слідчим в порядку, передбаченому ч.5 ст. 237 КПК Украни, а тому доводи захисника про те, що речі та документи були вилучені з порушенням закону, слід визнати безпідставними. (т.1 а.п.125)

Також не можна погодитися з доводами захисника, що всі додатки до протоколів слідчих дій складені з порушенням вимог ст. 105 КПК України, оскільки зафіксовані у них відомості ніким не заперечуються.
Посилання захисника на те, що в протоколі обшуку від 25.02.2013 року за місцем проживання ОСОБА_8 не вказані адреси понятих, що його було проведено без участі понятих, є голослівними, оскільки в ньму вказані адреси понятих, які брали участь у проведенні общуку, при цьому зауважень від участніків обшуку не надходило.

(т.2 а.п. 92).

Під час обшуку слідчим було вилучено значну кількість нагород, які неможливо було оглянути на місці, тому вони були остаточно оглянуті слідчим в порядку, передбаченому ч.5 ст. 237 КПК Украни, а тому доводи захисника про те, що ці нагороди були вилучені з порушенням закону, позбавлені підстав.

З аналогічних підстав не заслуговують на увагу доводи захисника про вилучення у ОСОБА_8 при затриманні документів та у свідка ОСОБА_16 нагород з порушенням закону. (т.1 а.п. 135, 139 т.2 а.п.145,146, т.3 а.п.23 - 27 )

Не відповідають дійсності твердження захисника про те, що слідчий перед проведення впізнання ОСОБА_8 попередньо не допитував свідка ОСОБА_16 , оскільки він попередньо допитувався слідчим по прикметам ОСОБА_8

(т.2 а.п.199 -203)

Аналіз наведених доказів переконливо свідчить про те, що ОСОБА_8 з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, вчинив розбійний напад, під час якого, діючи з прямим умислом, спрямованим на протиправне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_13 , та бажаючи настання його смерті, наніс чисельні удари металевим ломом в область життєво важливих органів грудної клітини, від яких ОСОБА_13 помер на місці злочину, та заволоділ його майном та документами.

Давши належну оцінку дослідженим доказам у їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні злочинів, за які він засуджений, та правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 357 КК України.

У зв`язку з чим, доводи обвинуваченого та захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильне застосування кримінального закону, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Підстав для скасування вироку через недоведеність обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 357 КК України та скасування вироку в цій частині, як про це ставиться питання апелянтами, колегія суддів не знаходить.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин учинення злочинів, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, їх кількості, два з яких відносяться до особливо тяжких злочинів, даних про його особу, що він за місцем проживання характеризується задовільно, а за місцем навчання - негативно, умови життя та виховання - виховувався у неповній родині, тільки з матер`ю, яка не приділяла вихованню сина достатньої уваги, обставини, що пом`якшує покарання, вчинення злочинів неповнолітнім, та обставини, що обтяжує покарання, вчинення злочину щодо особи похилого віку, і за сукупністю злочинів обґрунтовано призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей кримінального закону, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Даних, які б свідчили про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14 лютого 2015 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25.02.2013 року по 18.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язненя за два дні позбавлення волі, виключивши з нього час його втечі з-під варти з 31.10.2013 року по 03.11.2013 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_28
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 18 липня 2016 року
Ухвала набрала законної сили 18 липня 2016 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2