Єдиний унікальний номер 205/1650/16-к
У Х В А Л А
22 червня 2016 року суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши заяву прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_2 про відвід судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження №0003940 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

06 червня 2016 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_2 , яка є процесуальним керівником у вказаному вище кримінальному провадженні, про відвід головуючого у провадженні - судді ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи відвід, прокурор як в заяві, так і в своїх поясненнях в судовому засіданні посилався на необ`єктивність головуючого по справі судді ОСОБА_3 , який упереджено ставиться до обставин вказаного кримінального провадження, що йому відомі на даний час, дає їм свої передчасні оцінки, які втілилися, зокрема, у мотивуванні, викладеному в ухвалі від 23.03.2016 року про повернення обвинувального акту прокурору. При цьому прокурор зауважив на тому, що вказана ухвала була скасована ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області, а зазначений обвинувальний акт повернуто до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду у підготовчому судовому засіданні. На думку прокурора, за таких умов у судді ОСОБА_3 на даний час вже сформовано його внутрішнє переконання щодо обставин кримінального провадження, що об`єктивно вказує на його упередженість у справі, що виключає його подальшу участь в якості головуючого у провадженні, як того вимагають положення чинного КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав заяву прокурора про відвід судді ОСОБА_3 .

Обвинувачений у зазначеному кримінальному провадженні - ОСОБА_4 , та його захисник адвокат ОСОБА_6 , проти задоволення заяви прокурора заперечували, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, вважаючи, що суддею ОСОБА_3 в повній мірі були виконані вимоги кримінально-процесуального законодавства України щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору на стадії підготовчого судового засідання, і ним було прийнято відповідне рішення, що об`єктивно не вказує на упередженість головуючого судді у зазначеному кримінальному провадженні, а тому підстав для задоволення заяви про його відвід на теперішній час немає.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що заява прокурора про відвід головуючого судді ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України відвід судді повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч.4 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Дослідивши заяву про відвід і її доводи, суддя приходить до висновку, що заява прокурора про відвід головуючого судді ОСОБА_3 є безпідставною та незаконною. Фактично, прокурор у своїй заяві про відвід не погоджується з процесуальним рішенням (ухвалою про повернення обвинувального акту прокурору), прийнятим судом.

Суд, відмовляючи у задоволенні заяви про відвід, бере до уваги пояснення прокурора щодо формування внутрішнього переконання суддею ОСОБА_3 , однак вважає за потрібне зауважити на наступному.

Дійсно, при постановленні свого рішення суддя повинен керуватися не тільки вимогами верховенства права, законності, справедливості і доброчесності, а й своїм внутрішнім переконанням. Саме формальні передумови, викладені у ст.291 КПК України, і внутрішнє переконання судді ОСОБА_3 були покладені ним в основу ухвали про повернення обвинувального акту прокурору. Проте, не дивлячись на скасування такого рішення судом вищої інстанції і повернення акту для продовження його розгляду у суді І-ї інстанції, підстав вважати головуючого суддю ОСОБА_3 упередженим і необ`єктивним немає, адже скасування його рішення в рамках даного провадження не вказує на порушення ним засад і принципів КПК України, зокрема, й щодо відсутності сумнівів у його неупередженості розгляду зазначеного кримінального провадження.

За таких обставин суддя відмовляє прокурору у задоволенні заяви про відвід, оскільки його посилання у своїй заяві на упередженість судді ОСОБА_3 при розгляді вищезазначеного провадження не відповідають підставам, передбаченим п.4 ч.1 ст.75 КПК України, які виключають участь судді у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 81, 371,372 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_2 про відвід судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -