Ухвала
іменем україни

11 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000989, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 116 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, потерпілої ОСОБА_6 та засудженого на вирок Апеляційного суду Львівської області від 01 грудня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, неправильно кваліфікував дії засудженого, оскільки останній на момент заподіяння смерті ОСОБА_9 не перебував у стані сильного душевного хвилювання та вчинив вбивство умисно.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги потерпіла мотивує доводами, аналогічними до доводів прокурора.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , не погоджуючись із ухваленим щодо нього рішенням суду апеляційної інстанції через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просить його змінити та призначити покарання у виді обмеження волі. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суд апеляційної інстанції при призначенні покарання не врахував усіх пом`якшуючих обставин, зокрема, щирого каяття, та відсутності обтяжуючих обставин. При цьому зазначає, що, будучи на волі, він швидше зможе сплатити потерпілій завдані збитки.

Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 березня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ст. 116 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_10 200 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вироком Апеляційного суду Львівської області від 01 грудня 2015 року вирок місцевого суду в частині призначення покарання скасовано, ухвалено новий, яким ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

У решті вирок місцевого суду залишений без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 22 вересня 2014 року приблизно о 01.00 год., перебуваючи в м. Самборі у квартирі, яку винаймав з колишньою дружиною ОСОБА_11 , під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_9 , внаслідок тяжкої образи з боку останнього, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, умисно наніс йому численні удари руками і ногами по голові та різних ділянках тіла, заподіявши тяжких тілесних ушкоджень у вигляді поперечного розриву відділу грудної аорти нижче діафрагми, що ускладнилось масивною гострою крововтратою, від яких потерпілий помер.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та засудженого на підтримання поданої останнім касаційної скарги та із запереченнями проти скарг потерпілої і прокурора, пояснення прокурора із запереченнями проти скарги засудженого та на підтримання своєї скарги й скарги потерпілої,перевіривши матеріали кримінальногопровадження й обговоривши доводи, наведені у касаційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги прокурора та потерпілої підлягають задоволенню, а касаційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення з огляду на таке.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак у даному кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального закону під час перегляду вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор та потерпіла, не погоджуючись із вироком суду першої інстанції через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, подали апеляційні скарги, в яких, із наведенням відповідних обґрунтувань, просили ухвалити новий вирок, перекваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_5 зі ст. 116 на ч. 1 ст. 115 КК України. При цьому апелянти вказували на неправильні висновки щодо суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи апеляційні скарги прокурора та потерпілої без задоволення, коротко зазначив у вироку зміст викладених доводів, при цьому належним чином їх не перевірив, не навів переконливих мотивів для їх спростування, не зазначив обґрунтованих підстав, через які залишив їх без уваги, жодним чином не перевірив та не спростував доводів прокурора та потерпілої про те, що з боку потерпілого ніякої тяжкої образи по відношенню до ОСОБА_5 не було та його дії не були спрямовані на умисне грубе порушення честі й гідності останнього.
Суд апеляційної інстанції також залишив поза увагою те, що особливістю об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 116 КК України, є посягання на життя іншої особи спровоковане протизаконним насильством, систематичним знущанням або тяжкою образою, що проявилась у явно непристойній поведінці потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.

З вироку суду не вбачається, в чому ж саме полягала тяжка образа з боку потерпілого та якими діями останній обумовив у засудженого стан сильного душевного хвилювання, враховуючи, що потерпілий в бік засудженого вимовив лише одну фразу, яка не супроводжувалась ніякими подальшими погрозами чи образливими діями.

Наведене свідчить про те, що висновок суду апеляційної інстанції про правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 116 КК України є передчасним, вирок суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 420 КПК України, а тому підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Що стосується доводів засудженого, викладених у його касаційній скарзі, про призначення йому надмірно суворого покарання, то, на думку колегії суддів, вони є необґрунтованими. При призначенні покарання суд дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, урахував наявність пом`якшуючих обставин та дані про особу засудженого.

Під час нового апеляційного розгляду суд має врахувати викладене, перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційних скаргах, і ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги прокурора та потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Апеляційного суду Львівської області від 01 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3