Справа № 386/907/16-к
Провадження № 1-кп/386/121/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2016 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/386/121/16, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000501 від 19.10.2016 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молдовка, Голованівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, не депутата, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , освіта професійно технічна, не судимого, військовозобов`язаного, зареєстровано та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.191 КК України та угоду про примирення від 31.10.2016 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілого СТОВ «Урожай» ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
01.11.2016 року з Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000501 від 19.10.2016 року, разом з угодою про примирення, укладеною 31.10.2016 року між представником потерпілого ОСОБА_5 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 з другої сторони, відповідно до якої сторонами кримінального провадження визнано наступне обвинувачення:
15 липня 2016 року відповідно до наказу директора СТОВ «Урожай» за № 10, ОСОБА_4 прийнятий на посаду сторожа.
15 липня 2016 року між СТОВ «Урожай» в особі директора ОСОБА_8 та сторожом ОСОБА_4 був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до п. 1 якого працівник, що займає посаду сторожа, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством товарно матеріальних цінностей згідно з інвентаризаційним описом №1, та зобов`язується:
- дбайливо ставитись до переданих йому для зберігання, або для інших цілей матеріальних цінностей підприємства та вживати заходів щодо запобігання збитку;
- своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей;
- вести облік, складати і подавати в установленому порядку товарно грошові та інші звіти про рух і залишки ввірених йому матеріальних цінностей;
- брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей.
17.10.2016 року близько 08 години ОСОБА_4 , прибув на територію тракторної бригади, яка розташована за адресою: Кіровоградська область Голованівський район с. Молдова вул. Польова, 1, з метою прийняття під охорону тракторної бригади СТОВ «Урожай». Під час несення служби у ОСОБА_4 виник корисливий умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке йому було ввірене СТОВ «Урожай», а саме одного корпусу від плуга марки «ПЛН 3-35».
Для реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_4 , маючи повноваження по використанню майна СТОВ «Урожай», а саме : дбайливо ставитись до переданих йому для зберігання, або для інших цілей матеріальних цінностей підприємства та вживати заходів щодо запобігання збитку, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, близько 22 години підійшов до плуга марки «ПЛН 3-35» з якого в подальшому демонтував один корпус, який на праві приватної власності належить СТОВ «Урожай», вартість якого з урахуванням експлуатаційного зносу, згідно висновку експерта від 24 жовтня 2016 року становить 720 грн. та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
В подальшому 18.10.2016 року близько 08 години ОСОБА_9 , який також працює сторожем на тракторній бригаді СТОВ «Урожай» під час прийняття під охорону території тракторної бригади в ОСОБА_4 викрив факт вчинення останнім привласнення майна, а саме одного корпусу до плуга марки «ПЛН 3-35», яке було йому ввірене.
Згідно вказаної угоди про примирення від 31.10.2016 року ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язується, беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні.
Представник потерпілого ОСОБА_5 від висунення вимог та претензій матеріального характеру до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження відмовився, у зв`язку з тим, що завдані збитки СТОВ «Урожай» відшкодовані у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна
Сторони кримінального провадження погодились на призначення підозрюваному покарання по ч.1 ст. 191 КК України у вигляді штрафу розміром 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (510 гривень).

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, тобто у привласненні чужого майна, яке було йому ввірене визнав повністю, пояснив, що 17.10.2016 року близько 08 години він прибув на територію тракторної бригади, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою прийняття під охорону тракторної бригади СТОВ «Урожай». Під час несення служби у нього виник корисливий умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке йому було ввірене СТОВ «Урожай», а саме одного корпусу від плуга марки «ПЛН 3-35». Близько 22 години підійшов до плуга марки «ПЛН 3-35» з якого в подальшому демонтував один корпус, який на праві приватної власності належить СТОВ «Урожай», вартість якого з урахуванням експлуатаційного зносу, згідно висновку експерта від 24 жовтня 2016 року становить 720 грн. та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Щиро кається.

Представник потерпілого претензій матеріального та морального характеру до нього не має. Між ними укладено угоду про примирення .
Він розуміє, що має право на судовий розгляд в повному обсязі, йому відомі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид та міру передбаченого угодою покарання .
Угоду з потерпілим про примирення він уклав добровільно, просить її затвердити.
Представник потерпілого ОСОБА_5 суду пояснив, що претензій до ОСОБА_4 не має, погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого, з передбаченою угодою мірою покарання. Матеріальної шкоди не заподіяв, угоду про примирення він уклав добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди йому зрозумілі, просить угоду затвердити.
Прокурор клопотання представника потерпілого та обвинуваченого про затвердження угоди про примирення підтримав, вважає, що угода відповідає вимогам закону, тому її необхідно затвердити, визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України та призначити йому узгоджене угодою покарання по ч. 1 ст. 191 КК України у вигляді штрафу розміром 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (510 гривень).

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 та прокурора, дослідивши обвинувальний акт, угоду про примирення, матеріали досудового розслідування дійшов до висновку, що угода підлягає затвердженню виходячи з наступного:
Згідно п. 1 ст. 468, ч. 3, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Укладення угоди про примирення може ініціюватись в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів ОСОБА_4 було повідомлено про підозру 31.10.2016 року. Угода про примирення укладена 31.10.2016 року, після повідомлення про підозру.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, кримінальне провадження свідчить про наявність обставин та фактичних підстав для визнання винуватості .

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, угода про примирення за своїм змістом відповідає вимогам ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, ст. 473 КПК України та ч. 1 ст. 191 КК України , в тому числі стосовно міри та виду узгодженого сторонами покарання та наслідків невиконання угоди .

Суд не має сумнівів в тому, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п. 5 ст. 474 КПК України, тобто він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Представник потерпілого ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді,умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не порушують законних прав та інтересів сторін .
Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам та загальним засадам призначення покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 191 КК України .
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання .
Враховуючи викладене, суд вважає, що угоду про примирення, укладену між потерпілим та обвинуваченим необхідно затвердити, обвинуваченого визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, так як вина його доведена повністю і його дії суд кваліфікує по ч.1 ст. 191 КК України та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України,обвинуваченому не обирався.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 314,373,374,468,469,471,473,475 КПК України , суд
У х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення , укладену 31.10.2016 року між сторонами кримінального провадження представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 1-кп/386/121/16, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000501 від 19.10.2016 р за ч. 1 ст. 191 КК України.
На підставі затвердженої сторонами кримінального провадження угоди про примирення ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання, узгоджене потерпілим та обвинуваченим в угоді про примирення від 31.10.2016 року, у вигляді штрафу розміром 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 510 (п`ятсот десять) гривень.
Речові докази: - корпус до плуга «ПЛН 3-35», який знаходиться на зберіганні, переданий під розписку представнику потерпілого СТОВ «Урожай» ОСОБА_5 повернути за належністю представнику потерпілого СТОВ «Урожай» ОСОБА_5 .

Матеріали досудового провадження на 109 арк., витребувані судом, долучити до матеріалів судового провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .
Учаснику судового провадження , який не був присутній в залі судового засідання , копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1