Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1193/16-к
Провадження №: 1-кс/332/96/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2016 р. м.Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши погоджене з прокурором, яке надійшло до суду 15.4.2016 року на підставі матеріалів досудового розслідування № 0001283 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6.4.2016 року за ознаками ч.3 ст.190 КК України, клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено в клопотанні в провадження СВ Заводського ВП Ленінського ВП перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР 6.4.2016 року за ч.3 ст.190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 1.4.2016 року між ТОВ «Вега» в особі директора ОСОБА_2 та ТОВ «ТД «Дніпроспецсталь» в особі директора ОСОБА_3 , укладений договір № ТДО-01795 на придбання металовиробів загальною вагою 20,2 т. на суму 193920, грн. 4.4.2016 року зазначено грошова сума була переведена директором ТОВ «Вега» ОСОБА_2 на банківський рахунок ТОВ «ТД «Дніпроспецсталь» () № НОМЕР_1 МФО 334851, відкритий в ПАТ «Перший український міжнародний банк».

Досудове слідство просить накласти арешт на всі грошові кошти, які знаходяться або можуть поступити та знаходитися на банківському рахунку № НОМЕР_1 МФО НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «Перший український міжнародний банк», а також накласти арешт на всі грошові кошти на всіх рахунках, належних ТОВ «ТД «Дніпроспецсталь» (). Окрім того, просить зобов`язати відповідальних посадових осіб ПАТ «Перший український міжнародний банк» надати інформацію щодо залишків грошових коштів на рахунках належних ТОВ «ТД «Дніпроспецсталь» ().

Перевіривши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Надане клопотання не відповідає заявленим до нього вимогам з наступного.

Як підставою арешту зазначено мета забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Частина 3 ст.190 КК України за яким відкрито кримінальне провадження не передбачає конфіскації майна, до клопотання не долучений цивільний позов, не зазначено чому арешт треба накладати на всі грошові кошти на рахунках ТОВ «ТД «Дніпроспецсталь», хоча відповідно до ч.8 ст.170 КПК України арешт накладається в розмірі завданої шкоди або заявленого позову, в клопотання не зазначено, чому арешт треба накласти на всі грошові кошти всіх рахунків. Окрім того, судові не надано доказів належності зазначеного в клопотання розрахункового рахунку ТОВ «ТД «Дніпроспецсталь».

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що в третьому пункту прохальної частини клопотання ідеться мова про наданні інформації щодо наявності грошових коштів на банківських рахунках тобто розкриття банківської таємниці, що є іншою процесуальною дією аніж арешт майна.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що копії долучених до клопотанні документів не посвідчені належним чином і, згідно наданих посвідчених неналежним чином копій, остання слідча дія відбулася 6 квітня, а клопотання надійшло до суду 15 квітня.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.170-172 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання повернути прокурору для усунення протягом сімдесят двох годин визначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1