1-кп/357/73/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, українець, освіта середня спеціальна, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого: 1) 19.12.1994 р. Володарським районним судом Київської області за ст.ст. 229-6 ч.3,1, 42 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановою Київського обласного суду від 20.07.1995 р. покарання скорочено до 5 років позбавлення волі, звільнений 17.12.1999 р. по відбуттю покарання; 2) 06.07.2000 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 81 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 9.08.2003 р. по відбуттю покарання; 3) 29.07.2005 р. Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі; 4) 28.12.2006 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст.ст. 187 ч.4, 146 ч.2,70 ч.1,4 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є особистою власністю, звільнений 20.03.2015 р. по відбуттю покарання, проживає АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 09 годину 14 липня 2015 р. він, знаходячись по АДРЕСА_2 , діючи повторно, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вікна балкону квартири АДРЕСА_3 , розташованої на 1-му поверсі та належної потерпілій ОСОБА_8 , незаконно проник до зазначеної квартири, звідки викрав золотий хрестик вагою 2 г. вартістю 2200 грн., частину розірваного золотого ланцюжка довжиною 3 см вагою 1,5 г. вартістю 1650 грн., відламану від золотого хрестика фігуру із зображенням «Ісуса Христа» вагою 0,5 г. вартістю 550 грн., золоту жіночу каблучку з прозорими каміннями вагою 6 г. вартістю 6600 грн., золоту жіночу каблучку вагою 2 г. вартістю 2200 грн., золоту підвіску із зображенням «Божої Матері» вагою 1 г. вартістю 1100 грн., срібні сережки з прозорими камінцями вартістю 700 грн., срібну каблучку вагою 6 г. вартістю 600 грн., мобільний телефон марки «Samsung SGH-D780» бувший у користуванні вартістю 700 грн., мобільний телефон марки «Samsung» SТ С-3010 бувший у користуванні вартістю 700 грн., телевізор марки «Samsung» вартістю 2000 грн., фотоапарат марки «Kodak Eacy Share M 1063» бувший у користуванні вартістю 1000 грн., планшет марки «View Sonik» бувший у користуванні вартістю 1200 грн., запакований ящик з 300 пакетами чаю марки «Greeting» вартістю 1 пакета 3 грн. 50 коп. на загальну суму 350 грн., розпакований ящик з вермішеллю швидкого приготування « ОСОБА_10 », в якій знаходились близько 90 пачок та три мідні монети 19 століття, які матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_8 не представляють.

Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим причинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 21550 грн.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України не визнав та пояснив, що вказаний злочин він не вчиняв. Він дійсно 13-14 липня 2015 р. зустрічався із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вживали спиртні напої, відлучався від них для справляння своїх потреб. Крадіжку не вчиняв. Позов не визнає. Вважає висновки експерта якими встановлено його відбитки долоні та сліди крові у квартирі потерпілої підробкою.

Суд, дослідивши докази надані прокурором на підтвердження обвинувачення ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, прийшов до висновку про не доведеність, що злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло, інкримінований ОСОБА_7 вчинений ним, виходячи з наступного.

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України надані наступні докази:

1.Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що вона проживає разом із донькою. Її квартири розташована на 1 поверсі. 13 липня вона була чергуванні. 14 липня близько 9 години вона прийшла додому і побачила, що розбито склопакет на балконі, розбите вікно, розкидані речі. Квартира була зачинена на два замки, які не були пошкоджені. Коли зайшла на кухню побачила, що немає ящиків. У неї було викрадено: золотий хрестик, частину розірваного золотого ланцюжка, відламану від золотого хрестика фігуру із зображенням «Ісуса Христа», золоту жіночу каблучку з прозорими каміннями, золоту жіночу каблучку, золоту підвіску із зображенням «Божої Матері», срібні сережки з прозорими камінцями, срібну каблучку, 2 мобільних телефони марки «Samsung» бувші у користуванні, телевізор марки «Samsung» плазма 32 дюйма, фотоапарат марки «Kodak» бувший у користуванні, планшет марки «View Sonik» бувший у користуванні, запакований ящик з 300 пакетами чаю марки «Greeting» вартістю 1 пакета 3 грн. 50 коп., розпакований ящик з вермішеллю швидкого приготування « ОСОБА_10 », в якій знаходились 90 пачок та три мідні монети 18 століття. Викрадені у неї речі могли вміститися у великі пакети, якщо їх туди покласти. Вона думає що крадіжку у неї вчинила не одна особа, оскільки у будинку високий фундамент. Вважає один мав подавати, а другий знадвору стояти і приймати речі. У квартирі вона виявила кров на папці у залі і багато крові на вікні у спальні. Цивільний позов підтримує, але оскільки їй слідчим був повернутий один мобільний телефон, вартістю 700 грн., то вважає необхідним уточнити цивільний позов, а саме просить стягнути із обвинуваченого майнову шкоду на загальну суму 20850 грн. ОСОБА_13 їй особисто дзвонив на мобільний телефон та говорив, що він знає хто був наводчиком на її квартиру. Що він був у її квартирі, говорив, що був разом із ОСОБА_14 . Чи був ОСОБА_13 насправді у її квартирі, сказати точно не може. Покарання ОСОБА_13 вважає слід призначити на розсуд суду.

Суд відхиляє вказані показання потерпілої, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, їх неналежним доказом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.84,85,91 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення …

Однак вказані показання потерпілої не містять інформації, відомостей про те, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

При цьому до показань потерпілої ОСОБА_8 в частині, що ОСОБА_13 їй особисто дзвонив на мобільний телефон та говорив, що він знає хто був наводчиком на її квартиру. Що він був у її квартирі, говорив, що був разом із ОСОБА_14 , суд відноситься критично, визнає їх в цій частині недопустимими відповідно до ст. 97 ч.6 КПК України, оскільки вони є показаннями з чужих слів, а саме обвинуваченого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні їх зміст заперечував. Ці показання з чужих слів не можуть бути допустимим доказом факту та обставин, на доведення яких вони надані, а саме вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, оскільки ці показання не підтверджені іншими допустимими доказами.

Крім того, відповідно до ст. 18 КПК України жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення (свобода від самовикриття).

Суд також зазначає, що потерпіла ОСОБА_8 суду повідомила: Чи був ОСОБА_13 насправді у її квартирі, сказати точно не може.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних показань потерпілої ОСОБА_8 щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

2.Свідок ОСОБА_11 у суді пояснив, що 13 липня 2015 р. він випивав разом із ОСОБА_13 . Була також знайома дівчина ОСОБА_15 . Були утрьох протягом вечора до 23, 24 годин, вживали горілку, пиво. ОСОБА_13 відходив десь близько 12 години, потім прийшов. Куди відходив ОСОБА_13 не говорив. Казав, що треба по своїх справах. ОСОБА_13 вів себе адекватно. Потім він його зустрів на стометрівці, на масиві Леваневського. ОСОБА_16 стояв курив, а біля нього були 2 пакети чорні стандартного розміру. У пакетах були речі, але які саме сказати не може. Вважає, що пакети були не ОСОБА_13 , оскільки вони стояли на відстані від нього. ОСОБА_13 не проявляв себе будь-яким чином відносно цих пакетів. У ОСОБА_13 був з собою пакет з самого початку. Він говорив, що збирається їхати на ОСОБА_17 шукати роботу. ОСОБА_13 при зустрічі нічого у нього не просив, телефон йому ніякий не давав. Працівники міліції розповіли йому що була крадіжка там його відбитки пальців. Працівники міліції говорили йому, щоб він підтвердив, що бачив у ОСОБА_13 викрадені речі. Речей у ОСОБА_13 він не бачив, говорить суду правду. Пошкоджень на руках у нього він не бачив, його одяг був чистий. Мобільний телефон він знайшов за дубом біля кафе «Граф», коли пішов до дуба в туалет. Побачив телефон невеликий чорний мабуть, підняв його, він не включався. Передав, дав своєму знайомому ОСОБА_18 щоб той подивився, поремонтував. Говорить суду правду.

Суд відхиляє вказані показання свідка, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, їх неналежним доказом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки вони не містять інформації, відомостей про те, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

Суд при цьому зазначає, що прокурором у суді не спростовані показання свідка обвинувачення ОСОБА_11 про те, що він речей у ОСОБА_13 не бачив. Мобільний телефон він знайшов за дубом біля кафе «Граф», коли пішов до дуба в туалет.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних показань свідка ОСОБА_11 щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

3.Свідок ОСОБА_12 у суді пояснила, що числа не пам`ятає, було свято ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , вона відпочивала у компанії, у якій був ОСОБА_21 . Коли зустрілися у ОСОБА_13 був чорний звичайний пакет, вроді один. Вживали спиртні напої. Коли відпочивали ОСОБА_13 відходив, відлучався. Був відсутній близько півгодини. Куди він ходив не знає, не запитувала. Коли повернувся у нього був в руках невеликий пакет, що було в середині пакета не знає. Зранку вона з ОСОБА_13 поїхала в Київ. У ОСОБА_13 в руках була спортивна невеличка сумку з речами, що було всередині сумки не знає. ОСОБА_13 хотів здати до ломбарду мобільний телефон, який саме сказати не може Коли ОСОБА_13 зайшов до ломбарду до неї підійшли працівники міліції і вона з ОСОБА_13 більше не спілкувалась. Вона говорить суду правду.

Суд відхиляє вказані показання свідка, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, їх неналежним доказом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки вони не містять інформації, відомостей про те, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

Суд при цьому зазначає, що прокурором у суді не спростовані показання свідка обвинувачення ОСОБА_12 , які дані нею у судовому засіданні.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних показань свідка ОСОБА_12 щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

4.Свідок ОСОБА_22 у суді пояснив, що син був весь час вдома. Де гуляв син сказати не може. Числа не пам`ятає. 2 дні перед тим як сина затримали він був вдома із дівчиною. Коли син повернувся додому при ньому речей не було. Була дівчина. Не бачив, щоб руки сина були порізані. Син не був побитий, не був у крові. Син його не хотів працювати, говорив одне, робив друге.

Суд відхиляє вказані показання свідка, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, їх неналежним доказом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки вони не містять інформації, відомостей про те, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних показань свідка ОСОБА_22 щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

5.Свідок ОСОБА_23 у суді пояснив, що до нього на початку чи всередині липня 2015 р. звернувся знайомий ОСОБА_24 , на прізвисько « ОСОБА_25 », прізвище ОСОБА_14 з приводу ремонту телефону Самсунг D780. Вказаний телефон він йому передав для ремонту. Через деякий час приблизно 1-1,5 тижні працівниками міліції вказаний телефон був вилучений. Телефон, який був переданий йому ОСОБА_14 і той який назвали працівники міліції співпав, був один і той же. Працівники міліції забрали у нього вказаний телефон. Решетнікова він перший раз бачить, з ним не знайомий.

Суд відхиляє вказані показання свідка, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, їх неналежним доказом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки вони не містять інформації, відомостей про те, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних показань свідка ОСОБА_23 щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

6.Свідок ОСОБА_26 у суді пояснила, що вона проживає у тому ж будинку, де проживає ОСОБА_13 , будинок на дві половини. Точно коли не пам`ятає вона бачила як ОСОБА_27 вийшов із своєї частини будинку, ніс сумку і рюкзак. Сумка мала розміри приблизно довжиною 70 см, шириною 30-35 см, висотою до 40 см., рюкзак: висота 50 см, ширина 40 см, глибина 30 см. Сумка та рюкзак були чимось наповнені, вони мали вагу. У неї склалося враження, що він кудись переїжджає. Коли він виходив вони між собою не розмовляли. Це було ближче до обіду. Дату не пам`ятає. Це могла бачити 14, 15 липня 2015 р., це було у середу чи четвер. До сумки і рюкзака вважає не міг би поміститися телевізор. Якби ОСОБА_13 вийшов з будинку через свій вихід то вона б не бачила як ОСОБА_13 виходить.

Суд відхиляє вказані показання свідка, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, їх неналежним доказом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки вони не містять інформації, відомостей про те, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

При цьому суд зазначає, що вміст вказаної сумки та рюкзака, а саме які були у них речі, в ході досудового розслідування, не встановлено.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних показань свідка ОСОБА_26 щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

7. Заява потерпілої ОСОБА_8 від 14.07.2015 р. про вчинення у період з 7.45 13.07.2015 р. по 9.30 14.07.2015 р. із її квартири крадіжки особистих речей на загальну суму 10500 грн.

Суд відхиляє вказану заяву, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, її неналежним доказом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки вона не містять інформації, відомостей про те, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаної заяви щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

8. Протокол огляду місця події від 14.07.2015 р., з фото таблицями, відповідно до якого у квартирі АДРЕСА_3 були пошкоджені вхідні двері балкону зали, виявлені сліди папілярний ліній, сліди речовини бурого кольору, які вилучені.

Суд відхиляє вказаний протокол з фото таблицями, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, його неналежним доказом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки він не містять інформації, відомостей про те, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

Виявлення у квартирі потерпілої сліду долоні руки, крові ОСОБА_7 є підтвердженням можливого порушенням недоторканості житла, незаконного проникнення до житла, тобто ознак злочину, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України.

Однак ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням в житло. Тобто предметом доказування у цьому кримінальному провадженні є не саме незаконне проникнення до житла потерпілої, а незаконне проникнення ОСОБА_7 до квартири потерпілої з метою крадіжки і викрадення з квартири потерпілої вищевказаного майна.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаного протоколу щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

9. Заява ОСОБА_23 від 17.07.2015 р. про долучення до кримінального провадження мобільного телефону Самсунг D780.

Суд відхиляє вказану заяву, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, її неналежним доказом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки він не містять інформації, відомостей про те, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаної заяви щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

10. Заява ОСОБА_8 від 18.07.2015 р. про приєднання до кримінального провадження документів на мобільний телефон Самсунг SGH-D780 та ксерокопія документа на вказаний телефон.

Суд відхиляє вказану заяву та ксерокопію документа на телефон, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, їх неналежними доказами винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки вони не містять інформації, відомостей про те, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних заяви та ксерокопії документа на телефон щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

11. Довідки-листи без номера і дати про: вартість бувших у користуванні мобільних телефонів, фотоапарату, телевізора, марок як і викрадені у ОСОБА_8 ; довідки-листи без номера і дати вартості 1 пакетика чорного чаю «Greeting», вартості 1 грама золота 585 проби, вартості одного грама срібла 925 проби; ксерокопія документа на фотоапарат «Kodak Eacy Share M 1063».

Суд відхиляє вказані довідки-листи, ксерокопію документа на фотоапарат, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, їх неналежними доказами винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки вони не містять інформації, відомостей про те, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних довідок-листів, ксерокопії документа на фотоапарат щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

12. Протокол огляду предмета, постанова про визнання та приєднання до матеріалів провадження речового доказу від 17.07.2015 р. мобільного телефону «Samsung SGH-D780». Розписка ОСОБА_8 від 18.07.2015 р. про отримання мобільного телефону «Samsung SGH-D780».

Суд відхиляє вказані протокол, постанову, розписку, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, їх неналежними доказами винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки вони не містять інформації, відомостей про те, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

При цьому суд зазначає, що свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що вказаний телефон він знайшов та передав для ремонту ОСОБА_23 .

Свідок ОСОБА_23 пояснив у суді, що вказаний мобільний телефон йому приніс ОСОБА_11 . ОСОБА_7 він бачить вперше, з ним не знайомий.

Вказані докази не є переконливими, ґрунтуються на припущеннях і домислах, а не на встановлених фактах.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних протоколу, постанови, розписки щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

13. Схематичне зображення потерпілою ОСОБА_8 6 золотих виробів, 2 срібних виробів, викрадених у неї в ніч на 14.07.2015 р.

Суд відхиляє вказане схематичне зображення, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, його неналежним доказом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки воно не містить інформації, відомостей про те, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

При цьому суд зазначає, що місцезнаходження вказаних на схематичному зображені потерпілою речей, в ході досудового розслідування, не встановлено. Вказані речі, чи будь-яка із них у ОСОБА_7 не були виявлені і не вилучалися.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаного схематичного зображення щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

14. Висновок експерта № 785 від 18.07.2015 р., відповідно до якого вилучений з місця події слід долоні руки, розміром 90х48 мм, залишений долонею правої руки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Два сліди пальців рук, розміром 12х23 мм та 14х22 мм, залишені не ОСОБА_7 , а іншою особою.

Суд відхиляє вказаний висновок експерта, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, його неналежним доказом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки він містить інформацію про виявлення сліду долоні руки ОСОБА_7 , що, на думку суду, є підтвердженням можливого перебування останнього у квартирі потерпілої, однак не містить інформації, відомостей, не є підтвердженням, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

При цьому суд зазначає, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло.

Виявлення у квартирі потерпілої сліду долоні руки обвинуваченого ОСОБА_7 є підтвердженням можливого порушенням недоторканості житла потерпілої, незаконного проникнення до житла, тобто ознак злочину, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України.

Але ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням в житло. Тобто предметом доказування у цьому кримінальному провадженні є не саме незаконне проникнення до житла потерпілої, а незаконне проникнення ОСОБА_7 до квартири потерпілої з метою крадіжки і викрадення з квартири чужого вищевказаного майна потерпілої.

При цьому суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання обвинувачення … З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд зазначає, що органом досудового розслідування, стороною обвинувачення ОСОБА_7 обвинувачується у скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, а не злочину, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України, а тому суд не вправі виходити за межі висунутого ОСОБА_7 обвинувачення.

Суд не вправі змінювати обвинувачення відносно ОСОБА_7 .

Вказаний доказ не є переконливим, ґрунтуються на припущеннях і домислах, а не на встановлених фактах.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаного висновку експерта щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

15. Постанова про проведення освідування особи, протокол освідування особи від 17.07.2015 р., з фото таблицею, відповідно до якого у ОСОБА_7 на правій кисті на запясті внутрішньої сторони виявлена подряпина довжиною 5мм. На лівій кисті на мізинці виявлена подряпина довжиною 5 мм, на лівому предпліччі виявлена подряпина довжиною 3 см.

Суд відхиляє вказані постанову, протокол освідування з фото таблицею, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, їх неналежними доказами винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки вони містять інформацію про виявлення на тілі ОСОБА_7 тілесних пошкоджень, що є підтвердженням їх знаходження на його тілі, однак не містять інформації, відомостей, про механізм, давність їх утворення, не є прямим підтвердженням, що вказаний злочин вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

При цьому суд зазначає, що отримання ОСОБА_7 вказаних подряпин при скоєнні інкримінованого йому злочину, не підтверджено належними і допустимими доказами, ґрунтується на припущеннях і домислах, а не на встановлених фактах.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаної постанови, протоколу з інформацією про подряпини, щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 09 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

16. Постанова про відібрання біологічних зразків у особи для експертного дослідження від 17.7.2015 р., протокол про відібрання біологічних зразків особи від 24.07.2015 р. крові у ОСОБА_7 , постанова про призначення судово-імунологічної експертизи від 5.08.2015 р., висновок експерта № 266 від 10-12.08.2015 р. відповідно до якої кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемагглютинінами анти-А і анти-В. При визначені групової належності крові у змивах об`єкта № 1 виявлений антиген Н. Ця кров може походити від особи, крові якої властивий даний антиген, у тому числі може походити і від підозрюваного ОСОБА_7 , протокол огляду предмету, постанова про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 19.08.2015 р.: поліетиленового пакета з аркушем паперу з слідками рук та слідами фактури тканини, два паперові пакети з змивами та контрольними змивами речовини бурого кольору вилучених у квартирі ОСОБА_8 під час огляду місця події 14.7.2015 р., паперовий пакет з зразками крові ОСОБА_11 , Паперовий пакет з зразками крові ОСОБА_7 , квитанція № 1463/2015 від 20.08.2015 р. про передачу вказаних предметів на зберігання до кімнати речових доказів Білоцерківського МВ.

Суд відхиляє вказані постанови, протоколи, висновок експерта, речові докази, квитанцію, визнає відповідно до ст.84,85,91,94 КПК України, їх неналежними доказами винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, оскільки вони містять інформацію про групу крові обвинуваченого, виявлення на об`єкті, що знайдений під час огляду місця події квартири потерпілої крові належної ОСОБА_7 , що є, на думку суду, підтвердженням можливого перебування останнього у квартирі потерпілої, однак не містять інформації, відомостей, не є підтвердженням, що вказаний злочин, а саме передбачений ст. 185 ч.3 КК України, інкримінований ОСОБА_7 , вчинений саме ОСОБА_7 .

При цьому суд зазначає, що кров обвинуваченого знайдена на об`єкті, виявленому при огляді місця події - квартири потерпілої. Викрадені речі не знайдені, їх місцезнаходження (крім мобільного телефону Самсунг SGH-D780) не встановлено.

Сліди, які б вказували на причетність ОСОБА_7 : відбитків пальців, долонь, сліди крові, тощо на викрадених речах, у т.ч. мобільному мобільному телефоні Самсунг SGH-D780, не виявлені.

Суд зазначає, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло.

Виявлення у квартирі потерпілої слідів крові обвинуваченого ОСОБА_7 є підтвердженням можливого порушенням недоторканості житла потерпілої, незаконного проникнення до житла, тобто ознак злочину, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України.

Але ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням в житло. Тобто предметом доказування у цьому кримінальному провадженні є не саме незаконне проникнення до житла потерпілої, а незаконне проникнення ОСОБА_7 до квартири потерпілої з метою крадіжки і викрадення з квартири чужого вищевказаного майна потерпілої.

Вказані докази не є переконливими, ґрунтуються на припущеннях і домислах, а не на встановлених фактах.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних постанов, протоколів, висновку експерта щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжки майна із квартири АДРЕСА_3 , тобто злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

17. Ксерокопія паспорта ОСОБА_7 , картка платника податків ІПН, вимога про судимість ОСОБА_7 , довідка про звільнення з місць позбавлення волі, ухвала Березанського міського суду від 16.02.2015 р. про встановлення відносно ОСОБА_7 адміністративного нагляду, характеристика з Березанської ВК № 95, вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 28.12.2006 р. відносно ОСОБА_7 , лист Білоцерківського ОМВК від 29.07.2015 р. про перебування ОСОБА_7 на військовому обліку, довідка характеристика ДІМ Білоцерківського МВ від 21.08.2015 р. на ОСОБА_7 , витяг із кримінального провадження внесеного в ЄРДР № 0002860 від 14.07.2015 р. з правовою кваліфікацією 185 ч.3 КК України, протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 17.7.2015 р., відповідно до якого ОСОБА_7 затриманий 17.07.2015 р. о 15 годині 00 хвилин, протокол особистого обшуку від 17.7.2015 р. в ході якого речі у ОСОБА_7 не вилучалися, у т.ч. у які він був одягнений, клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 18.07.2015 р., ухвала Білоцерківського міськрайонного суду від 20.07.2015 р. про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, містять відомості про особу обвинуваченого, однак не містять інформації, відомостей про обставини вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, а тому відповідно до ст.ст.84,85,91,94 КПК України суд визнає їх неналежними доказами винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину.

Суд відхиляє їх з підстави відсутності в них фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню відповідно до ст.91 ч.1 п.1,2 КПК України, про вчинення ОСОБА_7 вказаного злочину.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вищевказаних документів, щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_7 .

Стороною обвинувачення не надані суду інші, крім вищенаведених досліджених доказів, на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

Суд відповідно до норм КПК України не вправі витребувати, вимагати від сторони обвинувачення будь-які інші докази, ніж ті які надані, на підтвердження винуватості особи у вчинені злочину. Суду також не дозволяється збирання, витребування доказів у кримінальному провадженні з власної ініціативи.

Суд констатує, що в ході досудового розслідування кримінального провадження, місцезнаходження викрадених у потерпілої ОСОБА_8 речей, крім мобільного телефону «Samsung SGH-D780», не встановлено.

Суд констатує, що потерпілою ОСОБА_8 , жодним із допитаних в судовому засіданні свідків обвинувачення, не було вказано на ОСОБА_7 , як на особу, що вчинила у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 9 годину 14 липня 2015 р. крадіжку майна із квартири АДРЕСА_3 .

Стороною обвинувачення не виявлені, не надані суду письмові документи - докази, які б безпосередньо, прямо вказували на ОСОБА_7 , як на особу, що вчинила вказаний злочин.

Речові докази, які є у кримінальному провадженні не містять самі по собі та на них відсутня інформація, яка б безпосередньо, прямо вказувала на ОСОБА_7 , як на особу, що вчинила вказаний злочин.

Суд зазначає, що стороною обвинувачення не надані докази на підтвердження того що на тілі, одязі, місці події, в будь-якому іншому місці були виявлені очевидні ознаки, які вказують на те, що саме ОСОБА_7 вчинив вказаний злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому суд зазначає, що ним протягом всього часу судового розгляду кримінального провадження сторонам були створені необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Вони мали рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий стороною обвинувачення доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємного зв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, прийшов до висновку про не доведеність вчинення ОСОБА_7 , інкримінованого злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло, оскільки:

- стороною обвинувачення не зібрані в ході досудового розслідування кримінального провадження належні докази, прокурором у судовому засіданні суду не надано та не доведено, поза розумним сумнівом, належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_7 інкримінованого злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України. Докази, які б безпосередньо, прямо підтверджували винуватість ОСОБА_7 у вчинені вказаного злочину, стороною обвинувачення не виявлені, суду не надані;

- у кримінальному провадженні не доказано винуватість обвинуваченого у вчинені вказаного злочину (ст. 91 ч.1 п.2 КПК України);

- надані стороною обвинувачення докази, є неналежними та недопустимими доказами винуватості ОСОБА_7 , не є переконливими, ґрунтуються на припущеннях і домислах, а не на встановлених фактах.

Суд зазначає, що доказів, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України в матеріалах кримінального провадження не має.

Органом досудового розслідування не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_7 і вичерпані можливості їх отримання (про що заявив прокурор в суді перед судовими дебатами, що будь-яких доповнень у нього не має), а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід виправдати.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права ст. 8 Конституції України.

Відповідно до ст.ст.8,9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права. Відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Коробов проти України» зазначив, що стандартом у кримінальному провадженні має бути доведення винуватості «поза всяким сумнівом», чого у даному кримінальному провадженні не досягнуто.

Суд зазначає, що є неприпустимим перекладення стороною обвинувачення на обвинуваченого доведення його невинуватості у вчинені інкримінованого злочину.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стороною обвинувачення перед об`єктивним та неупередженим судом не доведено, поза розумним сумнівом, вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло.

Відповідно до ст. 373 ч.1 п.2 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Суд, враховуючи викладене, прийшов до висновку, що ОСОБА_7 слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та виправдати його на підставі ст. 373 ч.1 п.2 КПК України не доведено, що злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України, вчинений ним.

Відповідно до наданого прокурором протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.07.2015 р., ОСОБА_7 старшим слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_28 фактично затриманий 17 липня 2015 р. о 15 годині 00 хвилин. Підстави затримання: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину, очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. 20.07.2015 р. ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду відносно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід тримання під вартою.

Вирішаючи цивільний позов (уточнений) потерпілої ОСОБА_8 про стягнення матеріальних збитків у розмірі 20850 грн. з обвинуваченого ОСОБА_7 , суд на підставі ст. 129 ч.3 КПК України, враховуючи виправдання обвинуваченого за не доведеністю, що злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України, вчинений ним, залишає позов без розгляду.

Витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 920 грн. 70 коп., слід покласти на рахунок держави.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung SGH-D780», переданий за розпискою від 18.7.2015 р. потерпілій ОСОБА_8 , слід вважати повернутим власнику; поліетиленовий пакет з аркушем паперу з слідками рук та слідами фактури тканини, два паперові пакети з змивами та контрольними змивами речовини бурого кольору вилучених у квартирі ОСОБА_8 під час огляду місця події 14.7.2015 р., паперовий пакет з зразками крові ОСОБА_11 , паперовий пакет з зразками крові ОСОБА_7 , передані на зберігання до Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області за квитанція № 1463/2015 від 20.08.2015 р., слід приєднати до кримінального провадження і зберігати при кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ст.ст.8,9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права. Відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі

Враховуючи викладене, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 8,19,62 Конституції України, керуючись ст.ст. 367-371,373 ч.1 п.2,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та виправдати його на підставі ст. 373 ч.1 п.2 КПК України не доведено, що злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 поновити в правах, обмежених під час кримінального провадження.

Відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Цивільний позов (уточнений) потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальних збитків у розмірі 20850 грн., залишити без розгляду.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung SGH-D780», переданий за розпискою від 18.07.2015 р. потерпілій ОСОБА_8 - вважати повернутим власнику; поліетиленовий пакет з аркушем паперу з слідками рук та слідами фактури тканини, два паперові пакети з змивами та контрольними змивами речовини бурого кольору вилучених у квартирі ОСОБА_8 під час огляду місця події 14.7.2015 р., паперовий пакет з зразками крові ОСОБА_11 , паперовий пакет з зразками крові ОСОБА_7 , передані на зберігання до Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області за квитанція № 1463/2015 від 20.08.2015 р. - приєднати до кримінального провадження і зберігати при кримінальному провадженні.

Витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 920 грн. 70 коп., слід покласти на рахунок держави.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області