В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2016 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
представника цивільного позивача ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород , обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця Перечинського р-ну Закарпатської обл., зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новоселиця Перечинського р-ну Закарпатської обл., проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, не одруженого, працюючого ізоліровщиком на «Прикарпат-захід-транс», не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Орджонікідзе Красноярського краю Російської Федерації, проживаючого за адресою АДРЕСА_4 , зареєстрованого АДРЕСА_5 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого на сезонних роботах, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Ужгород Закарпатської обл., проживаючого за адресою АДРЕСА_6 , українця, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001032 від 11.06.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України.

В ході судового розгляду провадження прокурор змінив обвинувачення і надав до суду обвинувальний акт затверджений 06.05.2015 року в якому міститься формулювання зміненого обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001032 від 11.06.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Згідно обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що працюючи на посаді службовців на складі ТОВ «Ядзакі Україна», розташованого в с. Минай на вул. Туряниці 7, Ужгородського району, маючи по роду своєї діяльності доступ до матеріальних цінностей, що перебували в приміщенні складу ТОВ «Ядзакі Україна» 23 травня 2011 року біля 22.30 год. умисно, таємно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх карність, діючи за попередньою змовою вчинили крадіжку належного ТОВ «Ядзакі Україна» майна, а саме ізольованих мідних кабелів загальною довжиною 263,2 метри, що зберігалися на складі товариства, попередньо підготувавши їх до викрадення, а саме уклавши в картонний ящик і поліетиленові пакети мідний кабель марки FL2GCF 25.00 ВR довжиною 67 метрів вартістю 1488,2 грн., мідний кабель марки FL2GCF 25.00 В довжиною 29 метрів загальною вартістю 644,2 грн., мідний кабель марки FL2GCF 35.00 К довжиною 16 метрів загальною вартістю 444,75 грн., мідний кабель марки FL2GCF 25.00 R довжиною 151,2 метра загальною вартістю 3358, 5 грн., в подальшому за допомогою технічного пристрою вивезли вищевказані речі зі складу ТОВ «Ядзакі Україна» та сховали на території подвір`я ТОВ «Ядзакі Україна», в послідуючому перемістили викрадене майно за паркан, який огороджує територію ТОВ «Ядзакі Україна», звідки його забрав ОСОБА_9 та відвіз до будиноку № 119 на вул. Центральній в с. Новоселиця Перечинського району, чим завдали ТОВ «Ядзакі Україна» матеріальної шкоди на загальну суму 5935,65 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять грн. 65 коп.) гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заперечив свою причетність до кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується за ч. 2 ст. 185 КК України. Заявлений представником цивільного позивача ТОВ «Ядзакі Україна» цивільний позов не визнав.
Пояснив суду, що працював на посаді службовця на складі ТОВ «Ядзакі Україна». Так, 23.05.2011 року працював у другу зміну з графіком роботи з 14 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. та виконував свої функціональні обов`язки. Під час роботи, до нього підійшов старший зміни і сказав, щоб він залишився працювати і на третю зміну , а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня, обгрунтовуючи виробничою необхідністю, оскільки було багато машин, які очікували на завантажування. Вказує на те, що працював на укладці і видачі матеріалів. Безпосереднім керівником був ОСОБА_14 , а старшим зміни ОСОБА_15 . Зазначив, що на ночній зміні працювало близько 30 осіб, всі машини розвантажувалися і завантажувалися на вулиці. Особисто він загружав у автомобіль запечатані коробки, вміст яких йому не відомий. На вигрузку було близько п`яти машин, коробки завозилися на склад. Мідні кабеля зберігалися в катушках, які знаходились на складі. В одній катушці було до 1000,00 м. мідного кабелю. Через день йому стало відомо про вчинення на ТОВ «Ядзакі Україна» крадіжки, а після спливу 5-6 місяців він був звільнений з ТОВ «Ядзакі Україна» за згодою сторін.

Після відтворення в ході судового розгляду відеозапису з камери спостереження наданого стороною обвинувачення в якості доказу на підтведження вини обвинувачених , ОСОБА_8 вказав, що впізнав себе , він керував спецтехнікою кара на складі за допомогою якої зняв коробку з верхнього ярусу стілажа. Проте, зауважив, що за час роботи на зміні він за допомогою спецтехніки зняв біля 30-40 коробок із стілажа, а не одну коробку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 заперечив свою причетність до кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується за ч. 2 ст. 185 КК України. Заявлений представником цивільного позивача ТОВ «Ядзакі Україна» цивільний позов не визнав.
Пояснив суду, що з жовтня 2010 р. по 2011 р. працював на посаді службовця на складі ТОВ «Ядзакі Україна» на ділянці експорт. В його функціональні обов`язки входило завантаження та розвантаження готової продукції. Графік роботи включав три зміни. Так, 23.05.2011 року він працював у третю зміну з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., разом з ним у зміні працювали і решта обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 ф. Його безпосереднім керівником був ОСОБА_14 . Зазначив, що тара зберігалась на вулиці, також на вулицю вивозили мусор. Наступного дня їх зібрав Угрин та повідомив, що була вчинена крадіжка, а також повідомив, щоб вони не виходили на роботу, а звільнили його з роботи у у жовтні 2011 року за згодою сторін.

Після відтворення в ході судового розгляду відеозапису з камери спостереження наданого стороною обвинувачення в якості доказу на підтведження вини обвинувачених , ОСОБА_11 вказав, що впізнав себе , він керував маленьким автонавантажувачем кара на складі на якій переміщував коробку в сторону виробництва. Також впізнав себе на вулиці біля вантажного автомобіля , де він йшов у місце визначене для паління.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, заперечив свою причетність до кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується за ч. 2 ст. 185 КК України. Заявлений представником цивільного позивача ТОВ «Ядзакі Україна» цивільний позов не визнав.
Пояснив суду, що працював на посаді службовця на складі ТОВ «Ядзакі Україна». В його функціональні обов`язки входило: прийом готової продукції, завантаження та розвантаження готової продукції. Графік роботи включав три зміни. Так, 23.05.2011 року працював у третю зміну з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. та виконував свої функціональні обов`язки, а саме готував продукцію на завантаження у вантажний автомобіль, який стояв біля складу. Він вивозив продукцію ( желізні контейнера, коробки). Разом з ним у тій зміні працювали і решта обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 . Вказав, що продукція мідні кабелі зберігались на складі імпорт. На складі була встановлена залізна огорожа, ключі від якої знаходилися у старшого зміни і у цій огорожі зберігались відходи з виробництва.

Після відтворення в ході судового розгляду відеозапису з камери спостереження наданого стороною обвинувачення в якості доказу на підтведження вини обвинувачених , ОСОБА_10 вказав, що можливо він керував спецтехнікою кара на складі. Вказав на те, що на складі були три «Кари» такої моделі , яка зафіксована камерою спостереження на вулиці. Зауважив, що на досудовому слідстві покази давав під тиском працівників міліції та без захисника. Вказує на те, що участі в інвентаризації не приймав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, заперечив свою причетність до кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується за ч. 2 ст. 185 КК України. Заявлений представником цивільного позивача ТОВ «Ядзакі Україна» цивільний позов не визнав.
Пояснив суду, що з січня 2011 р. працював на посаді службовця на складі ТОВ «Ядзакі Україна». В його функціональні обов`язки входило: розвантажування імпорта, укладка і видача матеріалів менеджерам постачання. Так, 23.05.2011 року працював на посаді службовця на складі ТОВ «Ядзакі Україна», у другу зміну з графіком роботи з 14 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. Близько 21 год. 00 хв. до нього підійшов старший зміни і сказав, щоб він залишався працювати на наступну зміну , обгрунтовуючи виробничою необхідністю, оскільки вантажний автомобіль очікував на завантажування. Залишившись працювати на третю зміну, близько 03 год. 00 хв. вони вийшли на вулицю у спеціально відведене місце для паління. Він та Буторець виконували роботу по укладці проводів у стелажі. Разом з ним у тій зміні працювали і решта обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Після закінчення третьої зміни о 06 год. ранку пішов з роботи. Зазначив, що за ним на автомобілі приїхав його брат, який був за кермом і вони разом поїхали додому. Зазначив, що на складі користувався спецтехнікою улітка та скраб. Він не працював з продукцією ізольовані мідні кабелі. Технічний прилад за допомогою якого проводиться нарізання кабелів на складі відсутній, такий прилад знаходився на середньому виробництві, доступ до якого він не мав. Відходи виробництва можуть бути тільки з середнього і початкового виробництва, такі відходи на складі відсутні. Він міг видавати катушки з мідними кабелями, однак нарізати їх не входило в його обов`язки , а також він не міг їх нарізати у зв`язку з відсутністю технічного обладнання.

Наступного дня 24.05.2011 року заступивши знов на зміну, до них підійшов старший зміни, який повідомив про вчинену крадіжку з ТОВ «Ядзакі Україна», а 25.05.2011 року працівники міліції проводили їх допит про відомі їм обставини вчиненої крадіжки. Зауважив, що за місцем його проживання прийшли два працівника міліції, які забрали з подвір`я весь металобрухт ( мідні, стальні кабелі) загальною вагою близько 15,00 кг. для проведення експертизи. Зауважив, що на досудовому слідстві покази давав під тиском працівників міліції та без захисника. Працівники міліції застосовували відносно нього недозволені методи слідства, під психологічним тиском він підписав протокол огляду місця події, після чого його відпустили додому. Зауважив, що не давав дозвіл працівникам міліції на проведення обшуку .

Після відтворення в ході судового розгляду відеозапису з камери спостереження наданого стороною обвинувачення в якості доказу на підтведження вини обвинувачених , ОСОБА_9 вказав, що впізнав себе , він стояв на спецтехніці кара, якою на складі керував ОСОБА_8 .

Представник цивільного позивача підтримав заявлений цивільний позов з підстав та мотивів викладених у ньому. Пояснив, що згідно результатів вибіркової інвентаризації проведеної на ТОВ «Ядзакі Україна» недостача становить 298 725,08 гривень. Зазначив, що у постанові про визнання цивільним позивачем визначено цивільний позов на ту ж саму суму, яка вказана в інвентаризації, тому заявлений цивільний позов слід задовольнити та стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 298725,08 гривень.

Як доказ вини обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 у вчиненні даного кримінального правопорушення прокурор в судовому засіданні зазначає показання свідків: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 .

Так, в судовому засіданні в режимі відеоконференції був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_17 , який суду надав показання про те, що працював в охороні ТОВ «Ядзакі Україна», по справі практично нічого не відомо. У період з квітня 2011 року по жовтень 2011 року працював на вахті охоронником. У функціональні обов`язки входило: патрулювання, перевірка цілісності огороджень, слідкування за дисципліною, зокрема куріння в неположеному місці. В травні 2011 року , точної дати не пам`ятає, близько 01 год. 25 хв. виявив проріз в огорожі та за огорожею стежку витоптаної трави. Про виявлене доповів старшому нічної зміни охорони. Зазначив, що у них вахтовий метод охорони, один об`єкт під охороною, пости міняються кожні 2-3 години. О 01 год. він заступив на пост №4 , що знаходиться за складом, а о 01 год. 25 хв. вийшов у патруль і виявив проріз в огорожі. Зазначив, що крім виявленої прорізі у огорожі нічого не бачив. Особисто він не бачив, щоб обвинувачені пересувались на спецтехніки по території заводу в тій частині, яку він охороняв.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_17 , суд приходить до висновку про те, що такі не містять даних про обставини інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення , не підтверджують причетність обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України в якому вони обвинувачуються , а тому не приймаються судом до уваги як доказ обставин обвинувачення в його межах.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_18 , який суду надав показання про те, що працював на ТОВ «Ядзакі Україна» близько 12 років до 24.05.2011 року. Обвинувачені були його колегами по роботі. Зазначив, що працював службовцем на складі , на якому зберігались мідні кабеля у катушках приблизною вагою 300,00 кг. та довжиною кабеля в одній катушці приблизно 500,00 м. Він разом з обвинуваченими працював на території складу. Доступ до мідних кабелів був у всіх працівників складу. На зміні працювало близько 12-14 осіб. Всі службовці складу користувалися карою оскільки необхідно було завантажувати та розвантажувати важки грузи. Очевидцем крадіжки мідних кабелів із складу не був.

Вказує на те, що після виявлення крадіжки на ТОВ «Ядзакі Україна» його відсторонили від здійснення обов`язків, а 28.05.2011 року або 29.05.2011 року на прохання керівництва написав заяву на звільнення.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_18 , суд приходить до висновку про те, що такі не містять даних про обставини інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення , не підтверджують причетність обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України в якому вони обвинувачуються , а тому не приймаються судом до уваги як доказ обставин обвинувачення в його межах.

Так, в судовому засіданні в режимі відеоконференції був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_20 , яка суду надала показання про те, що працювала начальником зміни охорони ТОВ «Ядзакі Україна», близько чотирьох років як звільнилася з ТОВ «Ядзакі Україна». В 2011 році, точної дати не пам`ятає за спливом часу, вранці прийшла на зміну і їй охоронник який заступав повідомив, що виявлено проріз у сітці в паркані у задній частині території заводу . Разом з начальником зміни складу готової продукції Угрин проглядала відеозапис за всю ніч з камер спостереження. На відеозаписі було видно, як кара рухалась до паркану. Зауважила, що кара не мала дозвіл під`їзджати до паркану. При перегляді відеозапису впізнала ОСОБА_22 та особу на ім`я ОСОБА_23 . Інших обвинувачених не пам`ятає чи бачила на відеозаписі. Один із них, хто саме сказати не може, керував карою яка рухалась до паркану, а інший - роздивлявся по сторонам. На відеозаписі не було видно, чи перевозили які небудь предмети на карі, оскільки було погане освітлення. Вказала на те, що для того, щоб під`їхати до прорізі у сітці в паркані, кара повинна проїхати повз будки охоронця. Зазначила, що не було виробничої необхідності у виїзді кари у напрямку паркану, оскільки там відсутні будь які приміщення. В подальшому вказала, що карою керував ОСОБА_24 , а начальник зміни складу готової продукції Угрин під час перегляду відеозапису впізнав всіх обвинувачених.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_20 , суд приходить до висновку про те, що такі не містять даних про обставини інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення , не підтверджують причетність обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України в якому вони обвинувачуються . Порушення трудової дисципліни окремими працівниками ТОВ «Ядзакі Україна»,на які вказала свідок ОСОБА_20 , а саме керування ОСОБА_25 спецтехнікою автонавантажувач кара на задньому подвір`ї в напрямку паркану не підтверджують причетність ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 до вчинення крадіжки ізольованих мідних кабелів, загальною довжиною 263,2 м. при обставинах викладених у обвинувальному акті, а тому не приймаються судом до уваги як доказ обставин обвинувачення в його межах.

Так, в судовому засіданні в режимі відеоконференції був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_19 , який суду надав показання про те, що у період кінця травня 2011 року працював на посаді керівника департаменту логістики на ТОВ «Ядзакі Україна». В кінці травня 2011 року, точної дати не пам`ятає, вранці прийшов на роботу і близько 08 год. 10 хв. йому зателефонував ОСОБА_14 , який був на той час керівником складу і повідомив, що вчинено крадіжку. Підійшовши до складу йому повідомили , що вночі відбулась крадіжка та показали проріз у сітці в паркані. Після чого в кімнаті охорони він передивився відеозапис з камер спостереження, на якому побачив, як ті матеріали, які були в подальшому викрадені , були зняті із верхнього ярусу стелажа, були вивезені на електрокарі на вулицю і відвезені до того місця де був виявлений пролаз у паркані.З верхнього ярусу стелажа була знята коробка розміром 1м. х 1,20м. х 0,80 см., яка була вивезена на електрокарі на вулицю. На відеозаписі бачив обличчя чотирьох обвинувачених, а саме бачив як двоє осіб знімали коробку із стелажа, а в подальшому ОСОБА_26 керував електрокарою на якій вивіз коробку. Вміст коробки він не бачив, оскільки коробка була закрита. Після перегляду повідомив про вчинене генерального директора підприємства і викликали працівників міліції. Зазначив, що біля паркану знаходяться два великих бака резервуара води і саме до цього місця було видно на записі , що під`їзджала кара. Частина території біля паркану не освітлювалась, а тому сам факт переміщення коробки через паркан не бачив. Всі обвинувачені працювали на карі, однак основна діяльність їх була всередині на складі. В обов`язки обвинувачених входило розвантаження всіх автомобілів які приходили на підприємство з необхідною сировиною для виробництва. На складі були коробки в яких знаходились матеріали які використовувались для виробництва. Зазначив, що виробничої необхідності для виїзду «Кари» до паркану не було. В райвідділі міліції бачив речові докази, мідний провід різного діаметру та довжин. На його думку, мідні проводи, які він бачив зрізані гідравлічними ножницями. Після виявлення даного випадку на підприємстві була проведена інвентаризація. Крім того, вказав, що працівникам складу не заборонялось вивозити порожні піддони на карі за межі складу.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_19 , суд приходить до висновку про те, що такі не містять даних про обставини інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення , не підтверджують причетність обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України в якому вони обвинувачуються при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Зокрема, як вказав свідок ОСОБА_19 вміст коробки, яку на електрокарі вивіз ОСОБА_26 в напрямку паркану він не бачив, оскільки коробка була закрита. Свідок зазначив, що висновки про причетність обвинувачених до вчинення крадіжки зробив на підставі перегляду відеозапису камер спостереження та з врахуванням результатів проведеної на підприємстві інвентаризації. На думку суду, покази свідка не підтверджують причетність ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 до вчинення крадіжки ізольованих мідних кабелів, загальною довжиною 263,2 м. при обставинах викладених у обвинувальному акті, а тому не приймаються судом до уваги як доказ обставин обвинувачення в його межах.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_14 , який суду надав показання про те, що на час виявлення прорізі у сітці в паркані, в кінці травня 2011 року працював на посаді завідуючого складом ТОВ «Ядзакі Україна» до 2012 року. В кінці травня 2011 року, точної дати не пам`ятає, охорона повідомила , що виявлено проріз у сітці в паркані. Передивився відеозапис з камер спостереження, на якому побачив, рухи 6-7 осіб, що працювали на складі. Крім того, було зафіксовано як була знята коробка розміром 1,20м х80,0 см., із стелажа з позиції сировина, яку за допомогою автонавантажувача «Кара» відвезли на склад готової продукції , після чого автонавантажувач «Кара» з коробкою виїхала на вулицю і поїхала у напрямку паркану. На відеозаписі розпізнав обличчя чотирьох обвинувачених. Зазначив, що на складі зберігались мідні кабеля у катушках , довжиною кабеля в одній катушці приблизно 700,00м. 750,00 м. В приміщенні міліції бачив мідні кабелі довжиною по 25,00 м. , в ізоляції червоного, коричневого кольорів, які використовуються у виробництві ТОВ «Ядзакі Україна» та які розпізнав по маркуванню. Дані мідні кабелі не відносились до відходів, оскільки були довжиною по 25,00 м.

В подальшому, за клопотанням сторони обвинувачення, в судовому засіданні був повторно допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_14 , який суду надав показання про те, що в процесі виробництва були відходи , це куски кабелів довжиною від 5,0 см. до 1,5 м. , які складувались у клітці, що розташована на території складу. Доступ до клітки був обмежений, ключ знаходився у охорони. Представник виробництва привозив відходи на територію складу, охорона відкривала клітку, проводилось зважування з участю представника складу і складувалось у клітці, на яку була направлена камера відеоспостереження. В райвідділі міліції він бачив контейнер в якому були провода подібні тим, що використовувались на той час на ТОВ «Ядзакі Україна». Довжину їх сказати не може, оскільки були змотані в кольца. По зовнішньому вигляду відходи виробництва не нагадувало. Пам`ятає, що на відеозаписі було зафіксовано як знімали коробку із стелажів, на яких зберігався матеріал ( клеми). В цих коробках кабелі не зберігались. На відеозаписі , по силуетах впізнав обвинувачених , які зняли коробку із стелажа і відвезли її на склад готової продукції . У функціональні обов`язки обвинувачених входило знімати, ставити коробки, однак коробка , яка знята із стелажа видавалась тільки на виробництво, а не на склад готової продукції.

Йому не відомо, звідки обвинувачені могли викрасти кабелі. Кабелі зберігались у катушках на складі. Він особисто не був очевидцем того, як обвинувачені нарізали кабелі на відрізки. Очевидцем вчинення обвинуваченими крадіжки не був. Приймав участь в інвентаризації на складі, а участі в інвентаризації на виробництві не брав, однак підписав результати інвентаризації.

Після перегляду відеозаписів, що були відтворені в ході судового розгляду та долучені за клопотанням сторони обвинувачення в якості речового доказу вказав, що бачив як на вулицю виїхав автонавантажувач «Кара» з коробкою в сторону місця для паління. Також в тій стороні знаходиться будка охорони і місце для відходів палет і пустих катушок. На його думку автонавантажувачем «Кара» керував ОСОБА_26 , а біля нього вийшов ОСОБА_27 . Що стосується подій на складі, то на його думку коробку із стелажа за допомогою автонавантажувача «Кара» знімав ОСОБА_28 , а потім коробку перегрузили на маленькій автонавантажувач , яким керував ОСОБА_27 , після чого він поїхав у напрямку виробництва. Звідти автонавантажувач не може виїхати на вулицю. Зазначив, що дана коробка могла видаватись на виробництво. Ті дії, які робили обвинувачені на складі та які зафіксовані на відеозаписі входили в коло їх обов`язків. Йому не відомо про те, чи коробка яку перевозила кара на вулиці була пуста чи заповнена. На відеозаписі він не бачив, що коробку яку зняли зі стілажа вивезли на вулицю. У охорони він продивлявся також і інші записи з камер відеоспостереження, які не були відтворені в судовому засіданні.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_14 , суд приходить до висновку про те, що такі не містять даних про обставини інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення , не підтверджують причетність обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України в якому вони обвинувачуються при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Зокрема, свідок вказав, що дії, які робили обвинувачені на складі та які зафіксовані на відеозаписі входили в коло їх обов`язків. В своїх показаннях свідок ОСОБА_14 стверджував, що не був очевидцем вчинення обвинуваченими крадіжки, а також йому не відомо хто , при яких обставинах нарізав мідні кабелі та укладав їх в коробку. Свідок вказав, що йому не відомо вміст коробки , яку перевозили на карі в напрямку паркану. На думку суду, покази свідка не підтверджують причетність ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 до вчинення крадіжки ізольованих мідних кабелів, загальною довжиною 263,2 м. при обставинах викладених у обвинувальному акті, а тому не приймаються судом до уваги як доказ обставин обвинувачення в його межах.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_21 , який суду надав показання про те, що є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_9 . Від дачі показань відносно брата ОСОБА_9 відмовився , користуючись правом передбаченим ст. 63 Конституції України. Про обставини справи йому відомо тільки зі слів працівників міліції. Вказав, що вранці в один із днів приїхав за братом ОСОБА_9 до ТОВ «Ядзакі Україна», на автомобілі батька , яким керує за дорученням. Брат ОСОБА_9 вийшов до автомобіля, відкрив багажник автомобіля , щось поклав , що саме він не бачив, після чого вони поїхали додому. Приїхавши додому залишив автомобіль за місцем проживання і поїхав по своїх справах на маршрутному таксі. Вказав на те, що з 23.05.2011 року він не бачив за місцем їх з братом проживання жодні кабелі. Про обставини вчинення крадіжки кабелів з ТОВ «Ядзакі Україна» йому відомо лише від працівників міліції під час слідства, більше йому нічого не відомо.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_21 , суд приходить до висновку про те, що такі не містять даних про обставини інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення , не підтверджують причетність обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України в якому вони обвинувачуються , а тому не приймаються судом до уваги як доказ обставин обвинувачення в його межах.

Cвідок ОСОБА_29 зі сторони обвинувачення не був допитаний в судовому засіданні, сторона обвинувачення не забезпечила явку свідка в судове засідання. Суд вжив всі можливі заходи для його допиту в судовому засіданні. Зокрема, свідок ОСОБА_29 неодноразово викликався судовими викликами до суду , а також до останнього ухвалою суду застосовано привід через органи внутрішніх справ. Проте, відповідно до відомостей заступника начальника Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області, виконати привід свідка в судове засідання не надалось можливим, оскільки останній перебуває в РФ на заробітках.

Прямими доказами винуватості обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які б вказували на їх причетність до вчиненого кримінального правопорушення сторона обвинувачення зазначає:

- протокол усної заяви про злочин від 25.05.2011 року юриста ТОВ «Ядзакі Україна» ОСОБА_30 (а.п. 9 т.№1),

- протокол огляду місця події від 25.05.2011 року, під час якого виявлено пошкодження огорожі, на час огляду скріплена дротом, за пошкодженою огорожею доріжка витоптаної трави (а.п.11.-16 т.№1),

- службовий допис ОСОБА_20 від 24.05.2011 року про те, що охоронник ОСОБА_17 виявив проріз в огорожі 23.05.2011 року та при перегляді відео з камер спостереження на місці крадіжки виявлено працівників ТОВ «Ядзакі Україна»: ОСОБА_31 , ОСОБА_32 (а.п. 17 т.№1),

- службовий допис від 24.05.2011 року ОСОБА_20 від 24.05.2011 року при перегляді відео з камер спостереження виявлено ще 2 працівників: ОСОБА_33 та ОСОБА_34 (а.п. 18 т.№1),

- доповідна записка керівника департаменту логістики ОСОБА_19 від 25.05.2011 року про те, що було вчинено крадіжку мідних ізольованих проводів з території підприємства вагою близько 300 кг. ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 (а.п. 19 т.№1),

- протокол огляду місця події від 25.05.2011 року , згідно якого було оглянуто мідні проводи різної довжини, які на момент проведення огляду знаходяться на території Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, загальною вагою 197 кг. Згідно даних протоколу, всі ці мідні проводи були добровільно видані гр-ом ОСОБА_9 , який пояснив, що він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 викрав їх 23.05.2011 року із складу ТОВ «Ядзакі Україна». (а.п. 33-34 т.№1)

- протокол огляду місця події від 03.06.2011 року , яким оглянуто СД- RV диск із записами з камер відео спостереження (а.п 43-45 т.№1),

- довідка про вартість брухту міді на 23.05.2011 року, відповідно до якої 1 кг має вартість 48 грн.,

- довідка з ТОВ «Ядзакі Україна» від 03.06.2011 року про вартість матеріалів, які містять мідь та використовуються у виробничому процесі ТОВ «Ядзакі Україна» (а.п. 47 т.№1),

- протокол огляду мідного кабелю від 27.07.2011 року, відповідно до якого слідчим оглянуто 4 види кабелів, що добровільно видані ОСОБА_9 , а саме FL2GСF 25.00 ВR 2 відрізки довжиною відповідно 29 та 38 метрів, FL2GСF 25.00 В 29 відрізків довжиною по 1 метр кожний, FL2GСF 35.00 R 16 відрізків довжиною по 1 метр кожний, FL2GСF 25.00 R 126 відрізків довжиною по 1 метр 20 cм. кожний,

- протокол огляду місця події від 04.07.2011 року , а саме автомобіля, на якому перевозили викрадений мідний кабель (а.п. 133-134 т.№1),

- копії документів, що посвідчують право власності та керування вищевказаним автомобілем (а.п. 135-137 Т.№1),

- наказ №0257/НR від 03.03.2010 року «Про укладення колективної матеріальної відповідальності» (а.п. 48 Т.№1),

- посадова інструкція від 07.12.2005 року службовців на складі, з якою ознайомлено ОСОБА_10 20 01.2008 року, ОСОБА_8 14.09.2009 р, ОСОБА_11 27.09.2010 року, ОСОБА_9 10.01. 2011 року (а.п. 56-60 Т.№1),

- довідка на ОСОБА_10 з ТОВ «Ядзакі Україна» - працює з 24.12.2007 року (а.п. 61 т.№1),

- довідка на ОСОБА_9 з ТОВ «Ядзакі Україна» - працює з 02.06.2010 року (а.п. 62 т.№1),

- довідка на ОСОБА_8 з ТОВ «Ядзакі Україна» - працює з 11.08.2008 року (а.п. 63 Т.№1),

- матеріали інвентаризації по 5 видах кабелів, за результатами якої виявлено нестачу кабелю марки FL2GСF 25.00 ВR 1141 метра на загальну суму 25344,12 грн. (інкриміновано обвинуваченим 2 відрізки довжиною відповідно 29 та 38 метрів), FL2GСF 25.00 В 786 метрів загальною вартістю 17458,79 грн. (інкриміновано обвинуваченим 29 відрізків довжиною по 1 метр кожний), FL2GСF 35.00 R 16 метрів загальною варістю 444,75 грн. (інкриміновано обвинуваченим 16 відрізків довжиною по 1 метр кожний), FL2GСF 25.00 R 7850 метрів загальною вартістю 174365,77 грн. (інкриміновано обвинуваченим 126 відрізків довжиною по 1 метр. 20 см. кожний) (а.п. 149 Т.№1),

- матеріали відеозапису подій, а саме з камер відео спостереження на складі та за його межами ТОВ «Ядзакі Україна» в день вчинення крадіжки, демонстрація якого проводилась в залі судового засідання.

На спростування винуватості обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 до інкримінованого їм кримінального правопорушення стороною захисту було заявлено клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , які були залучені в якості понятих на слідчих діях, зокрема під час огляду місця події від 25.05.2011 року , згідно якого було оглянуто мідні проводи різної довжини на території Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області та про огляд судом речових доказів, а саме мідних кабелів, викрдення яких інкримінується обвинуваченим.

На вимогу суду до сторони обвинувачення, надати для огляду у судовому засіданні речові докази - мідні кабелі , таких не було представлено та пояснено прокурором в судовому засіданні, що з Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області отримано відповідь , що в камері зберігання речових доказів Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області вказані речові докази відсутні, відповідно до журналу обліку речових доказів Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області такі до камери речових доказів не передавались. У зв`язку з чим прокурором було внесено відомості 04.02.2015 року до ЄРДР по факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Cвідків ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , за клопотанням сторони захисту не надалось можливим допитати. Суд вжив всі можливі заходи для їх допиту в судовому засіданні. Зокрема, свідки ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , неодноразово викликалися судовими викликами до суду та до останніх ухвалою суду застосовувано привід через органи внутрішніх справ. Проте, відповідно до рапорта від 26.09.2014р. було неодноразово відвідано адреси проживання свідків, свідок ОСОБА_35 перебуває у пологовому будинку, ОСОБА_36 відсутня за місцем роживання.

Заслухавши покази обвинувачених, які своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України не визнали, показання свідків, перевіривши надані стороною обвинувачення кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України слід визнати невинуватими та виправдати.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини

вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених

статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддяі суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно Перехідних положень п.8 допустимість доказів отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 обвинуваченням були надані докази які на думку сторони обвинувачення засвідчують факти та обставини кримінального провадження, зокрема:

протокол огляду місця події від 25.05.2011 року , згідно якого було оглянуто частину території ТОВ «Ядзакі Україна» та виявлено пошкодження огорожі;

протокол огляду місця події від 25.05.2011 року , згідно якого було оглянуто мідні проводи різної довжини, які на момент проведення огляду знаходяться на території Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, загальною вагою 197 кг.

Із даних протоколу огляду місця події від 25.05.2011 року , а саме мідних проводів вбачається, що дана процесуальна дія була проведена слідчим СВ Ужгородського РВ УМВС, за участю понятих ОСОБА_35 та ОСОБА_37 .

Оцінюючи протоколи огляду місця події від 25.05.2011 року , щодо допустимості вказаного доказу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 190 КПК України ( в редакції 1960 року із наступними змінами і доповненнями, що діяв на час проведення досудового розслідування) з метою виявлення слідів злочину та інших речових доказів, з`ясування обстановки злочину, а також інших обставин, які мають значення для справи, слідчий проводить огляд місцевості, приміщення, предметів та документів.Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до порушення кримінальної справи. В цих випадках,при наявності для того підстав, кримінальна справа порушується негайно після огляду місця події. Про результати огляду слідчий складає протокол.

Між тим, суду не надано будь-яких доказів того, що на час проведення огляду місця події кримінальна справа відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 була порушена. Натомість тільки 03 червня 2011 року за фактом вчинення крадіжки із ТОВ «Ядзакі Україна» за ознаками злочину , пердбаченого ст.185 ч.2 КК України слідчим СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області порушена кримінальна справа.

Крім того, як вбачається із змісту протоколу огляду місця події від 25.05.2011 року, а саме мідних проводів, всі ці мідні проводи були оглянуті на території Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області та були добровільно видані гр-ом ОСОБА_9 , який пояснив, що він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 викрав їх 23.05.2011 року із складу ТОВ «Ядзакі Україна».

Натомість, суду не надано будь-яких доказів добровільної видачі гр-ом ОСОБА_9 мідних проводів. Вказана дія не зафіксована слідчим в окремому процесуальному документі, протоколі з зазначенням місця та часу видачі предметів. Фототаблиць до протоколу огляду місця події від 25.05.2011 року не надано, що у своїй сукупності ставить під сумнів видачу гр-ом ОСОБА_9 предметів, а саме мідних проводів.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_9 під час надання суду показів вказав, що працівники міліції вилучили з подвір`я за місцем його проживання весь металобрухт. Дозвіл на проведення огляду, обшуку він не надавав.

Вказані покази обвинуваченого ОСОБА_9 не спростовані стороною обвинувачення в ході судового розгляду справи.

Відповідно до п.п. 5,7,9 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції), затвердженої наказом від 27.08.2010 року № 51/401/649/471/23/125 Генерального прокурора України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України - Факт вилучення речових доказів, документів, цінностей та іншого майна (у тому числі предметів і документів, вилучених з обігу) відображається у протоколі слідчої дії.

У протоколі перераховуються всі предмети, які вилучаються, та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні індивідуалізуючі ознаки, а також місце, де відповідний об`єкт був виявлений. Усі вилучені предмети, цінності і документи пред`являються понятим та іншим учасникам слідчої дії. У необхідних випадках зазначені об`єкти упаковуються для уникнення їх пошкодження, неконтрольованого доступу до них та забезпечення зберігання слідів (мікрослідів), які є на них, з доданням бірок, посвідчених відповідними написами і підписами особи, у якої вилучено речі, понятих, слідчого, працівника органу дізнання, прокурора, працівника апарату суду, які скріплюються печаткою відповідного органу, про що зазначається в протоколі.

Якщо протокол з описом предметів і цінностей, які вилучаються, з якихось причин на місці скласти неможливо (наприклад, у зв`язку з їх значною кількістю), вони упаковуються і опечатуються з доданням бірок з написами, які засвідчують вищеназвані особи. Подальший огляд і опис проводиться за місцем дізнання, досудового слідства в присутності понятих (бажано тих самих), що брали участь у їх вилученні, з відображенням у протоколі цілісності печаток та засвідчених підписами написів на упаковці, в яку були поміщені вилучені об`єкти. Якщо до огляду вилучених предметів і цінностей виявиться можливим залучити тих же понятих, які були присутні і при вилученні, то вони повинні засвідчити, що провадиться огляд та опис цих самих об`єктів, що були раніше вилучені.

З протоколу огляду місця події від 25.05.2011 року (а.с33-34 т.1), на який як доказ у справі посилається сторона обвинувачення вбачається, що оглянуто мідні проводи різної довжини, які на момент проведення огляду знаходяться на території Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, загальною вагою 197 кг. Згідно даних протоколу огляду, всі ці мідні проводи були добровільно видані гр-ом ОСОБА_9 , який пояснив, що він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 викрав їх 23.05.2011 року із складу ТОВ «Ядзакі Україна». Натомість, у протоколі не відображено факт вилучення речових доказів, не вказані точне найменування, кількість, серія і номер, інші відмінні індивідуалізуючі ознаки мідних проводів, а також місце, де відповідний об`єкт був виявлений, або виданий.

Враховуючи наведене вище суд у відповідності до ч.1 ст.89 КПК України, вважає недопустимим доказом протокол огляду місця події від 25.05.2011 року згідно якого було оглянуто частину території ТОВ «Ядзакі Україна» та виявлено пошкодження огорожі та протокол огляду місця події від 25.05.2011 року , згідно якого було оглянуто мідні проводи різної довжини, які на момент проведення огляду знаходяться на території Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області в зв`язку тим, що вони складені в порушення зазначених вище норм КПК України (1960 року) без подання доказів щодо порушення кримінальної справи та не відображає в повній мірі події, які відбувалися під час проведення огляду. Дані слідчи дії проведені з порушенням вимог КПК України.
Таким чином, як убачається з матеріалів кримінального провадження, первинні докази, покладені в основу обвинувачення, були отриманні з порушенням вимог закону, а отже неможливо визнати їх належними та допустимими доказами винувтості обвинувачених.
Крім того, свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_14 в своїх показах в судовому засіданні вказали, що знаходячись в РВ УМВС України в Закарпатській області бачили мідні провода різного діаметру та довжин.
Разом з тим, суду не надано будь-яких доказів проведення таких слідчих дій, як пред`явлення предметів для впізнання свідкам.

Відповідно до ст. 175 КПК України ( в редакції 1960 року із наступними змінами і доповненнями, що діяв на час проведення досудового розслідування) при необхідності пред`явити для впізнання який-небудь предмет слідчий спочатку допитує впізнаючого про ознаки цього предмета і обставини, при яких він цей предмет бачив, про що складається протокол допиту.Коли впізнаючий є свідком чи потерпілим, він попереджається про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а свідок, крім того, і за відмову від дачі показань.Предмет, що підлягає впізнанню, пред`являється впізнаючому в числі інших однорідних предметів. Впізнаючому пропонується вказати предмет, який він має впізнати, і пояснити, за якими ознаками він його впізнав.Пред`явлення предметів для впізнання проводиться в присутності двох понятих.

Відповідно до ст. 176 КПК України ( в редакції 1960 року із наступними змінами і доповненнями, що діяв на час проведення досудового розслідування) про пред`явлення для впізнання особи або предмета і про наслідки впізнання складається протокол з додержанням правил, зазначених у статті 85 цього Кодексу. Крім того, в протоколі зазначаються відомості про особу впізнаючого і про те, що він попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу неправдивих показань, наводяться дані про осіб і предмети, що пред`являються для впізнання, і докладно вказуються ознаки, за якими впізнаючий впізнав особу чи предмет. Протокол підписують всі особи, що брали участь у проведенні впізнання, поняті і слідчий. До протоколу додаються фотознімки, якщо особи або предмети, пред`явлені для впізнання, були сфотографовані.

Натомість дані вимоги КПК України не дотримані , жодних доказів проведення таких слідчих дій, як пред`явлення предметів для впізнання свідкамстороною обвинувачення до суду не надано.

Оцінюючи інші докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що такі не містять даних про обставини інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення , не підтверджують причетність обвинувачених до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України в якому вони обвинувачуються при обставинах, викладених в обвинувальному акті та не підтверджують їх винуватість .

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 інкримінується вчинення крадіжки ізольованих мідних кабелів загальною довжиною 263,2 м., що зберігалися на складі ТОВ «Ядзакі Україна», які попередньо підготувавши їх до викрадення, а саме уклавши в картонний ящик і поліетиленові пакети в подальшому за допомогою автонавантажувача вивезли їх зі складу та сховали на території подвір`я ТОВ «Ядзакі Україна», в послідуючому перемістили викрадене за паркан, звідки його забра ОСОБА_9 та відвіз з місцем проживання.

Однак, в обвинуваченні не зазначено коли, при яких обставинах, хто з обвинувачених попередньо укладав мідні кабелі в картонний ящик і поліетиленові пакети. Обвинувачення не визначило дії кожного з обвинувачених у вчиненні крадіжки.

Такий виклад інкримінованих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 дій на думку суду є припущенням і не ґрунтується на доказах досліджених під час розгляду даного кримінального провадження.

Так, відповідно до функціональних обов`язків службовця на складі ТОВ «Ядзакі Україна», затверджених завідувачем складу від 07.12.2005 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 займаючи посаду службовця на складі мали певне коло своїх обов`язків, в тому числі завантажувати,розвантажувати та переносити товари і матеріали вручну або використовуючи спеціальне обладнання.

З наданих стороною обвинувачення доказів та показань свідків наданих безпосередньо у судовому засіданні, а також з матеріалів відеозапису подій, а саме з камер відео спостереження на складі та за його межами ТОВ «Ядзакі Україна» в день вчинення крадіжки, демонстрація якого проводилась в залі судового засідання видно, що обвинувачені виконували функціональні обов`язки, а порушення деякими обвинуваченими порядку трудової дисципліни не дає підстави вважати про вчинення ними кримінального правопорушення.

Обвинувачення викладене в обвинувальному акті є неконкретним, не підтверджується доказами у сукупності.

Так, відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно із статтею 368 КПК України встановлено, що суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити низку питань, до яких зокрема, віднесені питання, чи містять діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

За змістом ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст.91, 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Окрім того, у відповідності до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Судом було вжито передбачені законом заходи для допиту усіх свідків, зазначених стороною обвинувачення.

Інших доказів на підтвердження винуватості обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 185 ч.2 КК України стороною обвинувачення не надано.

У відповідності зі ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи виправданою - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстав для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Однак, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд вважає, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення не було доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Клопотань про допит інших свідків та дослідження інших доказів сторона обвинувачення не заявила.

Варто також зазначити, що у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку " вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Крім того, судом також враховано позицію Пленуму Верховного Суду України (п. 19 постанови від 01.11.1996 № 9 «Про практику застосування Конституції України при здійсненні правосуддя») про можливість визнання особи винною у вчиненні злочину лише за умови доведеності її вини.

Оцінюючі за своїм внутрішнім переконанням кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, встановивши, що докази, якими сторона овинувачення обґрунтувала пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, отримані без дотримання вимог кримінально-процесуального закону та не доводять винуватості обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, cуд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з мотивів викладених вище.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдовувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Щодо заявленого цивільного позову представника цивільного позивача у кримінальному провадженні суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно -небезпечне діяння. Це означає, що законодавець обмежив часові рамки пред`явлення позову.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Положеннями ч.1 ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що цивільний позов представника цивільного позивача слід залишити без розгляду.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та виправдати його за вказаною статтею обвинувачення.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін у вигляді - особистого зобов`язання.
ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та виправдати його за вказаною статтею обвинувачення.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін у вигляді - особистого зобов`язання.

ОСОБА_10 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та виправдати його за вказаною статтею обвинувачення.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без змін у вигляді - особистого зобов`язання.

ОСОБА_11 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та виправдати його за вказаною статтею обвинувачення.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити без змін у вигляді - особистого зобов`язання.

Цивільний позов представника цивільного позивача - залишити без розгляду.

Речові докази у кримінальному провадженні :
- CD RW диск із записом камер відео спостереження, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження,
- легковий автомобіль марки «ВАЗ 2106» р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у гр. ОСОБА_21 , залишити в розпорядженні власника ОСОБА_21 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1