йСправа № 304/1034/16-к Провадження № 1-кс/304/134/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2016 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого,
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

До Перечинського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 . Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 раніше, будучи неодноразово судимим ( зокрема, 27 серпня 2010 року вироком Перечинського районного суду за ч.2 ст.15 ч.3 - ст.152, ст.ст.69,70 КК України до 2 років позбавлення волі; 05 лютого 2013 року вироком Перечинського районного суду за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, при цьому на підставі ст.ст.75,76, КК України звільненого від призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки; 12 грудня 2013 року вироком Перечинського районного суду за ч.2 ст.185 та ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 18 лютого 2015 року вироком Перечинського районного суду за ч.2 ст.190 КК України, при цьому на підставі ст.75 КК України звільненого від призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік), належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а навпаки вчинив новий тяжкий злочин,а саме 13 серпня 2016 року, близько 23год.00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись на стадіоні «Зоря», що розташований в м.Перечин по вул.Ужгородській №110, Перечинського району зустрівши там громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , який відпочивав на території стадіону, де проходило святкування з нагоди щорічного фестивалю «Лемківська Ватра», покликав його до ґрунтової дороги, яка розташована на відстані 11 (одинадцяти) метрів від стадіону «Зоря», де умисно, відкрито, повторно, з метою заволодіння чужим майном та власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання їх наслідків, наніс один удар двома руками в область грудей гр. ОСОБА_8 , від яких останній впав на землю, після чого відкрито заволодів двома мобільними телефонами марки Nокіa, модель 1800 та модель 1662-2, та посвідченням учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_8 , серія НОМЕР_1 , видане 23 лютого 2016 року, які знаходились в кишенях потерпілого. Вказаними діями ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму біля 500 гривень 00 копійок. 17 серпня 2016 року гр. ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбачено ч.2 ст.186 КК України. Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та показами потерпілого ОСОБА_8 , показами свідка ОСОБА_9 , показами свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події від 13 серпня 2016 року тощо. Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, тобто грабіж поєднаний з насильством, вчинений повторно. Отже, ураховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив злочин, за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, тобто злочин який відносяться до категорії тяжких злочинів, злочин вчинив з поєднанням фізичного насильства, а також те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкий насильницький злочин, підтвердженням цього вимога про судимість, злочин вчинив перебуваючи під адміністративним наглядом в Перечинському ВП, який неодноразово порушував, а тому є підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, який проживає по сусідству біля ОСОБА_5 свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_5 раніше судимий, на даний час офіційно ніде не працює, матеріального доходу не має, за місцем проживання з батьками має особисті неприязні відносини, і часто вчиняють сімейні конфлікти, підтвердженням цього є вчинення з батьком конфлікту вході якого ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження ножем батьку (на даний час по даному факту триває досудове розслідування Перечинським ВП, відомості про яке внесено в ЄРДР №0000322 від 06 серпня 2016 року), а тому існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_11 подане клопотання підтримали повністю та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 проти заявленого клопотання заперечили і просили обрати менш суворий запобіжний захід (зокрема домашній арешт, оскільки вважають, що прокурор не довів ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, згідно статті 5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Разом з цим, згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч.1 та п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що 14 серпня 2016 року матеріали досудового розслідування за вищевказаним фактом були внесені до ЄРДР за № 0000333.

Також встановлено, що 17 серпня 2016 року підозрюваному ОСОБА_5 було оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, за який може понести покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до шести років, раніше неодноразово судимий, у тому числі і за корисливі злочини, протягом останнього року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (зокрема, за хуліганство та за порушення правил адміністративного нагляду), будь-яким майном не володіє, постійного місця роботи не має, матеріально не забезпечений, неодружений, а отже таким чином він може вчинити інше кримінальне правопорушення (злочин).

Тому, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам вчинити ним інше кримінальне правопорушення, а відтак до нього з огляду на положення ст.ст.177,181 КПК України слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України ОСОБА_5 слід не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки він вчинив злочин із застосуванням насильства.

Тому, керуючись ст.5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.29 Конституції України, ст.ст.177,183,186,193,196,197,309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів.

Рахувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою з моменту його фактичного затримання.

Визначити дату закінчення дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 15 год. 00 хв. 18 вересня 2016 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1