Справа № 442/1126/13-к
Провадження № 1-кп/442/40/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2013 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого-судді: Коваль Р.Г.,

при секретарі: Матчишин І.М.,

з участю прокурора: Курлятовича І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, Українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, засудженого вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.09.2012 року, за ст. 164 ч. 1 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачуваний ОСОБА_1, вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.09.2012 року, засуджений за ст. 164 ч. 1 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 годин. 22.11.2012 року, ОСОБА_1 взято на облік Дрогобицьким міжрайонним відділом кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Львівській області та ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, про що він дав підписку. Для відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_1 був скерований, згідно направлення № 1965 від 22.11.2012 року в с. Почаєвичі, Дрогобицького району, Львівської області, та згідно розпорядження Почаєвицької сільської ради № 29 від 23 листопада 2012 року та згідно графіку виходу на роботу до відбування покарання засуджений приступив 23.11.2012 року. Однак, з 27.11.2012 року, ОСОБА_1, без поважних причин в сільську раду для відпрацювання громадських робіт не зявлявся, та на неодноразові виклики до КВІ не реагував, та із запланованих у листопаді 2012 року 24 годин, та у грудні 2012 року 56 годин громадських робіт відпрацював лише 8 годин. Строк невідбутих громадських робіт становить 72 години.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому злочинному діянні визнав повністю, ствердив, що дійсно не відбув покарання у вигляді громадських робіт, не зважаючи на те, що був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про передбачену законодавством кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. Додатково повідомив, що даний злочин він вчинив, оскільки в його матері незадовільний стан здоровя і вона потребує стороннього догляду, у вчиненому розкаявся, просить суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим, його винність у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується і іншими доказами по справі, які усіма учасниками судового розгляду визнані та не ким не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_1 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він скоїв ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_1, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до правопорушень невеликої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, здійснює догляд за матірю, у якої незадовільний стан здоровя, обставини, що пом'якшують покарання - щире каяття у вчиненому, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України обмеження волі, що буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

Одночасно суд вважає, що до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_1 на підставі ст. 71 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання у виді громадських робіт, визначеного вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.09.2012 року, із застосування положень статті 72 КК України, відповідно до якої одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 327 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.09.2012 року, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяць 5 (пять) днів.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: Р.Г. Коваль