Справа № 473/1211/16-к
ВИРОК
іменем України
"29" березня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Градівка Веселинівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, який проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , судимого 02.08.2010 Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік; 07.07.2011 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився по кінцю строку відбуття покарання,

- в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

5 листопада 2015 року ОСОБА_4 , використовуючи мережу Інтернет, на сторінці соціальної мережі В контакте, з метою незаконного заволодіння чужим майном, розпочав переписку з користувачем зазначеної мережі ОСОБА_5 , який виклав об`яву про продаж мобільного телефону Lenovo А-706. З метою заволодіння зазначеним телефоном, ОСОБА_4 , запропонував ОСОБА_5 обмін телефону на велосипед, якого у нього в володінні не існувало, з метою обману потерпілого, ОСОБА_4 розмістив на сторінці соціальної мережі В контакте фотознімок велосипеду, який знайшов в мережі Інтернет та скопіював, таким чином запевнив потерпілого в наявності в нього велосипеду. В подальшому ОСОБА_4 , використовуючи соціальну мережу В контакте, домовився з ОСОБА_5 про обмін велосипеду на телефон, обумовивши спосіб обміну шляхом передачі маршрутним таксі.

06.01.2016 року ОСОБА_5 , виконуючи свою частину домовленості передав мобільний телефон Lenovo А-706, а ОСОБА_4 отримав зазначений телефон на автобусному вокзалі м. Миколаєва, після чого, продовжуючи обман ОСОБА_5 повідомив останнього, що велосипед він відправив, а телефон не отримав, таким чином ОСОБА_4 , шляхом обману та зловживаючи довірою, заволодів мобільним телефоном Lenovo А-706 вартістю 1 500 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальні збитки в сумі 1 500 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєні злочину визнав повністю і пояснив, що до Нового Року він в соціальної мережі Інтернету познайомився з ОСОБА_6 і дізнався, що потерпілий хоче продати або обміняти мобільний телефон Lenovo. ОСОБА_4 запропонував йому обміняти телефон на велосипед. Потерпілий погодився. ОСОБА_4 виклав на своїй сторінці в соціальній мережі фотографії велосипеда, які знайшов та скопіював в Інтернеті. Після чого він домовився з потерпілим, що вони один одному передадуть майно за допомогою маршрутного таксі. ОСОБА_4 отримав телефон на автовокзалі у водія, але потерпілому нічого не передав. Телефоном він користувався деякий час, а потім добровільно видав його працівникам міліції. В скоєному кається.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що він у приватній власності мав мобільний телефон Lenovo. Через соціальну мережу Інтернету домовився з ОСОБА_4 про обмін даного телефону на велосипед. Мобільний телефон потерпілий передав через водія маршрутного таксі, але велосипед не отримав, після чого звернувся до працівників міліції. Претензій ніяких до ОСОБА_4 не має, просить суворо його не карати, волі не позбавляти.

Суд, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники процесу проти цього не заперечують.

Аналізуючи викладене, суд вважає, пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_4 обвинувачення доведене в повному обсязі і в його діях, які виразилися в заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, вбачає склад злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, те, що це є злочин середньої тяжкості, пом`якшуючи його покарання обставини, відсутність обставин, які обтяжують його покарання те, що він позитивно характеризується, хворіє на туберкульоз, та вважає можливим, призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Долю речових доказів вирішити на підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєні злочину, передбаченому ч. 2 ст.190 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 60(шестидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 ( одна тисяча двадцять)грн..

Речові докази по справі: мобільний телефон Lenovo А-706, який зберігається в камері речових доказів Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївської області, повернути ОСОБА_6 , як власнику. Флеш-накопичував Transcend об`ємом 4Гб, два сім-карти мобільного оператора Life, які зберігаються в камері речових доказів Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївської області, повернути ОСОБА_4 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд усіма іншими учасниками процесу протягом 30 днів з моментуйого оголошення.

Суддя: ОСОБА_1