Справа № 492/1204/14-к
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
16 травня 2016 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представників служби у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_7 , Арцизького ВП ГУНП в Одеській області старшого інспектора поліції ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніш судимого:

- 17.12.2012 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 до чотирьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з випробуванням строком на два роки,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
20 червня 2013 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, більш точний час встановити не представилося можливим, ОСОБА_6 , повторно, із корисних спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись на ставку, розташованому на околиці с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області, шляхом вільного доступу, з кишені шорт, які знаходились на берегу вказаної водойми, та були залишені ОСОБА_9 , який на трой момент купався у ставку, таємно викрав майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , а саме:

-мобільний телефон марки «Самсунг», б/в, вартістю 600,00 гривень;

-сім-картку мобільного оператора «Київстар», вартістю 10,00 гривень, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 30,00 гривень;

-мобільний телефон марки «Самсунг Дуос», б/в, вартістю 700,00 гривень;

-сім-карту мобільного оператора «МТС», вартістю 10,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_10 на загальну суму 1 350,00 гривень, заподіявши їй матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 себе винним в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та дав суду показання, що 20.06.2013 року він, разом із сестрою ОСОБА_6 , братом та ОСОБА_11 знаходились на ставку, розташованому на околиці с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області. Задзвонив мобільний телефон і його сестра ОСОБА_6 в речах знайшла телефон. Сестра йому сказала, що вона на ставку знайшла телефони, коли вони повернулись зі ставка. Тоді він сказав сестрі, щоб вона нікому не говорила, що знайшла телефони. Наступного дня приїхали співробітники міліції і він повернув мобільні телефони та дізнався, що вони належать ОСОБА_10 Співробітникам міліції він сказав, що це він знайшов мобільні телефони. Він не застосовував ніяких дій, щоб встановити власника телефонів. Мобільні телефони знайшла його сестра 20.06.2013 року, 22.06.2013 року він повернув телефони працівникам міліції. Один телефон був слайдер, а інший сенсорний. Мобільні телефони він не викрадав.

Крім того, в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 змінив свої покази та пояснив суду, що його сестра ОСОБА_6 підходила до нього на берегу ставка та говорила, що знайшла мобільні телефони. Він їх у неї забрав та сказав, щоб вона не говорила про них матері. Один мобільний телефон слайдер він віддав ОСОБА_11 . Наступного дня ОСОБА_11 один з мобільних телефонів йому повернув. На берегу ставка нікого не було, щоб повернути телефони. До нього додому приїхав ОСОБА_12 і він йому відразу повернув мобільні телефони.

Потерпіла ОСОБА_10 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з`явилася. Разом з тим потерпіла 29 квітня 2015 року звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила здійснити судовий розгляд у її відсутності (а.с. 79). Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого потерпіла не заявляла. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілої, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі. Крім того, згідно копії актового запису про смерть № 517 від 28.08.2015 року, потерпіла ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.99).

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини в пред`явленому йому обвинуваченні, його вина у вищезазначеному злочинному діянні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав суду, що 20 червня 2013 року він, обвинувачений ОСОБА_6 , його сестра ОСОБА_6 та їх брат приїхали на ставок, розташований на околиці с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області. Він пішов купатися. Коли він купався, обвинувачений ОСОБА_6 та його сестра ОСОБА_6 знаходились на берегу водойми. Коли він вийшов з води на берег, то побачив, що на берегу були речі, більше нікого не було, а у обвинуваченого ОСОБА_6 мобільні телефони, яких до цього у нього не було. ОСОБА_6 сказав, що це він знайшов мобільні телефони. Телефони працювали, на одному з них була сім-карта, один телефон був слайдер, а інший звичайний. Після того, як йому ОСОБА_6 показав мобільні телефони, то він побачив, що неподалеку хтось купався. Особисто у нього мобільний телефон не знаходився, обвинувачений ОСОБА_6 йому мобільний телефон не давав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав суду, що від мешканців с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області він дізнався, що ОСОБА_6 продає мобільні телефони, які він знайшов на березі ставка. Він відразу поїхав до ОСОБА_6 , який сказав йому, що він йшов та знайшов мобільні телефони, які лежали на землі та повернув їх без сім-карт, без карти пам`яті, оскільки ОСОБА_6 викинув їх. Приїхали співробітники міліції та почали складати протоколи допитів, опитували осіб, почались розбіжності в показах. ОСОБА_6 сказав, що він знайшов мобільні телефони без карти пам`яті, а інший чоловік сказав, що ОСОБА_6 викинув карту пам`яті.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 є її братом. 20.06.2013 року вона, її брати ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 приїхали на ставок, розташований на околиці с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області. У ставку купились ОСОБА_11 та її брат ОСОБА_6 , а вона знаходилась на берегу водойми, оскільки не вміє плавати. Задзвонили мобільні телефони, які знаходились на речах під деревом, вона їх взяла, сховала, сім-карти загубились. Коли вони повернулись додому, то вона сказала своєму брату ОСОБА_6 , що вона взяла мобільні телефони та показала йому їх. ОСОБА_6 сказав їй, щоб вона нікому не говорила, що вона знайшла та взяла мобільні телефони. ОСОБА_11 бачив ці мобільні телефони у них вдома. Телефони вони повернули ОСОБА_14 .

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 показала суду, що 21 червня 2013 року до них додому прийшов свідок ОСОБА_11 , який сказав їй, що він разом з її сином ОСОБА_6 знайшли мобільні телефони та повернув один мобільний телефон.

Згідно із заявою ОСОБА_12 від 22.06.2013 року, останній добровільно видав співробітникам міліції мобільні телефони Самсунг моделі В 5702 та GT С 3530, які він забрав у ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу вилучення від 22.06.2013 року у ОСОБА_12 вилучено два мобільні телефони «SAMSUNG» моделі В 5702 та GT С 3530. Зі слів ОСОБА_12 ці мобільні телефони йому віддав ОСОБА_6 , який пояснив, що 20.06.2013 року знайшов їх на березі ставку с. Мирнопілля.

26 червня 2013 року мобільні телефони «SAMSUNG» моделі В 5702 та GT С 3530 були вилучені у ОСОБА_10 та оглянуті слідчим та які зі слів ОСОБА_10 належали її покіному сину ОСОБА_15 , про що свідчать заява ОСОБА_10 та протокол огляду предмету та таблиця ілюстрацій до нього від 26.06.2013 року.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо невизнання своєї вини в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, суд оцінює критично, оскільки вони повністю були спростовані частковими показаннями самого обвинуваченого в частині того, що в ході судового розгляду обвинувачений змінював свої покази та показав суду, що мобільні телефони знаходились у нього та він їх віддав ОСОБА_12 , коли той прийшов за ними. Крім того, його показання спростовуються показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що 20 червня 2013 року коли він вийшов з води на берег, де знаходились обвинувачений та його сестра, то побачив, що у обвинуваченого ОСОБА_6 мобільні телефони, яких до цього у нього не було, та ОСОБА_6 пояснив, що він знайшов мобільні телефони. Показання ОСОБА_6 щодо невизнання вини також спростовуються показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що від мешканців с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області він дізнався, що саме ОСОБА_6 продає мобільні телефони та коли свідок приїхав до ОСОБА_6 , то останній пояснив, що він йшов та знайшов мобільні телефони, які лежали на землі. По приїзді співробітників міліції, які складали протоколи допитів, ОСОБА_6 сказав, що це саме він знайшов мобільні телефони. А також спростовані показання обвинуваченого показаннями законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , яка показала суду, що 21 червня 2013 року від ОСОБА_11 вона дізналася, що разом з її сином ОСОБА_6 вони знайшли мобільні телефони.

Крім того, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 спростовані письмовими доказами по справі, зокрема заявою ОСОБА_12 від 22.06.2013 року, згідно якої останній добровільно видав співробітникам міліції мобільні телефони Самсунг моделі В 5702 та GT С 3530, які він забрав у ОСОБА_6 та протоколом вилучення від 22.06.2013 року, згідно якого у ОСОБА_12 вилучено два мобільні телефони «SAMSUNG» моделі В 5702 та GT С 3530 та зі слів ОСОБА_12 ці мобільні телефони йому віддав ОСОБА_6 , який пояснив, що 20.06.2013 року знайшов їх на березі ставка с. Мирнопілля.

Тому суд вважає , що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт таємного викрадення ОСОБА_6 двох мобільних телефонів, що належали потерпілій ОСОБА_10 .

Сукупність наведених і вивчених в судовому засіданні доказів, дозволяє суду дійти висновку про винність ОСОБА_6 у вчиненні ним зазначених злочинних дій і, аналізуючи наведені докази, які покладені в обґрунтування обвинувачення, в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для постановлення вироку.

Не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 суд розцінює як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Враховуючи вік свідка ОСОБА_6 , яка на день скоєння кримінального правопорушення не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, а також близький родинний зв`язок з обвинуваченим (вони є рідними братом та сестрою), суд не приймає до уваги показання даного свідка про те, що це вона знайшла мобільні телефони та віддала їх брату. За переконанням суду свідок давала такі показання з метою уникнення її братом відповідальності за скоєне. Більш того, такі показання свідка повністю були спростовані дослідженими судом доказами, які досліджені судом, зокрема у тому числі показаннями, які дані безпосереднім очевидцем свідком ОСОБА_11 про те, що 20 червня 2013 року коли він вийшов з води на берег, де знаходились обвинувачений та його сестра, то побачив, що у обвинуваченого ОСОБА_6 мобільні телефони, яких до цього у нього не було, та ОСОБА_6 пояснив, що він знайшов мобільні телефони.

Отже, суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості.

Згідно довідки, виданої Мирнопільською сільрадою Арцизького району Одеської області 26.06.2013 року ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_2 з батьками, малолітніми сестрою та братом. ОСОБА_6 знаходиться на обліку служби у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації Одеської області з 06.08.2012 року, як дитина яка опинилась в складних життєвих обставинах. Згідно характеристики з місця навчання ОСОБА_6 характеризується негативно, заняття не відвідує, базової освіти не отримав, батьки не цікавляться навчанням сина. ОСОБА_6 не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Раніш судимий 17.12.2012 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

Крім того судом враховується, що потерпіла в рамках наявного кримінального провадження до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру не заявляла.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить скоєння кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини даного кримінального провадження, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 покарання пов`язане з позбавленням волі. До такого висновку суд приходить виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи засудженим 17.12.2012 року Арцизьким районним судом Одеської області за вчинення умисного корисливого злочину, знову, в період призначеного судом іспитового строку, вчинив умисний корисливий злочин, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Тому, з урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно для його виправлення і припинення нових злочинів призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі, визначивши його строк відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, а саме: винному ОСОБА_6 , що не відбув повністю призначеного покарання за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 17 грудня 2012 року, з невідбутих ним чотирьох років позбавлення волі, слід частково приєднати до покарання, призначеного за даним вироком, один місяць позбавлення волі.

Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили суд враховує, що відповідно до п. "с" ч. 1, ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод для обрання або для зміни запобіжного заходу тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.

Також судом береться до уваги рішення ЄСПЛ від 15 листопада 1996 року у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», відповідно до якого будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом N 11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи наведені норми міжнародного законодавства та рішення ЄСПЛ, особу обвинуваченого, який кримінальне правопорушення вчинив у неповнолітньому віці, в наявний час ніде не працює та не навчається, проте в ході досудового розслідування та судового розгляду не переховувався від слідства та суду, нових злочинів не скоював, тобто судом не встановлено, що він буде ухилятися від суду та виконання процесуальних рішень або продовжувати злочинну діяльність. Тому, враховуючи, що ризики, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, судом не встановлені, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили.

Судом не вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України оскільки сторонами кримінального провадження речові докази суду не надавались, а згідно постанови слідчого від 26 червня 2013 року та заяви ОСОБА_10 , речові докази передані їх законному володільцю, тобто потерпілій ОСОБА_10 , у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд -
засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_6 , до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати частково один місяць позбавлення волі, з невідбутого ним покарання за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 17 грудня 2012 року, за яким ОСОБА_6 був засуджений до чотирьох років позбавлення волі і, остаточно ОСОБА_6 до відбування визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ

Арцизького районного суду ОСОБА_1