Код суду 233 Справа № 233/1097/16-к
Вирок
Іменем України
25 травня 2016 року. Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Жолдаки Конотопського району Сумської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 18 жовтня 1994 року Ленінським районним судом м.Харків за ч.1ст.229-6 КК України 1960 року до 1 року позбавлення волі, звільнився 22 травня 1995 року по відбуттю строку покарання; 16 жовтня 1995 року Конотопським районним судом Сумської області за ч.2ст.141 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 9 жовтня 1998 року на підставі п.«б» ст.2 Закону України «Про амністію» від 24 липня 1998 року; 25 листопада 1999 року тим самим судом за ч.3ст.81, ст.17,ч.3ст.81, ч.1ст.89, ч.3ст.140, ст.ст.42,44 КК України 1960 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнився 25 травня 2001 року по відбуттю строку покарання; 3 квітня 2003 року тим самим судом за ч.3ст.185, ст.69 КК України до 3 років обмеження волі, звільнився 31 грудня 2004 року із заміною не відбутого строку покарання на виправні роботи строком 1 рік 3 місяці 28 днів з утриманням 20% заробітку у дохід держави; 18 червня 2007 року тим самим судом за ч.3ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 25 травня 2009 року умовно достроково на 11 місяців 5 днів; 14 квітня 2010 року тим самим судом за ч.1ст.309, ч.2ст.185, ч.1ст.187, ч.1ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 12 листопада 2014 року умовно достроково на 2 місяці 28 днів; не працюючого, який зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.121, ч.2ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
17 вересня 2015 року, о 21 годині, обвинувачений ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 перебували на літній площадці не працюючого кафе «Оболонь» поблизу залізничного вокзалу, розташованого по вул.Правобережна в м.Костянтинівка Донецької області. В ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стався словесний конфлікт, внаслідок якого у ОСОБА_5 виник злочинний намір на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння на вказаний літній площадці кафе «Оболонь», пришукав частину силікатної цеглини, та, діючи умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, утримуючи частину силікатної цеглини у правій руці, наніс три удари у праву частину голови ОСОБА_4 , спричинивши потерпілому забій головного мозку 2 ступеня з здавленням, субдуральну гематому правої лобно-скронево-тямяної області, перелом за типом трішини склепіння та основи черепу, субарахноїдальний крововилив, забій і садна м`яких тканин голови та обличчя, тобто тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_4 знепритомнів.
Після нанесення ОСОБА_4 тяжкого тілесного ушкодження, обвинувачений ОСОБА_5 у той же день, 17 вересня 2015 року, о 21 годині 05 хвилин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння на вказаний літній площадці кафе «Оболонь», побачив на поверхні дивану мобільний телефон з навушниками, що належать ОСОБА_4 , і у нього в цей час виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково та пояснив суду, що приблизно з 10 вересня 2015 року тимчасово проживав у м.Костянтинівка у квартирі свого знайомого ОСОБА_7 , а 17 вересня 2015 року дружина останнього сказала, щоб він покинув її житло. У цей же день, з ранку, він випив десь 200 грамів горілки, а приблизно о 21 годині, він познайомився з ОСОБА_4 . Вони удвох придбали 2 літри пива та прийшли у палатку не працюючого кафе «Оболонь», що знаходиться поблизу залізничного вокзалу м.Костянтинівка. Тут ОСОБА_4 демонстрував йому знімки у своєму мобільному телефоні, а потім приліг на тапчан, надів навушники та слухав музику. Він сидів біля ОСОБА_4 і, щоб подивитись у телефоні знімки, витягнув з нього шнур навушників, та взяв телефон у руки. ОСОБА_4 підвівся, забрав у нього свій телефон, поклав його на тапчан та пішов у туалет. Скориставшись відсутністю ОСОБА_4 , він знову взяв у руки телефон останнього, та почав дивитись на знімки. Коли ОСОБА_4 повернувся та побачив у нього в руках свій телефон, то обурився, сказав, що за таке можна отримати, та після цього взяв його за піджак, потягнув на себе та вдарив кулаком у підборіддя. Далі, ОСОБА_4 забрав у нього телефон, поклав його на тапчан, але комір піджака не відпускав, висловлювався нецензурною лайкою та знову замахнувся на нього кулаком. Тоді він нагнувся, підняв із землі пів цеглини та наніс ОСОБА_4 три удари цією цеглиною по голові. ОСОБА_4 закривався від ударів однією рукою, але другу руку, що тримала комір піджака, не відпускав. Тоді він відбив цю руку ОСОБА_4 , той впав на землю та кричав, щоб він не бив його по голові. Скориставшись станом ОСОБА_4 , який лежав на землі та не спостерігав за його діями, він вкрав телефон останнього з навушниками та пішов на станцію. Далі, на електричках він добрався до м.Харків, по дорозі продав за 80грн. викрадений телефон якійсь жінці у м.Краматорську, а сім-картку залишив собі. Свою вину визнає частково, оскільки захищався від нападу ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження.
Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винність у скоєнні кримінального правопорушення у обсязі, встановленому вироком, повністю доведена дослідженими судом доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що приблизно з травня 2015 року з дозволу хазяїна проживав у палатці не працюючого кафе «Оболонь» поблизу залізничного вокзалу м.Костянтинівка, та слідкував там за порядком. 17 вересня 2015 року, приблизно о 21 годині, знаходячись біля магазину «Вокзальний», він познайомився з обвинуваченим ОСОБА_5 , з яким вони придбали 2 літри пива, та прийшли у палатку, де він поставив свій мобільний телефон заряджатись. В палатці вони випивали пиво, після чого він пішов у туалет, а коли повернувся, то побачив в руках у ОСОБА_5 свій телефон. У зв`язку з цим він зробив ОСОБА_5 зауваження, що він не дозволяв брати його телефон, в якому є знімки з зображенням сепаратистів. Але ОСОБА_5 наполягав на перегляді знімків, відімкнув телефон від зарядного пристрою та взяв у свої руки. Тоді він правою рукою взяв його за комір піджаку, а той нагнувся, підняв з землі цеглину і нею наніс йому у праву частину голови кілька ударів. Від ударів він впав на землю, просив ОСОБА_5 не бити його по голові та знепритомнів. До тями він прийшов вже у лікарні, де йому зробили операцію і він знаходився на стаціонарному лікуванні десь півтора місяці. В той час, коли він перебував у несвідомому стані, ОСОБА_5 викрав його мобільний телефон з навушниками, чим спричинив матеріальну шкоду.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 18 вересня 2015 року встановлено, що місцем події є палатка «Оболонь», що розташована на відстані 12 метрів від магазину «Вокзальний» по вул.Правобережна (Леніна) в м.Костянтинівка Донецької області. Всередині палатки є барна стійка, за якою знаходиться стіл та пластмасові ящики, покриті матрацом червоного кольору. У головах матрацу лежить ковдра білого кольору, на якій є плями бурого кольору. Під тапчаном, у його середній частині, на підлозі знаходиться фрагмент силікатної цегли з п`ятками бурого кольору. Також на підлозі знаходяться порожні скляні та пластикові пляшки та стакани (а.с.41-43), що підтверджує покази обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 про місце та знаряддя злочину.
Згідно протоколу огляду місця події від 19 вересня 2015 року, а саме вказаної вище палатки «Оболонь», на тканині у лівому дальньому куті наявного тут матрацу виявлена речовина бурого кольору, виявлені та вилучені сліди пальців рук з пляшки на барній стійці, з пляшок на підлозі (а.с.46-53).
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 вересня 2015 року потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_5 , як особу, що спричинила йому тяжке тілесне ушкодження та викрала його майно (а.с.54-56).
За протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 вересня 2015 року свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 впізнали ОСОБА_5 , як особу, на яку вказав потерпілий ОСОБА_4 та пояснив, що ОСОБА_5 спричинив йому тілесні ушкодження (а.с.57-59, 60-62).
Згідно висновку судової медичної експертизи №109 від 6 листопада 2015 року ОСОБА_4 дією тупих предметів були спричинені забій головного мозку 2 ступеня з здавленням, субдуральну гематому правої лобно-скронево-тямяної області, перелом за типом трішини склепіння та основи черепу, субарахноїдальний крововилив, забій і садна м`яких тканин голови та обличчя, тобто тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Синці та садна могли утворитись від дії любого твердого предмету , у тому разі і цеглини. Враховуючи наявність ушкоджень в області обличчя потерпілого можна припустити, що у момент спричинення ушкоджень потерпілий міг знаходитись у вертикальному положенні тіла у просторі або у лежачому положенні, та був звернений обличчям до нападаючого. Утворення ушкоджень, що маються у потерпілого ОСОБА_4 , при самостійному падінні виключається (а.с.63-64).
За висновком судової медичної експертизи №109/16 від 25 січня 2016 року тілесні ушкодження, які маються в області волосистої частини голови ОСОБА_4 могли утворитись в результаті дії тупого твердого предмету , у тому разі і куску цеглини. Тілесні ушкодження в області обличчя і волосистої частини голови потерпілого утворились у один момент, в один і той же час, і у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (а.с.105-106).
Відповідно до висновку судової імунологічної експертизи №275-И/16 від 16 лютого 2016 року на фрагменті ткані, вилученому при огляді місця події, виявлена кров людини групи А з ізогемагглютинином анти-В, походження якої від ОСОБА_4 не виключається (а.с.115-116), а за висновком судової імунологічної експертизи №201-Ц від 18 лютого 2016 року сліди крові людини, виявлені на цеглині, вилученої при огляді місця події, могли відбутися від потерпілого ОСОБА_4 (а.с.118-123).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 14 січня 2016 року обвинувачений ОСОБА_5 показав та розповів на місці про обставини скоєння ним злочину (а.с.85-92), які повністю, окрім локалізації нанесення ним ударів цеглиною по голові ОСОБА_4 , узгоджуються в деталях з показами потерпілого ОСОБА_4 , даними під час судового слідства, а тому суд вважає їх достовірними, тобто такими, що відтворюють реальний перебіг подій.
Що стосується показів обвинуваченого ОСОБА_5 під час проведення додаткового слідчого експерименту від 24 лютого 2016 року в частині нападу на нього потерпілого ОСОБА_4 (а.с.129-137) та показів потерпілого ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту від 25 грудня 2015 року (а.с.69-74), то їх суд вважає недостовірними та такими, що суперечать наведеним вище доказам.
а всього 2347грн.26коп. (а.с.93-98).
Відповідно до висновку судової психіатричної експертизи №62 від 3 лютого 2016 року ОСОБА_5 виявляє емоційне нестійкий розлад особистості, ускладнений синдромом алкогольної залежності. У період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, ОСОБА_5 у стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_5 хронічними психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.99-102).
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати: за ч.1ст.121 КК України, оскільки від умисно заподіяв ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння; за ч.2ст.185 КК України, оскільки він умисно, з корисливих мотивів, повторно, скоїв таємне викрадення чужого майна.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_5 таким чином суд вважає, що він діяв з прямим умислом, коли усвідомлював, що може спричинити потерпілому тяжке тілесне ушкодження, і бажав наступу такої шкоди. При таких обставинах ОСОБА_5 не діяв в межах необхідної оборони, оскільки у обстановці, яка склалася, посягання на його життя чи здоров`я з боку потерпілого ОСОБА_4 не мало місце, а часткове визнання ОСОБА_5 своєї вини, висвітлення обставин справи у вигідному для себе світлі, розцінюється судом як спосіб його захисту з метою полегшення своєї долі.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_5 , який раніше був багаторазово судимий, не притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, інших характеризуючи даних сторонами обвинувачення та захисту суду не надано.
Як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 суд враховує вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливо при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Цивільній позов по справі не заявлений, процесуальних витрат немає, питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ч.9ст.100 КПК України.
Оскільки покарання ОСОБА_5 за цим вироком належить відбувати реально, суд, задля попередження ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вважає за доцільне продовжити щодо нього міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.368,370 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.121, ч.2ст.185 КК України, призначивши покарання: за ч.1ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років; за ч.2ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.1ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_5 з 23 грудня 2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України термін перебування ОСОБА_5 під вартою з 23 грудня 2015 року по 25 травня 2016 року зарахувати у строк відбуття покарання в виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в Артемівській УВП УДПтС України в Донецькій області.
Речові докази: фрагмент силікатної цеглини, пляшку з під пива «Оболонь», пляшку з під горілки «Пшенична преміум», пляшку з під томатного соку «Біола», пляшку з під горілки «Медофф класік», фрагмент матеріалу з речовиною бурого кольору з матрацу червоного кольору, які зберігаються у камері зберігання Костянтинівського ВП Артемівського ВП ГУНП України в Донецькій області, - знищити; слід №1, вилучений з поверхні пляшки «Пшенична преміум»; слід №4, вилучений з поверхні пляшки пива «Оболонь світле»; слід №5, вилучений з поверхні пляшки пива «Оболонь світле»; слід №6, вилучений з поверхні пластикової пляшки з під томатного соку «Біола»; слід №7, вилучений з поверхні пластикової пляшки з під томатного соку «Біола»; слід №8, вилучений з поверхні пластикової пляшки з під томатного соку «Біола», - зберігати у матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя