Справа № 747/60/16-к
Провадження № 1-кп/747/17/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2016 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0000008 від 12.01.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,-

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Мешканець смт. Талалаївка ОСОБА_4 , маючи не зняту і непогашену судимість згідно вироку Талалаївського районного суду від 21.01.2011 року за ч. 1 ст. 309 КК України, яким його засуджено у відповідності до ч.4 ст. 70 КК України з частковим приєднанням невідбутої частини покарання за вироком від 05.11.2010 року за ч.3 ст. 185 КК України та у відповідності до ст. 71 КК України за сукупністю з вироком від 05 травня 2010 року, до 3 років 8 місяців позбавлення волі, знову вчинив умисний злочин.

Так, 24 грудня 2015 року у вечірній час, ОСОБА_4 , перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, скориставшись її відсутністю, діючи умисно, з корисливих мотивів, взяв зі столу радіоприймач «КІПО», а в коридорі штикову лопату, та залишив межі господарства ОСОБА_5 . Викрадені речі ОСОБА_4 переніс до місця свого поживання по АДРЕСА_1 . Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 245 грн. 05 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна крадіжці, вчиненій повторно, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав в повному обсязі і суду показав, що 24 грудня 2015 року у вечірній час він перебував у будинку ОСОБА_5 . Коли господарка вийшла з кімнати, то він, скориставшись, що ніхто не бачить, забрав радіоприймач, та вийшов з кімнати. В коридорі ще взяв собі штикову лопату, та пішов додому. У скоєному щиро розкаюється, запевнив суд, що більше подібне не повториться.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 24 грудня 2015 року у неї вдома перебував ОСОБА_4 . Коли він пішов додому, через деякий час вона побачила, що в кімнаті немає радіоприймача, а в коридорі штикової лопати. Потерпіла йому казала про це, але він все заперечував, тільки після того, як звернулась в поліцію, віддав їй викрадене. На даний час претензій до обвинуваченого вона не має, просить суд його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, долучених прокурором в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження за згодою обвинуваченого, та у відповідності до ст. 88 КПК України визнаних допустимими за погодженням сторін.

Суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна - крадіжку, вчинену повторно, так як має незняту судимість згідно вироку Талалаївського районного суду від 21 січня 2011 року, яким у відповідності до ч.4 ст. 70 КК України частково приєднана невідбута частина за вироком від 05.11.2010 року, яким ОСОБА_6 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України, та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст. 12 КК України злочин, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до злочину середньої тяжкості.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України є рецидив злочинів, поскільки має незняту і не погашену судимість за вироком від 21.01.2011 року, яким його засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до остаточної міри покарання з врахуванням ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, відбувши покарання повністю 06.08.2014 року. Дана обставина відповідно до положень ст. 89 КК України дає суду підстави вважати про наявність незнятої та непогашеної судимості, та відповідно і рецидиву злочинів.

Тому, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, та враховуючи обставини справи, вважає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, що дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати, долю речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до обвинувального акту та довідки Чернігівського НДЕКЦ витрати на залучення експерта на проведення експертизи під час досудового розслідування, що є документально підтвердженими процесуальними витратами по справі, пов`язаними із залученням експерта, складають 368 грн. 28 коп. Положенням чинного КПК України, зокрема ч.2 ст. 124 цього Кодексу, покладено на суд обов`язок у разі ухвалення обвинувального вироку стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта. Тому у відповідності із ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі в сумі 368 грн. 28 коп. підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі радіоприймач «КІПО» та штикову лопату - залишити у користуванні потерпілої.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 368 (триста шістдесят вісім) грн. 28 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1