Справа № 201/9339/16-к
Провадження № 1-кс/201/5890/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2016 року Жовтневий районним суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення майна вилученого у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000024, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого та іншого майна у кримінальному провадженні № 0000024. В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 11.03.2016 під час проведення згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2016 обшуку нежитлового офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить йому, органом досудового розслідування було виявлено, та його подальше утримання у слідчих за відсутності судового рішення про арешт такого майна, порушує права власника на користування, розпорядження та володіння таким майном.

Представник скаржника у судове засідання подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності скаржника.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час судового засідання були повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Як встановлено під час розгляду скарги, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року було задоволено клопотання слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про дозвіл на проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000024, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Перевіряючи з огляду на вимоги скарги правомірність утримання органом досудового розслідування вищезазначеного вилученого майна, а також належність останнього до категорії тимчасово вилученого майна та можливості його повернення власнику або володільцю в порядку, передбаченому ст.ст. 167-169 КПК України, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, пов`язаних із вилученням під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження документів, речей, електронних інформаційних систем або їх частинта іншого майна, а також його правомірним утриманням для встановлення обставин кримінального провадження регламентується вимогами ст.ст. 167-169, 170-174, 234-236 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 167 КПК України передбчено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим зазначений у частині другій цієї статті, зокрема тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тошо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Крім цього, частиною другою статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. В той же час, абзац другий цієї частини статті в імперативному порядку дозволяє тимчасово вилучити електронні інформаційні системи або їх частини, мобільні термінали систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
При цьому, порядок утримання майна, яке було тимчасово вилученим під час обшуку або огляду регулюється абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, з якого вбачається, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою , а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи у своєму взаємозв`язку вищезазначені норми кримінального процесуального закону, а також проаналізувавши зміст ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року про надання дозволу на обшук приміщення у кримінальному провадженні № 0000024 від 09.04.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, слід дійти висновку, що ухвала винесена 10 лютого 2016 року і у ній встановлено, що строк її дії складає 30 діб з дня її винесення.

Цей строк, викладений в ухвалі, узгоджується із приписами ч. 2 ст. 235 КПК України, якою передбачено, що ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про: 1) строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

Таким чином, слідчий суддя, що надає дозвіл на проведення обшуку, згідно з положеннями наведеної норми КПК України визначає строк дії ухвали і законодавцем в цій статті визначено граничний строк, який може бути встановлено слідчим суддею.

Обшук проведено 11 березня 2016 року, а ухвалу винесено 10 лютого 2016 року, тобто строк її дії закінчився 10 березня 2016 року.

Визначений в ухвалі строк її дії не виходив за встановлені законом межі і перешкод для проведення обшуку у визначений слідчим суддею строк не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення майна тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000024 від 09.04.2015 та повернути володільцю тимчасово вилучене майно.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, у провадженні якої перебуває кримінальне провадження № 0000024, повернути вилучене майно зазначене в протоколі обшуку від 11 березня 2016 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , особі, в якої проведено вилучення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1