Справа № 609/1429/16-к
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" листопада 2016 р. Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого суду : ОСОБА_1 ,

при секретарі : ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ матеріали кримінального провадження № 0000271 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника потерпілого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2016 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 та його син ОСОБА_4 кінною підводою поїхали на територію лісового масиву 55 кварталу Білокриницького лісництва ДП «Кременецьке лісове господарство», що знаходиться на території Шумського району та відноситься до природно заповідного фонду Національного природного парку «Кременецькі гори» із вилученням, де в останніх, які виявили одне дерево попередньо повалене вітром породи «ясен звичайний», вартість якого становить 1056грн. виник умисел на таємне викрадення зазначеного дерева.

Реалізовуючи свій злочинний умисел 03.11.2016 ОСОБА_3 та його син ОСОБА_4 року близько 12 год. 00 хв., за допомогою ручної поперечної пилки умисно, без будь якого на те дозволу та відповідних документів, всупереч встановленому законом порядку, відступивши 3,1 метра від кореневої частини пня дерева породи «ясен звичайний», вартістю 1056грн., діаметром 28 см., порізали на колоди та переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер своїх дій, умисно, таємно, з корисливих спонукань, завантажили колоди на дерев`яну підводу та почали виїжджати з лісового масиву.

Однак при виїзді з лісового масиву були помічені інспектором з охорони природно заповідного фонду національного природного парку «Кременецькі гори» - ОСОБА_7 у зв`язку з чим, з причин, які не залежали від їх волі, вони вчинили усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

16.11.2016 р. у кримінальному провадженні №0000271 між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено угоду про примирення. Згідно вказаної угоди, матеріальні збитки відсутні, ніяких претензій до обвинувачених потерпілі не мають. Обвинувачені в повному обсязі визнають свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні. Сторони погоджуються на призначення покарання Обвинуваченим за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді обмеження волі на строк один рік та на підставі ст.. 75 КК України звільнити їх від призначеного покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Таким чином, зміст угоди про примирення, укладеної 16 листопада 2016 р. між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідає вимогам ст.471 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю визнали себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, та пояснили, що їм цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до них у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачені повідомили про добровільність своєї позиції, просять суд затвердити угоду про примирення та призначити їм узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 пояснив, що йому цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, та просить затвердити угоду про примирення.

Прокурор прокуратури Шумського району Тернопільської області ОСОБА_5 не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 16 листопада 2016 р. між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000271.

Визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України та призначити їм покарання у вигляді 1 ( одного ) року обмеження волі кожному.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на строк 1 ( один ) рік.

На підставі п.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції.

Речові докази по справі: кінну дерев`яну підводу, передану на зберігання ОСОБА_3 залишити останньому.

Фрагмент дерева породи «ясен звичайний», передану на зберігання жителю с.Тилявка ОСОБА_8 передати потерпілим Національному природному парку «Кременецькі гори» в особі ОСОБА_6 .

Вирок можу бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Шумський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1