Справа № 709/1464/16-к
Номер провадження № 1-кс/709/191/16
У Х В А Л А про арешт майна
"30" червня 2016 р. смт.Чорнобай
Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку слідчого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_3 ,
Вивченням клопотання встановлено, що18.06.2016 надійшла заява від СТОВ «АГРОКО», що в с. Мельники Чорнобаївського району Черкаської області в особі Генерального директора ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в ніч з 17.06.2016 на 18.06.2016 перебуваючи на полі № 5-2, що в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради здійснили пошкодження, шляхом знищення за допомогою сільськогосподарської техніки - трактора, посівів сільськогосподарських культур - озимої пшениці, чим спричинили СТОВ «АГРОКО» матеріальної шкоди на загальну суму 114553,80 грн.
Під час проведення досудового розслідування допитаний в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що його мати ОСОБА_5 є власницею земельного паю площею 2,8га, який до 31.12.2015 знаходився в оренді СТОВ «Агроко». То ж його мати не мала намір продовжувати строк дії договору і він планував обробляти землю самостійно. Тому його мати написала заяву в СТОВ «Агроко» в якій повідомила про свій намір, але відповіді вона не отримала. Згодом йому стало відомо про те, що земельна ділянка його матері засіяна озимою пшеницю в 2015 році. Також була засіяна і земельна ділянка ОСОБА_8 . То ж останній 17.06.2016 запропонував йому бути присутнім 18.06.2016 при скошені пшениці з його та ОСОБА_10 земельних ділянок які розташовані на полях № 5-1 та № НОМЕР_1 , що знаходяться між смт. Чорнобай та с.Хрестителеве Чорнобаївського району Черкаської області. І він на дану пропозицію погодився, так як не тримав грошових коштів за користування земельною ділянкою від СТОВ і особисто сплатив податок на землю на користь Чорнобаївської селищної ради. Тож 18.06.2016 близько 4 год. від поїхав до поля № 5-1 до земельного паю ОСОБА_8 , де побачив останнього та незнайомого водія на тракторі МТЗ, який скосив пшеницю на земельній ділянці ОСОБА_8 , а він при цьому просто спостерігав. Після чого вони переїхали на поле № НОМЕР_1 , де знаходився пай його матері і цим же трактором було скошено пшеницю також. Скошена пшениця залишилася на полі. Він особисто участі у скошені не приймав.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що в нього є знайомий ОСОБА_8 , який також проживає в смт. Чорнобай. 17.06.2016 близько 17 години до нього додому приїхав ОСОБА_8 та попросив його, щоб він своїм трактором рано вранці 18.06.2016 обкосив краї його земельного паю, що розташований на полі по дорозі в сторону с. Хрестителеве Чорнобаївського району Черкаської області. Він погодився йому допомогти, і він запевнив, що земельна ділянка це дійсно його пай. Тож вони домовилися про зустріч о 3 годині ранку на полі. Приїхавши власним трактором на поле він побачив на полі трактор МТЗ, за кермом якого як він потім довідався був ОСОБА_9 , і який косив на полі своїм трактором пшеницю. ОСОБА_8 стояв біля поля і він під`їхав до нього та останній йому сказав обкосити по краях його пай. То ж він своїм трактором по периметру об`їхав вказану ним земельну ділянку. Після чого коли обкосив краї, а ОСОБА_9 докосив пшеницю в середині, то ОСОБА_8 попросив ще проїхати до земельного паю ОСОБА_9 , щоб і там обкосити краї земельного паю. Тож вони поїхали на інше поле, але по дорозі була грязь і він не схотів їхати в поле та поїхав додому. А ОСОБА_9 став косити ще свій пай. 18.06.2016 в обідній час до нього зателефонував ОСОБА_8 по повідомив, що в мнього можуть бути проблеми, так як скошена пшениця виявилася власністю СТОВ «Агроко», а не ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Згідно з п. 1 ст. 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
ч.3 ст. 170 КПК Україн и у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
ч.10 ст. 170 КПК України - арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи, що у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 мається можливість відчужити вказані земельні ділянки або використати їх будь-яким іншим чином, які є предметом забезпечення цивільного позову у даному кримінальному провадження та є речовими доказами як об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набранням рішенням законної сили. При цьому: гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям, а в разі не встановлення їх - передаються в дохід держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
В судовому засіданні начальник СВ та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно ч.3 ст.170 КПК України накладається з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно з п. 1 ст. 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Також, згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи, що у невстановлених осіб мається можливість відчужити вказані корпоративні права, вони можуть перейти у власність добросовісного набувача, що позбавить можливості накладення на них арешту та повернення їх власнику.
Тому в даному випадку, відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набранням рішенням законної сили. При цьому: гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям, а в разі не встановлення їх - передаються в дохід держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Керуючись ст. ст. 40, 98 п. 1, 131, 132, 100, 167 ч. 2, 170, 171 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1