пр. № 1-кс/759/2353/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2016 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участі прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 в досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №007623 від 28.07.2016, розглянувши в м. Києві клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Побережка Богуславського району Київської обл., українця, громадянина України, працюючого робітником « ОСОБА_6 », одруженого, який має середню спеціальну освіту, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 14.09.2009 Святошинським районним судом міста Києва, за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.07.2016 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване, тим що 28.07.2016 ОСОБА_5 , знаходячись у невстановленому місці, час та обставинах, не маючи постійного джерела доходів та маючи відповідний досвід відкритого заволодіння чужим майном, з метою покращення свого матеріального становища вирішив вчинити крадіжку чужого майна та з цією метою прослідував до вулиці Симиренка в місті Києві. Цього ж дня приблизно о 13 годині 15 хвилин ОСОБА_5 , в той час коли знаходився неподалік зупинки громадського транспорту по вулиці Симиренка, 5 в місті Києві, він звернув увагу на раніше незнайому йому ОСОБА_9 , на шиї якої знаходився ланцюжок жовтого кольору, яким і вирішив відкрито заволодіти шляхом ривка.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_5 та усвідомлюючи те, що жінка подолати його наміри не зможе, ззаду підійшов до ОСОБА_9 та рукою з її шиї зірвав ланцюжок на якому знаходився хрестик загальною вартістю 10000 гривень. Заволодівши в такий спосіб майном ОСОБА_9 разом з майном останньої ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину намагався втекти, однак потерпіла в свою чергу стала переслідувати його та кликати на допомогу, що змусило ОСОБА_5 викинути майно яким заволодів, тобто розпорядитись ним.

29.07.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: а саме: протоколами допитів потерпілої; протоколами огляду місця події, протоколами проведення впізнання особи, відповідно до якого ОСОБА_5 було впізнано потерпілою, як особу злочинця, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності..

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, зазначив, що кримінальних правопорушень не вчиняв.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання в повному обсязі та просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що, підозра не доведена, є великі прогалини в доказах та поясненнях потерпілої, зазначив можливим обрати запобіжний захід його підзахисному у вигляді домашнього арешту за місце його фактичного проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з тим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

При цьому, суд також враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не були доведені в судовому засіданні.

Крім цього, суд приймає до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який одружений та проживає разом з сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 та доводи його захисника, а тому приходить до висновку про доцільність обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, зі ступеню тяжкості інкримінованого йому злочину.

Суд також вважає за доцільне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене та дослідженні матеріали клопотання в сукупності зібраних доказів, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 372, 395КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Побережка Богуславського району Київської обл., українця, громадянина України, працюючого робітником « ОСОБА_6 », одруженого, який має середню спеціальну освіту, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) Прибувати до слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою;

2) Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання, а саме: будинок АДРЕСА_2 з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи внутрішніх справ за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді діє 2 місяці до 29.09.2016 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя

Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Копію цієї ухвали мені вручено 29 липня 2016 року

о__ год. __ хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

підозрюваний ______________________