Дата документу Справа № 331/8668/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/8668/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/538/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 121 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2016 року м.Запоріжжя

Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України,

зареєстрований та мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років.

Строк відбуття покарання обчислено з 14 вересня 2015 року.

Зараховано до строку призначеного ОСОБА_8 покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 14 вересня 2015 року у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком суду чинності.

Вирішено долю речових доказів.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 12 вересня 2015 року о 23 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухався пішки по пішохідній доріжці дамби по пр. Леніна у напрямку від зупинки громадського транспорту «пл. Пушкіна» до зупинки «вул. Гагаріна» у м. Запоріжжі, за напрямком руху автомобілів до вул. Гагаріна, де зіткнувсь плечем з ОСОБА_9 , який рухався йому на зустріч, та зробив останньому зауваження. Однак потерпілий ОСОБА_9 у грубій формі відповів на зауваження, що образило ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень через образу його особистості від потерпілого, завдав ОСОБА_9 удар правою рукою по голові в область обличчя, від якого той упав на асфальт обличчям вниз, залишившись без руху. Незважаючи на це, з метою досягнення злочинної мети, ОСОБА_8 продовжив завдавати ОСОБА_9 чисельні удари ногами по голові та тілу потерпілого, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя потерпілого в момент заподіяння, від яких ОСОБА_9 помер на місці події.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначає про занадто суворий вирок. Вказує про необхідність додаткової оцінки повного визнання вини ОСОБА_8 , щиросердного розкаяння та позитивної характеристики.

Просить пом`якшити вирок суду та застосувати ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді по справі, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, розглянувши матеріали провадження та дослідивши посилання, що наведені в апеляції, колегія суддів підстав для задоволення апеляції не вбачає.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на доказах, досліджених в порядку, передбаченому КПК України, та в апеляції не оскаржується.

Перевіряючи законність і обґрунтованість вироку в частині призначення обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає, що покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

При його обранні суд урахував, як ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, так і дані про особу обвинуваченого, який вчинив тяжкий злочин, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, має позитивну характеристику за місцем проживання. До обтяжуючих покарання обставин суд відніс вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, до пом`якшуючих - щире каяття обвинуваченого.

З урахуванням всіх обставин справи, наявності обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_8 мінімальне покарання, встановленого санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Викладені в апеляційній скарзі обставини, на які посилається захисник як на підстави подальшого пом`якшення йому покарання зокрема, зокрема щиросердне розкаяння, позитивна характеристика були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Обставин, які б давали підстави для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, немає.

У відповідності до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_8 у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 29 грудня 2015 року по 14 березня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2015 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляцію захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_8 на підставі ст. 72 КК України час попереднього ув`язнення з 29 грудня 2015 року по 14 березня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4