АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1420/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 639/6924/14-К
Категорія: ст.ст. 15 ч.3, 115 ч.1 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000955 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку Луганської області м.Червоний Луч, громадянку України, заміжню, з середньою освітою, раніше не судиму, яка межкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винною та призначено покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у виді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань УДПтСУ в Харківській області (№27) до набрання вироку законної сили залишено без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 17 травня 2014 р. з моменту її затримання в порядку ст. 208 КПК України.
Долю речових доказів вирішено відповідно до норм ст.100 КПК України.
Позов ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в якості матеріальної шкоди 37 602 гривні 09 копійок та в якості моральної шкоди 30 000 грн. В інший частині позов залишено без задоволення.
Позов прокурора Жовтневого району м. Харкова задоволено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області витрати на лікування потерпілої в сумі 2203 грн.
Судові витрати стягнуто з ОСОБА_8 у сумі 489 грн. за експертні послуги на користь держави.

Згідно вироку, 17 травня 2014 р. ОСОБА_8 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , виконувала господарські роботи з благоустрою території вищевказаного домоволодіння з ОСОБА_9 . Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, о 17.00 год. у ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, виник умисел на протиправне позбавлення життя господарки будинку ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_8 взяла залізний молоток, який знаходився в сараї на території домоволодіння, розуміючи, що від отриманих ушкоджень ОСОБА_9 може померти, зайшла до приміщення будинку та маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 , залізним молотком нанесла останній не менше чотирьох ударів в життєво важливі органи в область голови та не менше одного удару по руках потерпілої. Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 продовжуючи свої дії повалила ОСОБА_9 на підлогу та почала душити її обома руками, однак в цей момент дії ОСОБА_8 були зупинені ОСОБА_10 , який є сусідом ОСОБА_9 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 забіг до приміщення будинку потерпілої, почувши крики останньої про допомогу та відтягнув ОСОБА_8 від ОСОБА_9 , припинивши дії ОСОБА_8 і не давши їй довести свій злочинний умисел до кінця. Діями ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми голови, множинні забійні рани голови, а також закритий перелом нігтьової фаланги 4-го пальця правої кісті з незначним зсувом, що відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 , з уточненими апеляційними доводами та вимогою, просить вирок районного суду в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з його суворістю та зменшити призначене їй покарання, а також застосувати норми ст. 72 ч.5 КК України. Своє апеляційне прохання апелянт обґрунтовує тим, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченої, оскільки вона раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалася, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, до вичиненого злочину мала сім`ю, у шлюбі перебувала 24 роки, виховала сина, має стаж роботи 20 років, вела соціально-активний спосіб життя.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченої та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, а також заперечення прокурора, що вважав оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_8 належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційних вимог встановлено, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах предявленого обвинувачення та визначеного судом за клопотанням сторін обсягу доказів, об`єктивно дослідивши обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.3 ст. 15- ч. 1 ст.115 КК України, дав їм правильну юридичну оцінку. В процесі розгляду кримінального провадження судом першої інстанції були перевірені доводи обвинуваченої та її захисника про відсутність належних доказів її вини у вчиненні незакінченого замаху на вбивство та неправильності кваліфікації її дій, внаслідок нанесення потерпілому не менш чотирьох ударів залізним молотком в життєво важливі органи в область голови та по руках, після чого поваливши потерпілу на підлогу почала її душити обома руками, однак дії ОСОБА_8 були припинені ОСОБА_10 .Не погодившись з доводами обвинуваченої, суд навів відповідні докази та висновки на їх спростування. Обвинувачення, визнане судом першої інстанції доведеним на підставі об`єктивно та безпосередньо досліджених фактичних обставини справи, а також суд логічно та послідовно обґрунтував свої висновки сукупністю належних та допустимих доказів, що вбачається зі змісту мотивувальної частини оскаржуваного вироку ( арк.. 69-76 судового провадження). За таких обставин, колегія суддів не може погодитись зі слушністю тверджень ОСОБА_8 щодо безпідставного засудження за пред`явленим обвинуваченням, які вона висловлювала в своїх поясненнях при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Разом з цим, належить врахувати те, що висновки суду щодо фактичних обставин вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 15- ч. 1 ст.115 КК України, в уточненій апеляційній скарзі ОСОБА_8 не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини у апеляційному порядку не перевіряються.

Переглядаючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, відомості про особу винної, встановивши відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, що об`єктивно вбачається з висновків, наведених у мотивувальній частині вироку (арк. 75 судового провадження).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Апеляційні доводи обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника, про зайву суворість призначеного, покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, за вчинення незакінченого замаху на вбивство, тобто умисного особливо тяжкого злочину, та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо зміни вироку, шляхом застосування норм ч. 1 ст. 69 КК України, або пом`якшення покарання в інший спосіб, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, і відповідно - його зменшення, на думку колегії суддів - є безпідставними. Згідно даних кримінального провадження та поданої апеляційної скарги об`єктивно відсутні обставини, які істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а твердження ОСОБА_8 щодо їх наявності повністю спростовуються висновками суду, зазначеними у оскаржуваному вироку, якими належним чином обґрунтовані вид та міра покарання.
Згідно апеляційних доводів та пояснень ОСОБА_8 , які вона надавала при апеляційному розгляді, суд першої інстанції не врахував при призначені покарання те, що вона раніше не судима, має сина та чоловіка, має тривалий трудовий стаж, що в сукупності характеризує її позитивно. Разом з цим, на думку колегії суддів, зазначені апеляційні доводи ОСОБА_8 , не можуть вважатися обставинами що істотно знижують ступень тяжкості вчиненого нею злочину, однак судом першої інстанції вони належно враховані при призначенні покарання, про що свідчить зміст відомостей та висновків суду, наведених ним у вступній та мотивувальній частині вироку. Будь-яких нових даних сторона захисту при апеляційному розгляді не надавала.
Таким чином, апеляційне прохання ОСОБА_8 та її захисникапро зміну вироку шляхом пом`якшення призначеного покарання на підставі норм КК України, з урахуванням наведених апелянтом доводів, належить вважати безпідставним, оскільки воно має суто суб`єктивний характер.

Твердження у апеляційній скарзі обвинуваченої із зміненими доводами, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченої внаслідок суворості, колегія суддів вважає необґрунтованими і дійшла висновку про те, що при призначені цього покарання, суд у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, що містяться у нормах ст.ст. 65, 66, 67, 68 ч.3 КК України, призначивши покарання в межах санкції ч. 1 ст.115 КК України, у виді позбавлення волі, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також дослідивши данні про особу обвинуваченої та об`єктивно встановивши, що ОСОБА_8 раніше не судима, на будь-яких обліках не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, при цьому було враховано відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено достатніх підстав для застосування норм ст. 69, 69-1, 75 КК України, або пом`якшення покарання в інший спосіб, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, і відповідно - його зменшення.

Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання у такий спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нею нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами обвинуваченої про зайву суворість покарання, колегія суддів не вбачає.

Разом з цим, на підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, тобто тримання під вартою в умовах СІЗО 17 травня 2014 року по 04 серпня 2016 року включно, із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

На підставі ст.72 ч.5 КК України, зарахувати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 17 травня 2014 року по 04 серпня 2016 року включно із співвідношення одному дню тримання під вартою відповідають два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_8 - в той самий строк з дня вручення їй копії мотивованої ухвали.

Судді

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_11