№ 207/822/16-к
№ 1-кп/207/241/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2016 приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного спяніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, перебуваючи біля будинку № 51 по вул. Ватутіна в м. Дніпродзержинську, де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до одного із каналізаційних колодязів, що розташований в дворі вказаного будинку, діючи умисно, таємно із корисливих мотивів викрав майно, що належить КВП ДМР «Міськводоканал», а саме: одну кришку чавунного важкого каналізаційного люку, що знаходилася на мережі водовідведення під інвентаризаційним № 130473, вартість якої згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 6/34-538 від 21.03.2016, становить 773 грн. 33коп.
Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений вину визнав у повному обсязі та надав показання, які повністю відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він йшов по АДРЕСА_2 , де побачив, що на люку була сдвинута кришка, він її взяв собі та поніс здавати до пункту прийому металу. Коли він приніс люк до пункту прийому металу, то приймач металу закрив його в приміщенні, а сам викливав поліцію.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Переконавшись у правильності розуміння учасниками кримінального провадження змісту вказаних обставин, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Цивільний позов не заявлено, представник потерпілого письмово повідомив суд, що претензій матеріального плану до обвинуваченого не має.

Обвинувачений не працює, не одружений, за місцем мешкання скарги на нього відсутні, характеризується позитивно, раніше ніколи не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи ступень тяжкості кримінального правопорушення, обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, те, що від скоєного злочину тяжких наслідків не настало, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, претензій матеріального плану до обвинуваченого, як зазначив представник потерпілого підприємство не має, суд доходить висновку про доцільність призначення покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян -850грн.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи № 6/34-538 від 21.03.2016 року в сумі 351, 84грн. (триста п`ятдесят одна грн. 84коп.)

Речові докази кришку металеву з каналізаційного люку, діаметром 610 мм, товщиною 15 мм повернути представнику потерпілого ОСОБА_6 .

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1