Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/657/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.09.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький матеріали кримінального провадження №0000878 за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.05.2016 року яким,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, освіта - повна загальна середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: в 2011 році Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст. 129. ч.2 ст. 146 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

визнано винним за призначено покарання: за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі; за ч.1 ст.309 КК України З (три) роки позбавлення волі; за ч.2 ст.310 КК України виправдано .

Па підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 8 (вісім) років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати по справі в сумі 2304 грн. на користь держави.

Інші учасники судового розгляду :

прокурор ОСОБА_9 ,

захисник-адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за наступних обставин:

3 липня 2015 року приблизно 21.00 год., ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , взявши з собою ніж, прослідував до місця проживання потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , де біля вищевказаного домоволодіння зустрів потерпілого ОСОБА_10 та на ґрунті неприязних відносин, тримаючи в правій руці заздалегідь приготовлений ніж, знаходячись в положенні обличчям до обличчя потерпілого, на відстані витягнутої руки, наніс один удар ножем в область шиї зліва, тобто в частину тіла, де містяться життєво важливі органи, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді ножового поранення шиї. ОСОБА_6 , вважаючи, що він вчинив усі дії спрямовані на навмисне вбивство потерпілого, з місця скоєння злочину зник. Проте, з причин, що не залежали від його волі, злочин не було доведено до кінця, оскільки лише завдяки своєчасному наданні невідкладної медичної допомоги та операційного втручання лікарів, життя потерпілого ОСОБА_10 вдалося зберегти.

Крім того, 03.07.2015 року, приблизно 20.00 год., ОСОБА_6 , проходячи повз ферми, що в с. Клинці Кіровоградського району та області, помітив три дикоростучі рослини маку та маючи намір на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів для власного вживання, без мети збуту, зірвав їх. В подальшому ОСОБА_6 переніс три рослини маку до свого домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 , де в кухні поклав до каструлі та залив водою і проварив на плиті для подальшого власного вживання, чим вчинив незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. 04.07.2015 року о 03.10 год. під час огляду домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , працівниками міліції в приміщенні кухні на плиті виявлено та вилучено металеву каструлю з речовиною рослинного походження, зеленого кольору та рідиною коричневого кольору. Вказана рідина згідно з висновком експерта № 581 від 10.07.2015 року являється наркотичним засобом - концентратом макової соломи (опій екстракційний). Маса опію екстракційного в перерахунку на суху речовину становить 0,599 грам, яку ОСОБА_6 незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Окрім того, досудовим слідством обвинуваченому ставиться в провину те, що він, влітку 2015 року, точного часу слідством не встановлено, виявив на городі власного домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 , дикоростучі рослини конопель та за невстановленими слідством обставинами став обробляти кущі коноплі, шляхом обсапування, для покращення росту рослин, чим вчинив незаконне вирощування конопель. 04.07.2014 року о 12.50 год. працівниками міліції під час огляду домоволодіння та присадибної ділянки ОСОБА_6 , яка розташована по АДРЕСА_2 та області виявлено та вилучено 15 кущів рослин конопель, які згідно висновку експерта № 583 від 07.07.2015 року є рослинами роду конопля, які являються нарковмісними рослинами, що містять психотропну речовину тетрагідроканабінол.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадження просить вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.05.2016 року скасувати в частині виправдання за ч.2 ст. 310 КК України у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України та призначити покарання:

- за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України - 8 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 309 КК України - 3 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 310 КК України - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.

В порушення вимог ч.4 ст.370, п.1 ч.3 ст.374 КПК України, суд 1 інстанції, виправдовуючи ОСОБА_6 , у мотивувальній частині вироку не навів жодних мотивів, з яких відкинув докази обвинувачення, якими підтверджується вина обвинуваченого у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК

України. Крім того, на підтвердження вказаних обставин та вини обвинуваченого судом не враховано, що обвинувачений ОСОБА_11 являється особою, яка вживає наркотичні засоби, оскільки даним вироком його засуджено за ч.1 ст.309 КК України, що також свідчить про спрямованість його умислу на вирощування конопель з метою подальшого зберігання та вживання.

Апелянт не погоджується з висновками суду щодо підстав виправдання обвинуваченого виходячи з показів його матері - ОСОБА_12 , оскільки вони не узгоджуються з вищевказаними доказами та повинні сприйматися критично так як вони являються близькими родичами.

- обвинувачений у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати. За ч. ч.2 ст. 15, 4.1 ст. 115 КК України провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України. Зазначає, що обвинувачення щодо замаху на вбивство є надуманими слідчим та ґрунтуються на особистій неприязні потерпілого відносно нього. Насправді не єдиного свідка даних дій не має, а тілесні ушкодження, які завдані потерпілому взагалі відносяться до категорії легких тілесних.

Всі покази, які він надав на досудовому слідстві є неправдивими, оскільки він умисно оговорював себе, тому що працівники поліції під час затримання здійснювали на нього психологічний тиск і чітко вказали йому, де і як він начебто вчинив кримінальні правопорушення.

Вказує, що судом І інстанції слідство було проведено однобічно та упереджено. Суд не навів переконливих підстав, на основі яких доказів, які конкретно свідчили про винуватість його у вчиненні кримінальних правопорушень, було прийнято рішення.

Порушення вимог закону про всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи є незаперечною підставою для зміни або скасування судового рішення.

Просить закрити справу за відсутністю доказів, оскільки його обвинувачення ґрунтуються тільки на показах ОСОБА_13 , який його оговорює, а отже просить визнати дані докази неналежними, як здобуті з суттєвим порушенням вимог КПК України.

- захисник-адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.05.2016 року, закрити кримінальне провадження за ч.2 ст. 15. ч.1 ст. 115 КК, за ч.1 ст. 309 КК призначити покарання обмежившись строком знаходження підзахисного під вартою.

Зазначає, що суд першої інстанції, під час ухвалення обвинувального вироку, у його мотивувальній частині всупереч вимогам ст.ст.85-89 КПК України не дав оцінки з точки зору їх неналежності та допустимості доказам, на які вказували під час судового розгляду засуджений та захисник.

Не навів суд у своєму рішенні і доказів, наданих стороною обвинувачення, які поза розумним сумнівом підтверджують винуватість засудженого у вчиненні інкримінованого злочину, а з тих, які наведені залишилось незрозумілим, що вони підтверджують чи спростовують. Захисту незрозуміло якими доказами підтверджується умисел підзахисного на вбивство потерпілого, який мав легкі тілесні пошкодження і смерть якою не пов`язана з подіями злочину і не відомо при яких обставинах утворились тілесні ушкодження. При цьому жодному свідку обставини злочину не відомі за відсутності їх у місці події. Покази з чужих слів свідків, які не перевірені на достовірність у особи на яку посилаються свідки в порушення права на захист засудженої особи не можу бути покладені судом на доведеність його вини.

Висновки суду ґрунтуються лише на припущеннях свідків, які є родичами потерпілого та відносяться до підзахисного упереджено, звинувачують його в смерті потерпілого, який взагалі помер від цирозу печінки.

Зазначає, що з матеріалів справи вбачається відсутність причинного зв`язку між легкими тілесними ушкодженнями і смертю потерпілого. Вважає, що кримінальне провадження за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України підлягає закриттю. Призначене покарання 3 роки позбавлення волі за ч.1 ст. 309 КК України підзахисному є необґрунтовано суворим.

За таких обставин вважає, що суд першої інстанції, у порушення вимог ст.94 КПК України, не перевірив належним чином усі докази, здобуті органом досудового слідства та надані сторонами кримінального провадження, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, свої висновки в передбачений законом спосіб не мотивував та ухвалив вирок, який не можна вважати законним й обґрунтованим, а тому він на підставі п.2. п.4 ч.1 ст. 409, ст. 411, ст.ст.284, 417 К11К України підлягає зміні.

Заслухавши суддю - доповідача в справі, прокурора, який заперечив проти апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, та частково підтримав апеляцію сторони обвинувачення в частині скасування вироку на призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції; захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали свої апеляційні скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції регламентовані ст. 409 К11К України, зокрема, ними є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно із ч. 1 та ч. 3 ст. 370 К1ІК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Судом першої інстанції цих вимог кримінального процесуального закону повною

мірою не дотримано.

Постановляючи вирок в частині засудження ОСОБА_6 суд першої інстанції виклав обвинувачення, яке визнано судом доведеним не сформулювавши його у відповідності до норм КПК, колегія суддів першої інстанції не дотримавшись вимог ст.374 КПК, відповідно до яких у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Натомість оскаржуваний вирок суду першої інстанції містить перелік пояснень свідків та письмових доказів, які як зазначено у вироку, підтверджують вину ОСОБА_6 , однак всупереч вимогам законодавства даний перелік доказів не розмежований по інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушеннях.

Судом першої інстанції не встановлено, які з досліджених доказів підтверджують вину ОСОБА_6 у якому конкретному злочині, з обґрунтованою мотивацією доведеності вини.

Суд обмежився лише формальним переліком наданих стороною обвинувачення доказів у мотивувальній частині тексту вироку. Жодний доказ судом не було проаналізовано як окремо, так і в сукупності з іншими доказами, не викладено в рішенні суду й жодного висновку щодо наданих стороною обвинувачення доказів.

За змістом закону, невмотивованість судового рішення є підставою для його скасування в зв`язку з порушенням норм процесуального права незалежно від доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.374 КПК у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд не бере до уваги докази обвинувачення.

Зазначених вимог закону районний суд не виконав.

Виправдовуючи ОСОБА_6 за ч.2 ст.310 КК України, суд першої інстанції послався на покази свідків не зазначивши підстав, з яких він не взяв до уваги докази обвинувачення, не розкриваючи їх зміст і доказове значення, жодному з наведених з них суд не дав оцінки.

Виправдувальний вирок ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.1 та 2 ч.1 ст.284 цього ж Кодексу.

п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму ВСУ з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку, згідно з яким, у резолютивній частині виправдувального вироку суд обов`язково має зазначити передбачену законом підставу виправдання обвинуваченого та п.1 ч.3 ст.374 КПК України, згідно з яким, у разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, в тому числі, підстави для виправдання обвинуваченого.

Зі змісту мотивувальної частини зазначеного вироку не зрозуміло, яку з підстав, передбачених ч.1 ст.373, ч.1.2 ст.284 КПК України, суд взяв до уваги при виправданні особи окремим обвинуваченням.

За відсутністю підстав виправдання ОСОБА_6 апеляційний суд позбавлений можливості підтвердити чи спростувати в ході цього апеляційного розгляду висновки суду першої інстанції.

Встановлені порушення процесуального закону є істотними, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч.1 та п.7 ч.2 ст.412, 415 КПК України, вирок суду підлягає скасуванню з признанням нового розгляду.

У зв`язку із скасування вироку суду першої інстанції і призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів, не вирішує наперед питання, про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а також не досліджує доводи апеляційних скарг.

Водночас, при новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, з`ясувати питання щодо необхідності перевірки заяви обвинуваченого (наявної в матеріалах кримінального провадження) про застосування до нього працівниками поліції незаконних методів психологічного впливу, дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності, виходячи з принципу їх достовірності, допустимості та достатності і винести законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обґрунтованість обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст.ст.177, 178, 183, 419 К11К України колегія суддів вбачає підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .
На теперішній час в Кіровоградському районному суді Кіровоградської області на даний час працює 6 суддів, колегія суддів в складі трьох суддів розглядали кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 з винесенням вироку, та при розгляді провадження двоє суддів приймали участь як слідчі судді, таким чином, вказані підстави вказують на неможливість визначення складу суду для розгляду даного провадження.

Колегія суддів, вважає за можливе вирішити питання про направлення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 на розгляд до іншого суду.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.

На підставі викладеного колегія суддів визнає за необхідне, з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, направити дані матеріали на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.34,376,404,405,407,412,415,419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.05.2016 року стосовно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії попереднього судового засідання.

Направити матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 для розгляду до Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою, продовживши на 60 днів, тобто до 19 листопада 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2