Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2111/16-к
Провадження №: 1-кп/332/230/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 р.м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, у зареєстрованому шлюбі не прибуваючого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч.1, 358 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
30.04.2016 року приблизно о 12.00год. ОСОБА_4 , маючи умисел на підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , підробив раніше знайдений ним єдиний квиток № НОМЕР_1 серії А-32, виданий 24.07.2007 року керівником навчального закладу Нікопольського загальноосвітнього інтернату «Гармонія», за яким надається право на пільги встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року № 226 «Про поліпшення виховання, надання соціального захисту та матеріального забезпечення дітей сиріт, які залишились без піклування батьків», шляхом переклейки фотокартки в єдиному квитку та вклеюванням власної фотокартки, з метою його подальшого використання для безоплатного проїзду у міському громадському транспорті.

05.05.2016 року приблизно о 12год. 55хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, який він підробив шляхом переклеювання власної фотокартки з метою безоплатного проїзду у міському громадському транспорті, знаходячись в салоні трамваю № 16, а саме на зупинці громадського транспорту «Вогнетривний завод» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Алмазна, 51, пред`явив контролерам КП «Запоріжелектротранс» Запорізької міської ради раніше підроблений ним єдиний квиток № НОМЕР_1 серії А-32, виданий 24.07.2007 року керівником навчального закладу Нікопольського загальноосвітнього інтернату «Гармонія», що надавав право безоплатного проїзду у громадському транспорті відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року № 226 «Про поліпшення виховання, надання соціального захисту та матеріального забезпечення дітей сиріт, які залишились без піклування батьків».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, в скоєному щиро покаявся, не заперечував, що при зазначених у вироку обставинах скоїв злочини та суду показав, що 30.04.2016 року у денний час він, знаходячись в районі центрального ринку м. Запоріжжя знайшов посвідчення красного кольору, яке забрав собі та знаходячись в квартирі за місцем свого проживання підробив це посвідчення шляхом вилучення фотокартки, яка малася на ньому та вклеюванням своєї власної фотокартки. Це посвідчення зберігав вдома і в подальшому 05.05.2016 року у денний час, знаходячись у салоні трамвая пред`явив це посвідчення контролерам, так як у нього були відсутні гроші на проїзд. Вказане посвідчення у нього вилучили, оскільки було помітно, що це посвідчення підроблене.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та з урахуванням повного визнання обвинуваченим свої вини, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визначивши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття в скоєних злочинах. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена в повному обсязі і він підлягає кримінальному покаранню, оскільки його дії підпадають під кваліфікацію за ч.1 ст. 358 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків з метою використання його підроблювачем. Разом з тим, його дії підпадають під кваліфікацію за ч. 4 ст. 358 КК України, так як він своїми діями вчинив використання завідомо підробленого документа.

Обмірковуючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступень тяжкості скоєних ним злочинів, які всі відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також його особу та обставину, яка пом`якшує покарання, зазначену судом раніше у вироку, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також відсутність матеріальної шкоди.

Враховуючи, що за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 358 ч.1; 358 ч.4, КК України санкції частин цієї статті передбачають декілька альтернативних видів покарання, суд, враховуючи думку прокурора, та з урахування тяжкості скоєних злочинів а також особи ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити йому покарання у вигляді обмеження волі, але із застосуванням ст. 75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, оскільки суд приходить до переконання, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства і без відбування ним покарання, що у відповідності до ст. 75 КК України є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, згідно ст. 76 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, даних, що його характеризують, відношення винного до скоєного, що виразилось у його щирому каятті та засуджені своєї протиправної поведінки. Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду не завдано, цивільний позов відсутній. Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена технічна експертиза, витрати на проведення якої склали 1650,75грн., а тому відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 1650,75грн..

Речовий доказ: єдиний квиток № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , виданий 24.07.2007р. керівником вищого навчального закладу Нікопольського загальноосвітнього інтернату «Гармонія», що знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження підлягає знищенню.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.1; 358 ч.4 КК України та призначити йому покарання: за ст. 358 ч.1 КК України у виді 1-го (одного) року обмеження волі; за ст. 358 ч.4 КК України в виді 1-го (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1-го(одного) року 3-х(трьох) місяців обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1(один) рік, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить новий злочин, поклавши на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну міста проживання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (р/р 0009 УК в Шевченківському районі м. Запоріжжя, код банку 813015, ГУДКСУ у Запорізькій області) витрати на залучення експерта у сумі 1650,75грн.(одна тисяча шістсот п`ятдесят гривень 75 копійок).

Речовий доказ: єдиний квиток № 343, серії А-32, виданий 24.07.2007р. керівником вищого навчального закладу Нікопольського загальноосвітнього інтернату «Гармонія», що знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження знищити.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок ухвалений суддею у нарадчій кімнаті в 1-му примірнику.

Суддя ОСОБА_1