В И Р О К
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

"20" травня 2016 р. Справа153/508/16-к

Код суду: 231

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження №153/508/16-к (внесене в ЄРДР за №0000048 від 15 лютого 2016 року) про обвинувачення
ОСОБА_3 ,

який народився у 1995 році у травні місяці 24 числа, уродженця села Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, громадянина України, освіта неповна середня, раніше не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

17 лютого 2016 близько 18 години ОСОБА_3 знаходився у себе по місцю проживання по АДРЕСА_1 , де спільно з ОСОБА_6 вживали алкогольні напої. Під час розмови, ОСОБА_6 знаючи, що ОСОБА_3 періодично вживає наркотичний засіб канабіс у приміщенні погребу, що розташований за вищевказаною адресою, запитав у останнього дозволу вжити цей наркотичний засіб у вказаному приміщенні. У відповідь, ОСОБА_3 умисно, маючи на меті створення сприятливих умов для незаконного вживання вищевказаного наркотичного засобу, погодився надати приміщення даного погребу, для незаконного вживання ОСОБА_6 особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу. Після цього, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні вказаного погребу, з дозволу ОСОБА_3 , незаконного вжили вказаний наркотичний засіб через саморобний пристрій для куріння, який був виготовлений ОСОБА_3 раніше і стояв на столі.

17 лютого 2016 в період часу з 19 години до 20 години працівниками поліції по місцю мешкання ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 проведено обшук, в результаті якого в приміщенні погребу виявлено та вилучено саморобний пристрій для куріння канабісу та два фрагменти фольгованого паперу.

Згідно висновку експерта № 392 від 16 березня 2016 року в нашаруваннях речовини, яка знаходилась на внутрішній поверхні фрагмента пляшки (верхня частина) з фрагментом фольги на горловині та на фрагменті фольгованого паперу, що вилучені 17.02.2016 під час обшуку домоволодіння ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,041 г.

Також, відповідно до висновків лікаря нарколога за результатами медичного огляду ОСОБА_3 та ОСОБА_6 станом на 00.35 год. та 00.40 год. відповідно 18 лютого 2016 року перебували у стані алкогольного та наркотичного (марихуана) сп`яніння.

20 травня 2016 року між прокурором Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості, згідно із якою ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 317 КК України; сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 317 КК України у вигляді до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців. На підставі п.п. 2, 3, ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Прокурор, який бере участь у цьому кримінальному провадженні, обвинувачений та захисник проти визнання угоди не заперечують.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України - укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Із пояснень обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000048, судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор, який бере участь у кримінальному провадженні, також розуміє наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.317 КК України надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Питання щодо долі речових доказів у даному кримінальному провадженні судом не розглядалось, так як стороною обвинувачення дане клопотання не заявлялось.

Процесуальні витрати по справі в сумі 1320 гривень 60 копійок за проведення дослідження наркотичних та психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 травня 2016 року між прокурором Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000048 від 15 лютого 2016 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання установивши іспитовий строк терміном один рік шість місяців.

Відповідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме:

1) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

2) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку суду, а саме: з 20 травня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави за проведення експертизи 1320 гривень 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1