Справа № 157/5/16-к
Провадження №1-кп/157/12/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2015 року за №0000416, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодружений, освіта базова загальна середня, не працює, у відповідності до ст. 89 КК України судимості немає,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодружений, освіта повна загальна середня, не працює, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 25 листопада 2015 року близько 14 години за попередньою змовою із ОСОБА_5 , групою осіб, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці Шевченка поряд будинку № 27 в селі Мостище Камінь-Каширського району Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, під загрозою застосування насильства до ОСОБА_6 , безпідставно вимагали в останнього негайно передати їм 20 гривень, та з метою примусу віддати ці кошти ОСОБА_4 кулаками рук і ногами наніс не менше п`яти ударів по обличчю і тілу потерпілого ОСОБА_6 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді синців і саден в ділянці обличчя, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 165 від 26.11.2015 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, і в результаті побиття ОСОБА_6 із рук останнього випала скринька, з якої розсипались виготовлені із металу булат прикраси. Скориставшись цим та безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_5 у присутності ОСОБА_4 позбирав із землі та помістив до своєї кишені належні ОСОБА_6 ланцюжки на шию, браслети, сережки та кільця орієнтовною вартістю 1000 гривень, однак не довів злочину до кінця та не мав можливості розпорядитися викраденим майном, оскільки подію побачили місцеві жителі і припинили побиття потерпілого з боку ОСОБА_4 та забрали із кишені ОСОБА_5 незаконно здобуті прикраси.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 25 листопада 2015 року близько 19 години, повторно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом розбиття шибки вікна, таємно проник у нежилий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_7 , звідки таємно викрав 15000 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 на вказану суму майнову шкоду.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 25 листопада 2015 року близько 14 години за попередньою змовою із ОСОБА_4 , групою осіб, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці Шевченка поряд будинку № 27 в селі Мостище Камінь-Каширського району Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, під загрозою застосування насильства до ОСОБА_6 , безпідставно вимагали в останнього негайно передати їм 20 гривень, та з метою примусу віддати дані кошти ОСОБА_4 кулаками рук і ногами наніс не менше п`яти ударів по обличчю та тілу потерпілого ОСОБА_6 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді синців і саден в ділянці обличчя, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 165 від 26.11.2015 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, і в результаті побиття ОСОБА_6 із рук останнього випала скринька, з якої розсипались виготовлені із металу булат прикраси. Скориставшись цим та безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_5 позбирав із землі та помістив до своєї кишені належні ОСОБА_6 ланцюжки на шию, браслети, сережки та кільця орієнтовною вартістю 1000 гривень, однак не довів злочину до кінця та не мав можливості розпорядитися викраденим майном, оскільки подію побачили місцеві жителі і припинили побиття потерпілого з боку ОСОБА_4 та забрали із кишені ОСОБА_5 незаконно здобуті прикраси.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю і дав суду показання про те, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вимагав у потерпілого ОСОБА_6 , якого наздогнав з ОСОБА_5 на вулиці у с. Мостище, гроші в сумі 20 грн., а коли потерпілий відмовився їх надати, то завдав йому тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_6 впав на землю і в останнього випала та відкрилася скринька, з якої розсипалися виготовлені з булату прикраси. ОСОБА_5 цим скористався та позбирав із землі ці вироби і поклав їх собі до кишені куртки, проте місцеві жителі побачили ці події та припинили вчинення злочину. Також обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні фактично визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і дав суду показання про те, що 25 листопада 2015 року ввечері, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом розбиття шибки вікна проник у будинок потерпілого ОСОБА_7 , звідки таємно викрав зі скрині гроші в сумі 15000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, у судовому засіданні визнав повністю і суду показав, що 25 листопада 2015 року в обідню пору, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_4 наздогнав на вулиці ОСОБА_6 , який по селі Мостище продав прикраси з булату. ОСОБА_4 попросив в останнього дати їм гроші в сумі 20 грн., а коли той відмовився, то ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження, внаслідок чого останній впав та випала скриня з прикрасами, які він позбирав і положив собі до кишені куртки, проте події побачили місцеві жителі села і припинили побиття потерпілого та змусили його витягнути з кишені викрадені прикраси.

Окрім визнання вини самими обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їх вина у вчиненні інкримінованих їм злочинів підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні дав показання про те, що будучи торговим агентом, 25 листопада 2015 року у с. Мостище пропонував місцевим жителям придбати виготовлені з булату прикраси, заходячи до їхніх помешкань. В одному з будинків він показав ОСОБА_8 та ОСОБА_5 прикраси та запропонував їх купити, однак вони відмовилися, а натомість попросили дати їм 20 грн. Коштів він їм не дав. Через незначний проміжок часу ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 наздогнали його на вулиці села, і ОСОБА_4 знову висунув вимогу передати йому 20 грн., на що він відмовився, і обвинувачений ОСОБА_4 наніс йому удари руками та ногами по обличчю і тілу, від чого у нього випала скринька, з якої висипалися прикраси. Ці вироби позбирав ОСОБА_5 та поклав їх собі у кишеню куртки. Місцеві жителі села побачили ці події, припинили його побиття та змусили ОСОБА_5 вийняти з кишені куртки викрадені прикраси.

Згідно з протоколом огляду від 25.11.2015 року з фототаблицями до нього, у скриньці, що була в потерпілого ОСОБА_6 , знаходилися прикраси, а саме, браслети, кольца, сережки, підвіски на шию.

З висновку судово-медичної експертизи № 165 від 26.11.2015 року вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , в останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців і саден в ділянці обличчя. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету (предметів) без відображення контактуючих поверхонь останніх, з мінімальною кількістю не менше п`яти, терміном утворення не більше 2-3 діб до моменту експертизи. Судово-медичних даних що вищевказані тілесні ушкодження утворилися при падінні з висоти власного зросту немає. Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді синців і саден в ділянці обличчя по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У відповідності до консультативних висновків спеціаліста, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 станом на 25.11.2015 року знаходилися у стані алкогольного сп`яніння.

З показань потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що в один з днів він виявив розбите вікно в належному йому будинку, де він не проживає. Двері будинку відкриті та пошкоджені не були. Зайшовши в будинок, побачив на скрині, в якій у футлярі зберігав гроші, відсутність замка, на який замикав скриню. У скрині виявив відсутність грошей в сумі 15000 грн., побутові речі в скрині були перевернуті. Кошти зберігав купюрами по 100, 200 та 500 грн.

З протоколу огляду місця події від 26 листопада 2015 року з фототаблицями до нього вбачається, що під час огляду житлового будинку по АДРЕСА_1 в одній з кімнат була виявлена дерев`яна скриня, замок на скрині був відсутній, речі у скрині перевернуті, що узгоджується з показаннями потерпілого ОСОБА_7 у судовому засіданні про те, що гроші він зберігав у футлярі у скрині, яка була зачинена на замок. Під час огляду також було виявлено навісний замок, молоток та футляр.

Згідно з протоколом огляду предметів від 27 листопада 2015 року, обвинувачений ОСОБА_4 добровільно видав правоохоронним органам грошові кошти в сумі 10400 грн., грошовими купюрами номіналом по 100, 200 та 500 грн., що узгоджується з показаннями потерпілого ОСОБА_7 що кошти, які знаходилися у скрині він зберігав купюрами 100, 200 та 500 грн.

У відповідності до протоколу огляду речей від 27 листопада 2015 року, було проведено огляд металевого молотка, футляра та навісного замка, виявлених та вилучених під час огляду місця події.

Під час проведення слідчого експерименту від 21 грудня 2015 року з фототаблицями до нього, обвинувачений ОСОБА_4 показав яким чином він розбив шибку вікна та проник до будинку і яким чином зірвав зі скрині, що стояла в одній з кімнат, навісний замок, з якої викрав гроші в сумі 15000 грн.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повністю доведена і кваліфікує дії кожного з них за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України. Доведена також вина ОСОБА_4 у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням в інше приміщення, і його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує, що вчинені ним злочини відносяться до категорії тяжких злочинів.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, разом з тим судимості, у відповідності до ст. 89 КК України, немає, позитивно характеризується по місцю проживання, самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину, доходи отримує виїжджаючи на тимчасові заробітки.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, позитивно характеризується по місцю проживання, не працює.

Обставиною, що пом`якшує його покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, ступінь здійснення злочинного наміру та причини внаслідок яких злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, обвинуваченими не було доведено до кінця, і беручи до уваги, що потерпілі просили обвинувачених суворо не карати, з врахуванням принципу індивідуалізації покарання та вимог ч. 3 ст. 68 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 належить призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, та остаточне покарання, згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, - у виді 4 років позбавлення волі, а обвинуваченому ОСОБА_5 за вчиненням злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 4 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнити їх від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку: ОСОБА_4 - терміном 3 роки, ОСОБА_5 - 2 роки, та з покладенням на кожного з них, у відповідності до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На думку суду таке покарання відповідає основній меті його призначення - виправлення засуджених та запобігання вчинення ними нових злочинів, буде необхідним, достатнім та змусить обвинувачених додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність.

При цьому виправлення обвинувачених забезпечується тривалістю іспитового строку та покладеними на них обов`язками.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази, а саме, 35 грошових купюр на загальну суму 10400 грн., що передані потерпілому ОСОБА_7 , - залишити у його володінні, молоток, картонний футляр та замок зі скобою, передані до кімнати зберігання речових доказів, - повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки,

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме, 35 грошових купюр на загальну суму 10400 грн. залишити у володінні ОСОБА_7 , молоток, картонний футляр та замок зі скобою, - повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_1