Справа №295/4974/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000131 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, який навчається в ЖЗОШ № 8, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня Житомирського політехнічного професійного ліцею, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого - ст. 185 ч.2 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

законних

представників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

8 січня 2016 року неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на запрошення раніше незнайомої ОСОБА_9 поколядувати, знаходились в коридорі квартири АДРЕСА_4 , де ОСОБА_4 помітив в куртці сірого кольору на вішалці чужий гаманець, який належав ОСОБА_10 - сину ОСОБА_9 , який в той час відпочивав у спальній кімнаті та до колядників не виходив.

В цей час та місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів ОСОБА_4 почав обшукувати куртку, яка належала ОСОБА_10 , а ОСОБА_3 , що був в цей час поруч, чітко усвідомлюючи протиправний зміст дій ОСОБА_4 , з метою відвернення уваги ОСОБА_9 , попросив останню пройти на кухню та дати йому води. Таким чином ОСОБА_3 своїми діями вступив у попередню мовчазну злочинну змову з ОСОБА_4 направлену на таємне викрадення чужого майна.

В цей час ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії є непоміченими, таємно, шляхом вільного доступу з кишені куртки викрав чуже майно, що належало ОСОБА_10 : гаманець чорного кольору, у якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 грн. двома купюрами по 500 грн. та три візитні картки, які не мають матеріальної цінності для потерпілого.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишили та в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоди на загальну суму 1000 грн.

Скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, як умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненні за попередньою змовою групою осіб.
Скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, як умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненні за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 винуватість свою визнали повністю та дали відповідні показання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що 8 січня 2016 року вони з ОСОБА_3 зайшли поколядувати в коридор квартири АДРЕСА_4 , де він помітив в куртці сірого кольору на вішалці чужий гаманець. Вони викрали вказаний гаманець і наявні в ньому грошові кошти та картки.

Обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що 8 січня 2016 року вони з ОСОБА_4 зайшли поколядувати в коридор квартири АДРЕСА_4 . Там вони помітили в куртці сірого кольору на вішалці чужий гаманець. Вони викрали вказаний гаманець і наявні в ньому грошові кошти та картки. Грошові кошти вони витратили на свої потреби.

Суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та їхнім законним представникам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечують всі учасники судового провадження.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обставинами, які пом`якшують його покарання є щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують його покарання по справі не встановлено. Суд також враховує, що він раніше не судимий в силу ст.89 КК України, вчинив умисне кримінальне правопорушення, навчається, характеризується за місцем проживання та навчання посередньо, що потерпілий не наполягає на суворому його покаранні, а тому суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого вважає, що йому слід призначити покарання за ст.185 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставинами, які пом`якшують його покарання є щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім. Обставин, які обтяжують його покарання по справі не встановлено. Суд також враховує, що він раніше не судимий, вперше вчинив умисне кримінальне правопорушення, навчається, характеризується за місцем проживання та навчання посередньо, що потерпілий не наполягає на суворому його покаранні, а тому суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого вважає, що йому слід призначити покарання за ст.185 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370 374 КПК України суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання за ст.185 ч.2 КК України - 1 рік позбавлення волі.

За ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця

проживання, роботи, навчання.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання за ст.185 ч.2 КК України - 1 рік позбавлення волі.

За ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця

проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід для ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1