АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя в ухвалі вказав, що ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та, зокрема, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, однак до них не відносяться такі дії слідчого Солом`янського управління поліції у м. Києві, як вилучення додаткових доказів у потерпілого, проведення одночасного допиту двох або більше осіб, та зобов`язання останнього направити матеріали з обвинувальним актом до суду, про які зазначено в скарзі, а відтак остання подана на бездіяльність слідчого, яка не підлягає оскарженню, відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою вимоги його скарг задовольнити повністю.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що, не дивлячись на ________________________________________
Справа №11-сс/796/2060/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
наявність великої кількості доказів, наведених у його скаргах, суд першої інстанції відмовив у відкритті справи та повернув йому скаргу. При цьому суддею зазначені хибні обґрунтування цього рішення, оскільки всі ті норми, на які послався суддя у своїй ухвалі, не лише надають йому, як потерпілому, право на оскарження дій та бездіяльності слідчого, але і не містять ніяких підстав до відмови у розгляді скарг, поданих ним особисто та через адвоката. До того ж, в протилежність цій необґрунтованій ухвалі судді, він у своїх скаргах, окрім незаперечних фактів, також вказав статті КК, КПК та ЦК України, за якими він має право на надані ним скарги та прохання до суду.
Крім того, суддя хибно посилається і на ст.ст. 314-316 КПК України щодо відсутності підстав для розгляду, оскільки матеріали кримінальної справи взагалі ще не передані до суду, на що в тому числі й він скаржиться.
Тому, оскільки вказаними ним співробітниками поліції та прокуратури Солом`янського району м. Києва були порушені в т.ч. право потерпілого на отримання офіціальної копії матеріалів його справи, проведення конкретних слідчих/розшукових дій за його заявою, порушення процедури досудового розслідування, яке вказано в КПК України, непред`явлення підозри за явною вказівкою потерпілим на винних та при наявності багатьох доказів, у т.ч. вже доказаних у попередньому суді, невиконання рішення суду, перевищені зазначених законом строків розслідування, та інші, то цього вже є достатньо для того, щоб справа розглядалась в суді.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Статтею 303 ч. 1 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Крім того, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачена можливість оскарження на досудовому слідстві рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дії чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню.
Між тим, оскаржуючи бездіяльність слідчого та висловлюючи прохання про зобов`язання останнього вчинити ряд слідчих дій, адвокатом ОСОБА_6 не взято до уваги, що можливість оскарження бездіяльності слідчого в аспекті нездійснення ним інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, передбачає наявність зв`язку між обов`язком слідчого вчинити визначені КПК дії та строком, у межах якого зазначена особа, зобов`язана їх вчинити, чого не передбачено КПК України для тих дій, про зобов`язання слідчого на вчинення яких ставить питання у скарзі адвокат.
Однак, така позиція представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 не лише не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає можливості оскарження на досудовому провадженні листа слідчого про приєднання клопотання чи позовної заяви до матеріалів провадження, а й взагалі суперечить змісту вимог його скарги, в якій питання про скасування рішення слідчого про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання не ставилось за відсутності його як такого.
При цьому, сам факт не розгляду слідчим поданого клопотання може бути предметом окремого самостійного оскарження, а саме, як нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним кодексом строк (недотримання вимог ст. 220 КПК України), але вимог про зобов`язання слідчого розглянути клопотання ОСОБА_5 в порядку ст. 220 КПК України скарга, що подана до суду адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , не містить.
Тому, оскільки, за змістом скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , не оскаржувалась така бездіяльність чи рішення слідчого, які, відповідно до п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути предметом розгляду слідчого судді, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону та слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою.
Переконливих доводів, які б ґрунтувались на нормах Кримінального процесуального кодексу України, на спростування цих правильних висновків слідчого судді в апеляційній скарзі ОСОБА_5 не наведено, а тому її слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого, - без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:
_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3