Справа №345/1116/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.04.2016 року м. Калуш
Свою скаргу мотивує тим, що зазначена постанова є незаконною в частині, що стосується підстав закриття кримінального провадження, винесена без повного дослідження наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, при її винесенні прокурор керувався своєю суб`єктивною думкою, а не чинним кримінальним процесуальним законодавством та наявними доказами у матеріалах провадженнях.
Вважає, що в його діяннях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки, він не мав умислу наносити тілесні ушкодження ОСОБА_6 , а тільки захищався від його неправомірних дій, тобто діяв в межах необхідної оборони. Посилається на суперечності в показах ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , яким прокурор не надав належної оцінки.
Зазначає, що оскаржувану постанову він отримав тільки 25.03.2016 р.
У судовому засіданні скаржник та його представник підтримали скаргу і просять її задоволити. Наголосили на тому, що проводити будь-які слідчі дії в межах зазначеного кримінального провадження нема потреби. Прокурор повинен був взяти до уваги ухвалу Калуського міськрайонного суду від 22.09.2015 р., якою закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, і дійти до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Оскільки, ОСОБА_3 діяв в межах необхідної оборони, то ця обставина виключає відповідальність за нанесення іншій особі легких тілесних ушкоджень. Вважають, що прокурор не зробив належної оцінки зібраних доказів і закрив кримінальне провадження не з тієї підстави, що потрібно. Прокурор повинен був прийти до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу злочину і закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги. Вважає винесену ним постанову законною та обґрунтованою. Досудовим слідством проведено всі можливі слідчі дії, проте, із зібраних доказів не можливо встановити чи ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження з необережності чи діяв в стані необхідної оборони. Покази свідків з обох сторін різняться між собою, проте, вони не є спростованими. Також прокурор визнав той факт, що в матеріалах кримінального провадження відсутня копія ухвали Калуського міськрайонного суду від 22.09.2015 р., якою закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України здійснює судовий контроль за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя за результатами розгляду скарги може зобов`язати вчинити певну слідчу дію, проте, не вправі зобов`язувати слідчого чи прокурора прийняти конкретне процесуальне рішення.
Тобто, скарга в частині зобов`язати прокурора винести постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є безпідставною і задоволенню не підлягає.
Частина 2 статті 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого/прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Між тим, текст оскаржуваної постанови беззаперечно свідчить про те, що вищевказаних вимог закону при закритті кримінального провадження прокурором не дотримано.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Тобто, закриття кримінального провадження з цієї підстави можливе в тому випадку, коли під час проведення досудового розслідування кримінального провадження здобуті певні допустимі докази, які дозволяють обґрунтовано підозрювати особу у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, проте, цих доказів явно недостатньо для складання обвинувального акту і доведення винуватості особи під час розгляду кримінальної справи в суді.

Закриваючи кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000284 про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримання, прокурор мотивував відповідну постанову тим, що ряд свідків вказує, що ОСОБА_3 бив ОСОБА_6 , а інші свідки заперечують це. Проте, у своїй постанові прокурор не проводить аналіз показів свідків, які свідчать проти ОСОБА_3 у їхньому взаємозв`язку. Зокрема, ним не спростовано розбіжності у показах потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , що стосується обставин отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень (механізму, місця, кількості) і на що посилається у своїй скарзі ОСОБА_3 .

Також у свої постанові про закриття кримінального провадження прокурор посилається на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 22.09.2015 р., якою закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Проте, така ухвала фактично відсутня в матеріалах кримінального провадження № 0000284, що виключає можливість врахування її прокурором при оцінці того чи діяв ОСОБА_3 під час подій, які відбувались 08.07.2012 р., в стані необхідної оборони.

Таким чином, постанова прокурора про закриття кримінального провадження № 0000284 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України є необгрунтованою і підлягає скасуванню.

У зв`язку із наведеним, скарга підлягає частковому задоволенню.

Доводи заявника про отримання копії оскаржуваної постанови лише 25.03.2016 матеріалами кримінального провадження не спростовані, а відтак слідчий суддя вважає скаргу поданою у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 17.02.2016 р. про закриття кримінального провадження задоволити частково.

Постанову прокурора Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 17.02.2016 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 від 02.03.2013 р., про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливості їх отримання - скасувати.

В частині задоволення скарги щодо зобов`язання прокурора винести постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: