Справа № 539/851/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретері ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадженні №0001276 від 13.10.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новаки Лубенського району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
12.10.2015 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем КАМАЗ 5320 державний номер НОМЕР_1 із причепом ГКБ державний номер НОМЕР_2 , в темний час доби рухався по проїзній частині автошляху Київ-Харків в Лубенському районі Полтавської області, виконуючи маневр повороту з другорядної дороги від с.Духове Лубенського району на головну автодорогу Київ-Харків.

Виїжджаючи на головну дорогу із другорядної, та виконуючи маневр перестроювання із другорядної смуги розгону в крайню ліву смугу для розвороту, водій ОСОБА_4 не увімкнув освітлення причепа, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не надав дорогу транспортному засобу автомобілю Шкода Фелісія державний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 , котрий рухався в попутному напрямку по смузі, на яку ОСОБА_6 мав намір перестроїтися, та допустив із ним зіткнення.

Вказаними діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги пунктів 10.1, 10.3, 19.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2011 року, хоча мав можливість та повинен був їх виконувати. Вказані пункти передбачають наступне:

п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п.10.3 «У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися»;

п.19.1 «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля Шкода Фелісія, державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 4, 5, 6 ребер зліва, лівосторонній гемоторакс, закритий перелом в середній третині лівої плечової кістки зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи №407 від 13.11.2015 року, відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Згідно висновків проведених автотехнічних експертиз №19 від 10.02.2016 року та №27 від 26.02.2016 року, в описаній вище дорожній обстановці, в діях водія автомобіля КАМАЗ 5320, державний номер НОМЕР_1 , із причепом ГКБ, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 маються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.3, 19.1 в) Правил дорожнього руху України. Невідповідності вимогам пунктів 10.1, 10.3 ПДР України в діях водія ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та її суспільно небезпечними наслідками.

В умовах даної пригоди водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Шкода Фелісія, шляхом виконання вимог пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод, котрі б не дозволяли йому виконати вимоги даних пунктів ПДР.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому зсіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається. Суду пояснив, що дійсно в жовтні 2015 року в темну пору доби він керував автомобілем КАМАЗ 5320 державний номер НОМЕР_1 із причепом, рухався з с.Духове в напрямку м.Лубни. Під час повороту з другорядної дороги від с.Духове Лубенського району на головну автодорогу Київ-Харків не помітив та не надав дорогу автомобілю Шкода Фелісія, котрий рухався в попутному напрямку по смузі, на яку ОСОБА_6 мав намір перестроїтися, внаслідок чого сталося зіткнення. При цьому зазначив, що освітлення причепа не було ввімкнене. Після ДТП вийшов з автомобіля і підійшов до автомобіля Шкода Фелісія, в якому побачив потерпілу. Наразі шкода, завдану власнику автомобіля Шкода Фелісія відшкодована повністю, а потерпілій - в більшій частині.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася. Направила до суду письмові клопотання про розгляд справи без її участі. Зазначила, що претензій до ОСОБА_4 вона не має.

Покази ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює такі фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Також вина обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні:

- висновками судових автотехнічних експертиз від 26.02.2016 року № 27, від 10.02.2016 року № 19, згідно яких в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Шкода Феліція д.н.з. НОМЕР_3 вбачаються невідповідності вимог п.п.12.2., 12.6 г), 12.9 б) ПДР, які з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди, в умовах даної пригоди водій автомобіля Шкода Феліція д.н.з. НОМЕР_3 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з причепом автомобіля КАМАЗ 5320 державний номер НОМЕР_1 . В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля КАМАЗ 5320 державний номер НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1., 10.3., 19.1 в) ПДР. Невідповідності вимогам п.п.10.1., 10.3. ПДР з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. В умовах даної пригоди технічна можливість уникнути зіткнення з боку водія автомобіля КАМАЗ 5320 державний номер НОМЕР_1 з причепом автомобіля КАМАЗ 5320 державний номер НОМЕР_1 полягала у виконанні ним п.п.10.1., 10.3. ПДР, для чого у нього не було будь-яких перешкоди, які б не дозволили йому виконати вимоги даних пунктів.

- висновками судово-медичної експертизи від 10.03.2016 року № 87, від 13.11.2015 року № 407, згідно яких ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 4, 5, 6 ребер зліва, лівосторонній гемоторакс, закритий перелом в середній третині лівої плечової кістки зі зміщенням, які утворилися від дії тупого предмету при ударі об такі, якими могли бути частини салону автомобіля під час ДТП, у вказаний у постанові строк та при вказаних обставинах, а саме коли підекспертна перебувала в якості пасажира заднього сидіння легкового автомобіля, що зіткнувся з перешкодою, і за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, частково відшкодував заподіяну злочином шкоду, і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості та наслідки вчинення кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризуються, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді накладення штрафу. При цьому, суд вважає за необхідне призначити покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки це призведе до позбавлення обвинуваченого єдиного джерела доходів.

Прокурором в кримінальному провадженні заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради про стягнення з ОСОБА_4 1090 грн. 86 коп. за лікування потерпілої ОСОБА_7 . Позов мотивовано тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості та була госпіталізована в хірургічне відділення комунальної Лубенської центральної міської лікарні, де знаходилася на стаціонарному лікуванні з 12.10.2015 року по 15.10.2015 року з діагнозом: закритий перелом 4-6 ребер зліва зі зшіщенням гемопневмоторакс, закритий перелом лівого плеча. На лікування ОСОБА_7 у вказаній лікарні було витрачено 1090 грн. 86 коп.

Цивільний позов обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю.

Суд вважає, що заявлений цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки шкода заподіяна злочинними діями обвинуваченого.

Відповідно до положення ч.2 ст.122, ст.124 КПК України з ОСОБА_4 слід стягнути витрати на проведення автотехнічних експертиз в кримінальному провадженні, які підтверджені довідкою експертної установи.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради 1090 грн. 86 коп. витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 комунальною Лубенською центральною міською лікарнею.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення автотехнічної експертизи в сумі 1843 грн. 20 коп.

Речові докази автомобіль КАМАЗ 5320 державний номер НОМЕР_1 із причепом ГКБ державний номер НОМЕР_2 , автомобіль Шкода Фелісія державний номер НОМЕР_3 який знаходиться на зберіганні ОСОБА_8 повернути власникам.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1