гСправа № 187/234/16-к Провадження №1-кп/0187/90/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 року смт. Петриківка
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілої особи ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
08.02.2016 близько о 18 годин 30 хвилин, ОСОБА_3 знаходився у відділі «Деко» гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К», розташованого за адресою: 14 км, № 1 автошлях Дніпродзержинськ - Петриківка - Магдалинівка, Петриківського району Дніпропетровської області, де у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей час, знаходячись у вказаному місці, таємно шляхом вільного доступу, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Епіцентр К», а саме комплекту постільної білизни торгової марки «Ярослав», узяв з прилавку вказаний комплект постільної білизни вартістю 616 гривень 08 копійок та сховав під свою куртку. Далі ОСОБА_3 з викраденим майном направився на вихід з гіпермаркету і пройшовши повз каси не сплативши за товар, вийшов з магазину на вулицю, чим виконав всі дії. які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки на виході з гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К» він був затриманий співробітниками магазину.
Дії обвинувачуваного кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
15.03.2016 року між представником потерпілої особи ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.
Згідно угоди про примирення вказані обставини скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України сторонами не оспорюються, ОСОБА_3 свою вину визнає в повному обсязі, у представника потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_3 претензій матеріального та морального характеру немає, шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована повністю, сторони угоди примирилися.
Приймаючи до уваги те, що, ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні щиро кається, сторони узгодили призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробування іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши при цьому на нього обов`язки передбачені п.п. 2, З, 4 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінальної виконавчої інспекції.
У сторін угоди відсутні заперечення щодо виду і розміру покарання.
У судовому засіданні обвинувачений провину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Представнику потерпілої особи роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, які йому зрозумілі. Представник потерпілої особи підтвердив факт укладення угоди про примирення. Просив суд затвердити угоду про примирення, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, про примирення суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких обставин, суд переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, існують фактичні підстави для визнання винуватості, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 15.03.2016 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись ст.ст. 100, 314, 376, 468-470, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підстві статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік.
На підставі пунктів 2, 3, 4 статті 76 Кримінального кодексу України на ОСОБА_3 покласти обов`язки:
- протягом іспитового строку не виїджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції.
Речові докази по справі постільна білизна ТМ «Ярослав» - вважати повернутими власнику ТОВ «Епіцентр К».
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по проведенню товарознавчої експертизи № 70/34-466 від 19.02.2016 року в розмірі 245 грн. 52 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1