Справа № 183/5492/16
№ 1-кп/183/911/16
В И Р О К
іменем України
04 листопада 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000114 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 , не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:
03 квітня 2014 року наказом №72 (по стройовій частині) командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду водія інженерно-саперного відділення інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення.
За наведених обставин, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
У період з 09 серпня 2014 року по 26 серпня 2014 року та з 03 вересня 2014 року по 17 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в 4 хірургічному відділенні КОСМП з діагнозом гострий панкреатит, пара панкреатит. У зв`язку із викладеним, солдат ОСОБА_4 мав з`явитися до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 та приступити до виконання службових обов`язків 18 вересня 2014 року.
Однак, 18 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 не з`явився вчасно на службу до вказаної військової частини без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
20 вересня 2016 року працівниками Павлоградського ВП ГУ НП у Дніпропетровській області було встановлено місце знаходження підозрюваного ОСОБА_4 та останнього доставлено до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.
Таким чином, 18 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин та незаконно перебував поза межами військової частини до 20 вересня 2016 року, тобто тривалістю понад один місяць.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, за місцем мешкання та служби характеризується задовільно, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, приймав участь в проведенні антитерористичної операції на сході країни, дає суду підстави для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту скасувати.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1