КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/1646/16-к
Провадження № 1-кс/552/288/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2016 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:
01.04.2016 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0002480 від 26.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Зазначав, що вказана постанова отримана ним 25 березня 2016 року. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки слідчим не була встановлена особа, яка скоїла злочин відносно потерпілих, яких всього по кримінальному провадженню нараховується 14 осіб , внаслідок неретельного, неефективного проведення досудового розслідування.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу просив її задовольнити з підстав, що в ній викладені, а також просив поновити строк на оскарження постанови, оскільки копія постанова йому була видана лише 25.03.2016 року.

Заслухавши адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Із матеріалів кримінального провадження убачається, що постанова про закриття кримінального провадження від 19.11.2014 року не була направлена потерпілим по справі всупереч вимогам ч. 5 ст. 284 КПК України.

Отже наявні підстави для поновлення строків на оскарження вказаної постанови.

ОСОБА_4 26.06.2014 року звернулась з заявою про сконання відносно неї кримінального правопорушення. Передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

26.06.2014 року повідомлення про вказане кримінальне правопорушення внесене до ЄРДР за № 0001248.

Із заяви ОСОБА_4 убачається, що 26.06.2014 року близько 11.00 їй подзвонив як вона думала її син, а тому був невідомий їй чоловік, та повідомив, що попав в ДТП, просив допомогти йому грошами, вона зібрала гроші у розмірі 3650 доларів США та 3000 грн. та віддала чоловіку, який приїхав на автомобілі темно зеленого кольору днз НОМЕР_1 для передачі сину , а потім зрозуміла , що її ошукали та звернулась до міліції.

Із матеріалів кримінального провадження убачається, що аналогічним способом невстановлені слідством особи скоїли кримінальне правопорушення відносно тринадцяти осіб.

Закриваючи кримінальне провадження слідчий послався на те, що потерпілі не звертались до правоохоронних органів з метою п5ревірки інформації щодо затримання їхніх родичів з приводу скоєння ними кримінальних правопорушень, а оскільки вони на пропозицію невідомої особи погодились дати хабар та розуміли , що дають гроші з метою уникнення їхніми родичами кримінальної відповідальності, отже вказані дії не можуть характеризуватись як здійснення відносно потерпілих шахрайства.

З зазначеним висновком погодитись неможливо, оскільки він суперечить вимогам КК України та КПК України.

Слідчий закрив кримінальне провадження з підстав , передбачених п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме встановив відсутність в діянні складу кримінального правопорушення

Ч. 1 ст. 284 КПК України маж вичерпний перелік обставин за яких 1. Кримінальне провадження закривається , а саме: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

Ч.1 ст. 190 КК України передбачає відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) .

Та обставина, що потерпілі передавали гроші шахраю з метою допомоги своїм родичам у незаконний спосіб не свідчить про відсутність у невстановленої слідством особи прямого умислу на заволодіння коштами потерпілих шляхом обману .

Більш того слідство по вказаному кримінальному провадженню проведено поверхнево, несумлінно і не безсторонньо та не було направлене на встановлення винних осіб та їх покарання. Слідчий не вжив усіх заходів для отримання наявних доказів, які мають відношення до подій вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Так із пояснень ОСОБА_6 ( а.с. убачається, що гроші він забирав у потерпілих за вказівкою його однокласника ОСОБА_7 .

Однак слідчий не прийняв жодних мір з приводу встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 , не допитав його та не перевірив на причетні скоєння вказаних злочинів.

Жодних слідчих дій не було проведено з приводу встановлення причетності чи відсутності причетності у вчиненні вказаних злочинів ОСОБА_8 , який також брав неодноразово брав участь у вказаних схемах шахрайства, а саме отримував кошти від потерпілих та передавав їх іншим особам.

Допитаний як свідок ОСОБА_9 , який користується автомобілем марки ДЕО Ланос днз НОМЕР_1 , та який забирав гроші у потерпілої ОСОБА_4 пояснив, що він неодноразово виконував вказані операції з отримання коштів у потерпілих та перераховував іх на банківські картки, навіть назвав прізвища володільців карток «Вітковская» та «Дідик», зазначав з яких банкоматів ПАТ « Приватбанк» він перераховував кошти.

Однак слідчий взагалі не прийняв до уваги вказану інформацію , не звернувся до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до банківської таємниці з метою встановлення власників банківських карток на які перераховувались кошти та не перевірив причетність самого ОСОБА_9 до вчинення вказаних злочинів.

Матеріали кримінального провадження мають безліч вказівок прокурора на виконання слідчих дій, однак слідчим вказані вказівки не виконувались.

Зазначене вище свідчить, що постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам КПК України та є передчасною.

Керуючись ст. 284, 303-307 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Поновити адвокату ОСОБА_3 строк на оскарження постанови слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0002480 від 26.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0002480 від 26.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1