29.09.2016 №363/1771/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді кримінальне провадження за № 001627 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лебедівка, Вишгородського району, Київської області, громадянки України, має середньо спеціальну освіту, не одружена, на утриманні має малолітню дитину 2015 року народження, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
11.12.2015 року приблизно о 20.40 год. обвинувачена ОСОБА_6 діючи в порушення вимог п. 2.9 «а» та п. 12.1.Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керувала технічно справним автомобілем марки MAZDA 2 1.4 реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснювала рух по проїзній частині автодороги сполучення «Київ-Вишгород-Десна» з боку м. Вишгород у напрямку с. Хотянівка в Вишгородському районі, Київської області. На шляху прямування, проїжджаючи заокруглення дороги ліворуч, поблизу кілометрового знаку 30 + 160 м в Вишгородському районі, Київської області ОСОБА_6 , діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, з урахуванням дорожньої обстановки, не вибрала безпечну швидкість руху транспортного засобу, що дозволяє мати змогу постійно контролювати його рух, а так само безпечно керувати ним, не впоралась з його керуванням, виїхала за межі проїзної частини праворуч, де з`їхала в кювет, скоїла наїзд на дерева та перекинулась.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля MAZDA 2 1.4 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №66/Д-2016 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: важкої політравми, ЗХСМТ, компресійно-уламкового перелому тіла ТН11 хребця ІІІ ст. з розривом хребетного стовбуру та наявністю уламків у спинномозковому каналі, важкого забою спинного мозку на цьому рівні, компресійного перелому тіла L3 І ст., нижньої параплегії Fr A, порушення функції тазових органів по типу затримки, ЗЧМТ, струс головного мозку, забійної рани правої надбрівної дуги, параорбітальної гематоми правого ока, ЗТГК, забою легень, перелому 8,9 ребер справа, лівостороннього гемотораксу, правоохоронного пристінкового пневмотораксу, тораколгічному синдрому, ЗСТ, багатоуламкового внутрішньосуглобового перелому променевої кістки, перелому шиловидного відростка ліктьової кістки правого передпліччя зі зміщенням, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Також внаслідок даної дорожньо-транспортної події були травмовані інші пасажири вказаного транспортного засобу, а саме ОСОБА_7 , якої відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №59/Д-2016 були спричинені легкі тілесні ушкодження та ОСОБА_8 , якому відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №54/Д-2016 були спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я строком більше 6, але не більше 21 дня.

Крім того, згідно висновку судової автотехнічної експертизи №152 від 21.04.2016 з урахуванням заданих обставин даної ДТП водію автомобіля MAZDA 2 1.4 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 в даній дорожній обстановці, рухаючись на вказаній ділянці проїжджої частини що мала закруглення, повинна була постійно контролювати рух керованого нею автомобіля, тобто повинна була діяти згідно з вимогами п.12.1 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній обстановці, водій автомобіля MAZDA 2 1.4 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 рухаючись на даній ділянці дороги, мала технічну можливість запобігти виїзду за межі проїжджої частини з послідуючим перекиданням, шляхом виконання з її боку вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Виходячи з проведеного дослідження на підставі наданих вихідних даних, з технічної точки зору, в даному випадку дії водія автомобіля MAZDA 2 1.4 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, та знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної ДТП .

Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 .

Обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині визнала у повному обсязі.
Відповідно до статті 349 КПК України, з урахуванням позиції обвинуваченої щодо повного визнання вини, відсутності заперечень у потерпілої, захисника, сторони обвинувачення, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, про те, що такого виду обставини їх зміст правильно зрозумілі учасниками процесу, про відсутність у них сумнівів та про добровільність їх позиції та роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати такі обставини у апеляційному порядку.
Тому, за згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченої, потерпілої та дослідити обліково-характеризуючі данні щодо ОСОБА_6 .
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що дійсно вона 11.12.2015 року перебувала у стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним автомобілем MAZDA 2 1.4 реєстраційний номер НОМЕР_1 на заокругленні дороги вліво, виїхала за межі автодороги праворуч та перекинулась. В автомобілі знаходилися потерпіла ОСОБА_4 , яка отримала тяжкі тілесні ушкодження, також в автомобіля знаходилися пасажири ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . У вчиненому щиро кається та вибачається за вчинене. Зазначила, що частково компенсувала збитки завдані потерпілій, просить суворо не карати. Зобов`язується в подальшому відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду потерпілій ОСОБА_4 .
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , пояснила, що 11.12.2015 року разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходилися в автомобілі MAZDA 2 1.4 під керуванням ОСОБА_6 . Обвинувачена дійсно була в нетверезому стані. Обвинувачена не впоралася з автомобілем та з`їхала з дороги в кювет. Вона отримала тяжкі тілесні ушкодження. В наслідок отриманих травм вона стала інвалідом першої групи. При визначенні міри покарання обвинуваченій не наполягає на позбавленні її волі. Просить задовольнити цивільний позов та стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 87948,19 гривень та моральну шкоду в сумі 250000 гривень.

Судом зазначається, що своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286 КК України, тобто дії обвинуваченої вірно кваліфіковані органом досудового розслідування.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відповідно до статті 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_6 відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої позитивна характеристика за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування шкоди. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до статті 67 КК України вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що призначення покарання обвинуваченій у виді позбавлення волі, передбачене санкцією частини 2 статті 286 КК України.

Судом також враховано думку потерпілої ОСОБА_4 щодо визначення обвинуваченій міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, щиру позицію обвинуваченої щодо розкаяння у вчиненому злочині, взагалі всі обставини, що пом`якшують покарання у сукупності та взаємозв`язку, позитивну характеристику за місцем проживання, також те, що обвинувачена не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, на утриманні має малолітню доньку 2015 року народження, вчинений злочин є злочином, вчиненим через необережність, а тому призначаючи покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 суд вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без її ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим можливо звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, зобов`язавши обвинувачену виконувати обов`язки, передбачені пунктами 2,3,4 статті 76 КК України.

Саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженої. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

З огляду на обставини вчиненого злочину, нехтування обвинуваченою вимог Правил дорожнього руху, тілесні ушкодження, отримані потерпілою, судом окремо зазначається про наявність достатніх підстав для застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, передбаченого санкцією частини 2 статті 286 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 87948 гривень 19 копійок підлягає задоволенню на підставі статті 1166 ЦК України, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження. З огляду на перенесені потерпілою ОСОБА_4 душевних страждань, в наслідок отриманих тілесних ушкоджень стала інвалідом першої групи, прикована до інвалідного візка, постійно потребує сторонньої допомоги та догляду, а також з огляду на засади розумності, справедливості та співрозмірним із обставинами вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 250000 гривень підлягають задоволенню у повному обсязі.

Речовий доказ по справі автомобіль MAZDA 2 1.4 реєстраційний номер НОМЕР_1 переданий на зберігання під розписку ОСОБА_6 повернути власнику за належністю.

Процесуальні витрати у розмірі 1761 грн. 60 коп. та 613 грн. 80 коп. за проведення експертиз в порядку ст.124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченої ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись статтями 369-375 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити їй покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного даним вироком основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені статтею 76 КК України, а саме: 1) протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; 2) повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи; 3) періодично з`являтись до органу кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 87948 (вісімдесят сім тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень 19 копійок та моральну шкоду в сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.

Речовий доказ по справі автомобіль MAZDA 2 1.4 реєстраційний номер НОМЕР_1 переданий на зберігання під розписку ОСОБА_6 повернути власнику за належністю.

Стягнути процесуальні витрати по справі у розмірі 613 грн. 80 коп. за проведення інженерно-технічної експертизи №8-02/1287 від 05.02.2016 року та 1761 грн. 60 коп. за проведення транспортно-трасологічної експертизи №1909/16-52 від 24.03.2016 року із засудженої ОСОБА_6 на користь держави.

Відповідно до статті 395 КПК України вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1