Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/490/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження №0000865 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14 березня 2016 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Малопомічна Новоукраїнського району Кіровоградської області, не працює, освіта середньо-спеціальна, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , , раніше неодноразово судимий:
- 21.09.2015 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області (далі тим же судом) за ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки,
- 25.11.2015 року тим же судом, за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5-ти років позбавлення волі. Вироком апеляційного суду Кіровоградської області від 10.05.2016 року вказаний вирок скасовано, засуджено ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК до 4 років позбавлення волі

засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2015 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднані із проникненням у інше приміщення, вчинену повторно.
Так, в ніч з 15.09.2015 року на 16.09.2015 року, точного часу не встановлено, обвинувачений маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження скоби, на якій тримався навісний замок, проник до підсобного приміщення, яке розташоване біля будинку АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав вакуумний насос марки КО-503 для ассенізаторського обладнання НВПР-240 до автомобіля ГАЗ 53 у новому стані, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 45 від 26.01.2016 року складає 7400,00 гривень та вакуумний насос марки КО-503 для ассенізаторського обладнання НВПР-240 до автомобіля ГАЗ 53 бувшого у використані, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 45 від 26.01.2016 року складає 4440,00 гривень. З місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачений зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 11840 грн. 00 коп.
Крім того, в ніч з 18.09.2015 року на 19.09.2015 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження скла та відчинивши із середини дверцяту проник до середини автомобіля ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився біля багатоповерхового будинку АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_10 , звідки здійснив крадіжку ножного насосу «YATO» YT 7349, вартість якого, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 591 від 03.12.2015 року складає 452 грн. 99 коп. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме продав його ОСОБА_11 , чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 452 грн. 99 коп.
Також, 08.11.2015 року в період часу з 18.00 по 19.00 годину, більш точного часу слідством не встановлено, обвинувачений, маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, користуючись тим, що власник автомобіля не зачинив капот автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 та знаходився біля будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав акумуляторну батарею «Megatex», потужністю 60 Ah, вартість якої, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 625 від 21.12.2015 року складає 1218 грн. 10 коп. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме продав його ОСОБА_13 , чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальні збитки на загальну суму 1218 грн. 10 коп.
Крім цього, 08.11.2015 року в період часу з 13.00 по 16.30 годину, більш точного часу не встановлено, обвинувачений маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, через відчинену хвіртку зайшов на територію подвір`я домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_14 , звідки таємно викрав дизельне паливо у загальній кількості 40 літрів. Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 531 від 17.11.2015 року вартість 1 літра дизельного палива складає 17 грн. 15 коп. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріальні збитки на загальну суму 686 грн. 00 коп.
Також, в першій декаді листопада 2015 року, більш точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_6 маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження навісного замку, проник до приміщення гаражу, що розташований в АДРЕСА_7 та належить ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де реалізовуючи свій злочинний умисел викрав дорожній велосипед торгової марки «Україна» (ХВЗ), чорного кольору. Згідно з висновком товарознавчої експертизи № 590 від 03.12.2015 року вартість одного дорожнього велосипеду торгової марки «Україна» (ХВЗ) бувшого у використанні, у нормальному справному стані складає 543 грн. 60 коп. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_15 матеріальні збитки на загальну суму 543 грн. 60 коп.
Крім того, в період часу з 05.11.2015 року по 27.11.2015 року, більш точної дати та часу слідством не встановлено обвинувачений за допомогою металевого предмета пошкодив навісний замок до одного із підвальних приміщень багатоповерхового будинку АДРЕСА_8 , яке належить ОСОБА_16 , звідки таємновикрав бензин марки А-92 у загальній кількості 120 літрів, рибацький гумовий костюм, пару гумових рибацьких чобіт типу «заброди», пару чоловічих валянків на пінній основі типу «дутики». Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 7 від 08.01.2016 року вартість одного літру бензину А-92 складає 18,67грн., вартість одного гумового рибацького костюму складає 933,94 гривень, вартість однієї пари гумових рибацьких чобіт типу «заброди» складає 299,95 гривень, вартість однієї пари чоловічих валянків на пінній основі типу «дутики» складає 185,80 гривень. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_16 матеріальні збитки на загальну суму 3660 грн. 09 коп.
В апеляції прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок районного суду щодо ОСОБА_6 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним та засудити за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим призначеним за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2015 року, призначити покарання у виді 4 р. позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді 4 р. 6 м. позбавлення волі. В решті вирок районного суду залишити без зміни.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до встановлених фактичних обставин провадження кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України (по факту крадіжки майна ОСОБА_9 ) вчинено обвинуваченим в ніч з 15.09 на 16.09.2015 року та передбачене ч.2 ст.185 КК України (по факту крадіжки майна ОСОБА_10 ) в ніч з 18 на 19.09.2015 р., тобто до постановлення вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2015 року, яким його засуджено за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Проте, суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів не застосував положень ч.4 ст.70 КК України, тобто не застосував закон України про кримінальну відповідальність.

До початку апеляційного розгляду прокурор змінив свої апеляційній вимоги і просив вирок районного суду щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок яким ОСОБА_6 визнати винним та засудити за ч.2 ст.185 КК України (по епізоду крадіжки майна ОСОБА_10 ) до 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України (по епізоду крадіжки майна ОСОБА_9 ) до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2015 року, призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винним та засудити за ч.2 ст.185 КК України (по епізоду крадіжок майна ОСОБА_12 та ОСОБА_14 до 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України (по епізоду крадіжки майна ОСОБА_16 ) до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком апеляційного суду Кіровоградської області від 10.05.2016 року більш суворим призначеним за даним вироком, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 р. 6 міс. позбавлення волі. В решті вирок залишити без зміни.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 які просили вирок районного суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглянувши справу в межах поданої апеляцій, в якій не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого, встановлено що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних на законних підставах і досліджених у судовому засіданні доказах.

Суд першої інстанції, об`єктивно встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та правильно кваліфікував дії останнього за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинені повторно та за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднані із проникненням у інше приміщення, вчинену повторно.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які передбачені ст. 65 КК України, та призначив покарання в межах санкції ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України за якою його засуджено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував тяжкість кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд першої інстанції прийняв до уваги, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, є наркозалежною особою, суспільно-корисною працею не займається.

Обставинами, що пом`якшують покарання правильно визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та визнання своєї вини, відшкодування збитків потерпілим.

Обставини, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення судом не встановлені.

Врахувавши тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства що є необхідним та достатнім для його виправлення та відповідатиме цілям покарання.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції вимог кримінального закону у зв`язку з не вірним обрахуванням строку остаточного покарання, призначеного ОСОБА_6 є обґрунтованими.
Так, ч.ч.1-3 ст.70 КК України визначають порядок призначення покарання за сукупністю злочинів.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до встановлених фактичних обставин провадження кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, вчинено обвинуваченим ОСОБА_6 упродовж вересня-листопада 2015 року, тобто до постановлення вироку апеляційного суду Кіровоградської області від 10.05.2016 року

Признаючи обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів, суд першої інстанції застосував ст..71 КК України та призначив покарання за сукупністю вироків, тобто застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню.

Згідно з п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, серед інших, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що є суттєвим порушенням закону України при призначенні обвинуваченому покарання, вирок суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, за яким ОСОБА_6 необхідно призначити покарання відповідно до вимог, передбачених ч.4 ст.70 КК України.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, колегія суддів, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченими, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочинів. Наявні дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 свідчать, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, схильний до вчинення крадіжок, не працює, не одружений, утриманців немає, скарг на стан здоров`я не має, перебуває на "Д" обліку у лікаря-нарколого з 2008 року, діагноз: наркотична залежність, до лікаря-психіатра за психіатричною допомогою не звертався.
За вироком суду першої інстанції обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та визнання своєї вини, повне відшкодування збитків потерпілим.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний злочин, що значно підвищує суспільну небезпеку вчиненого діяння, колегія суддів погоджується з висновком суду, що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємих злочинів.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Змінену апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.
ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання:
за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;
ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового сладання призначених покарань остаточно визначити ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком апеляційного суду Кіровоградської області від 10.05.2016 рокуостаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.
Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 23.12.2015 року по 16 червня 2016 року у відповідності до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2