Справа №162/38/16-к
Номер провадження 1-кп/162/11/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гірки Любешівського району, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 27 грудня 2015 року біля 22-ї години, всі перебуваючи в стані алкогольного спяніння, діючи в групі, знаходячись у приміщенні торгового закладу приватного підприємця ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_3 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в ігноруванні елементарних та загальноприйнятих правил поведінки, моральності, добропристойності, зверхності, не реагуванні на зауваження відвідувачів, а саме у безпідставному, тривалому безпричинному ображанні відвідувача закладу ОСОБА_10 та безпричинному нанесенні тілесних ушкоджень відвідувачу ОСОБА_4 , зокрема, ОСОБА_5 умисно безпричинно наніс потерпілому численні удари руками та ногами в ділянку спини та голови та один удар деревяною лавкою в ділянку голови, ОСОБА_7 умисно безпричинно наніс не менше трьох ударів кулаком в обличчя ОСОБА_4 та шарпав його за одяг, ОСОБА_11 умисно безпричинно наніс потерпілому численні удари руками та ногами в ділянку спини та голови. Внаслідок протиправних дій, які були припинені власником закладу та іншими відвідувачами, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заподіяли ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці обличчя та легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя у вигляді забійної рани в ділянці обличчя, пошкодження мобільного телефону марки „Нокіа Х2-02 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 вартістю 1500 гривень, а також припинили роботу торгового закладу підприємця ОСОБА_9 .

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 свою вину визнали повністю, показали, що дійсно за вказаних обставин місця та часу в с. Ветли Любешівського району вони вчиняли вищевказані хуліганські дії відносно ОСОБА_4 , безпричинно його побили, чіплялись до інших відвідувачів закладу, вели себе зухвало. Такі свої дії пояснюють перебуванням у стані алкогольного спяніння. Однак, у вчиненому щиро розкаюються, попросили вибачення у потерпілого, повністю відшкодували йому завдану майнову та немайнову шкоду.

Крім повного визнання своєї вини самими обвинуваченими, винуватість їх у вчиненні злочину доводиться також зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами, які є допустимими, обєктивними і не оспорюються в суді, які одержані законним шляхом без порушення прав людини і громадянина у відповідності до ст. 62 Конституції України та Кримінального процесуального кодексу України.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив факт вчинення обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відносно нього хуліганських дій, що мало місце 27.12.2015 року, близько 22 год. в приміщенні торгового закладу приватного підприємця ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_3 . Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених, кожного зокрема, не має та просив суд суворо їх не карати.

Допитані в суді свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 ствердили факт вчинення хуліганських дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відносно ОСОБА_4 27 грудня 2015 року біля 22-ї години в приміщенні торгового закладу приватного підприємця ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_3 , що призвело до припинення роботи даного закладу. ОСОБА_12 доповнив, що ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 безпричинно лаялися в торговому закладі, ображали відвідувачів та чіплялись до них, на зауваження припинити протиправні дії не реагували, безпричинно побили ОСОБА_4 , заподіявши йому тілесні ушкодження.

Дана обставина підтверджується оглянутим в суді в якості доказів протоколом прийняття заяви при вчинене кримінальне правопорушення від 28.12.2015 року.

З висновка судово-медичного експерта № 03 від 12.01.2016 року вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани і садна в ділянці обличчя, які утворилися від дії тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею останнього (останніх), з мінімальною кількістю не менше одного та по ступеню тяжкості відносяться: у вигляді забійної рани в ділянці обличчя до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя, терміном більше 6 діб; у вигляді садна в ділянці обличчя до категорії легких тілесних ушкоджень.

Згідно протоколу огляду речей від 05.01.2016 року вбачається, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 мобільний телефон марки „Нокіа Х2-02 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_4 , було повністю пошкоджено.

Таким чином суд, повно, всесторонньо і об`єктивно проаналізувавши зібрані по справі та дослідженні в ході судового розгляду справи докази, приходить до переконання про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчиненому групою осіб, що супроводжувалося особливою зухвалістю, які виразились у безпричинному з хуліганських спонукань заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , тому їх дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ними злочину, що відноситься до тяжких злочинів, дані про їх особу та ступінь небезпечності для суспільства, думку потерпілого, який ненаполягає на суворості покаранні, та позицію прокурора, який вважає за можливе призначити обвинуваченим покарання із застосуванням статтей 75, 76 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених, суд вважає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, повне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

По справі встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягуються вперше, винуватість свою визнали повністю, за місцем проживання ОСОБА_6 характеризується позитивно, а ОСОБА_5 , ОСОБА_7 посередньо, відшкодували майнову та немайнову шкоду потерпілому, який закінчив духовну академію і прощає обвинувачених та прохає суворо не карати, а тому суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 слід обрати покарання в межах санкції статті, за якою вони притягуються до кримінальної відповідальності, у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням на них обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Клопотання про обрання міри запобіжного заходу не заявлялося.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимоги ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази: мобільний телефон марки „Нокіа Х2-02 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 повернути ОСОБА_4 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: