522/6120/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001988 від 15.03.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, українця, не одруженого, маючого середню освіту, працюючого водієм Первомайськ міськводокалал, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

15.03.2016 приблизно о 00.30 годині ОСОБА_3 перебував на перехресті вул. М. Арнаутська та вул. Рішельєвська в м. Одесі, де поряд йшла малознайома йому ОСОБА_6 . У вказаному місці і зазначений час у ОСОБА_3 раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, визначивши об`єкт свого злочинного посягання майно, яке належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливу мету заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 у зазначені час і місці, шляхом ривку, відкрито заволодів з рук ОСОБА_6 її жіночою сумкою, вартістю 200 грн., в якій знаходились грошові кошти у сумі 600 грн., ланцюжок зі срібла, вартістю 150 грн., декоративний браслет з камінням на руку, вартістю 50 грн., чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.
Після зазначених дій ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник і мав змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, однак через короткий проміжок часу був затриманий охоронцями «ТОВ «Охорона сервіс».
Потерпіла ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що матеріальних претензій до ОСОБА_3 не має.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:

- за ч.1 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.186 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні указаного злочину повністю доведена.
Так, відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст.186 КК України, який вчинив ОСОБА_3 , віднесений до категорії злочину середньої тяжкості.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який добре характеризується за місцем проживання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Аналіз викладеного свідчить про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речові докази, а саме: жіночу сумку, браслет та ланцюжок, які постановою слідчого від 15.03.2016 року визнано речовим доказом у даному кримінальному провадження та були передані на відповідальне зберігання потерпілій, - вважати повернутими потерпілій, як власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: