У Х В А Л А
Справа № 184/1306/16-к
Номер провадження 1-в/184/321/16

27.07.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , представника ОВЦ-79 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Покров клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кремінна, Луганської області, громадянки України, одружена, з вищою освітою, приватного підприємця, до засудження мешкала по АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

В С Т А Н О В И В :
21 липня 2016 року до Орджонікідзевського міського суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_5 , в якому остання просить суд визначити їй застосування покарання за кількома вироками, та зарахувати їй строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що відповідає вимогам ч.5 ст.72 КК України.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 просила її клопотання задовольнити, посилаючись на обставини, які в ньому зазначені.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та представник ОВЦ-79 ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання засудженої ОСОБА_5 в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк іі основного покарання, в іншій частині вказали про те, що на даний час існує лише один вирок, за яким засуджена відбуває покарання, а саме вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2014 року, яким вона засуджена за ч.4 ст. 358 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України їй призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортним засобом на 2 роки.

Розглянувши вище вказане клопотання, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, які з`явились у судове засідання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2014 року ОСОБА_5 засуджена за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки із позбавленням права керування транспортним засобом на 2 роки. На підставі п. «є» ст.1 та ст. 14 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року звільнено обвинувачену ОСОБА_5 від відбування призначеного як основного так і додаткового покарання.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.358 КК України призначено покарання у виді 6 місяців арешту із застосуванням ч.4 ст.70 КК України їй призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим призначеним за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2014 року, та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортним засобом на 2 роки. Вказаний вирок не оскаржувався та набрав законної сили.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року скасовано вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2014 року щодо ОСОБА_5 в частині її звільнення від відбування покарання на підставі п. «є» ст.1 та ст. 14 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року. В іншій частині вирок суду залишено без змін, зокрема, і щодо призначеного судом першої інстанції покарання.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року залишено без змін вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року відносно ОСОБА_5 .

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що засуджена відбуває покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2014 року, оскільки ним було вирішено питання відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням покарання згідно вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2014 року, яке було залишено без змін вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року.

Крім цього, 24.12.2015 року набрав законної сили Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, згідно якого, ч.5 ст.72 КК України викладено в новій редакції: "Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджена ОСОБА_5 була затримана 22.10.2014 року та в подальшому до набрання вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2014 року законної сили, тобто до 14 грудня 2014 року включно перебувала під вартою.

Беручі до уваги, що у п.3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вище вказаного Закону визначено лише суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, до числа яких віднесено «суд, що виніс зазначений обвинувальний вирок», з огляду на системний аналіз положень статей 537, 539 КПК, в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, правильним видається, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення, зокрема, під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.2 ч.2 ст. 539 КПК).

Таким чином, при зазначених обставинах, суд вважає за необхідне зарахувати засудженій ОСОБА_5 в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з моменту її затримання 22.10.2016 року до вступу вироку в законну силу, тобто до 14 грудня 2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.72 КК України, ст.ст. 537539 КПК, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання засудженої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Засудженій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахувати в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з моменту її затримання 22.10.2014 року до вступу вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2014 року в законну силу, тобто до 14 грудня 2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвалу про зарахування в строк основного покарання терміну попереднього ув`язнення направити в Орджонікідзевського виправного центру №79 для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1