Справа № 158/1214/16-к
Провадження № 1-кп/0158/70/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2016 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого
за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 191 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 30 квітня 2016 року, перебуваючи в АДРЕСА_1 , отримав від ОСОБА_5 на підставі усної домовленості про зберігання майна, належні останньому риболовні чоботи (заброди) зеленого кольору, виробництва «СП Пласттрейд», 45-го розміру, вартістю 316 грн. 67 коп. Так, 03 травня 2016 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на привласнення та розтрату майна, яке було йому ввірене ОСОБА_5 , а саме риболовні чоботи, порушуючи домовленість про повернення вказаного майна власнику, привласнив та після чого розтратив згадане майно, шляхом продажу ОСОБА_8 , за що отримав грошову винагороду у розмірі 180 грн., які витратив на власні потреби, в результаті чого заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 316 грн. 67 коп.
Крім того, він же повторно 04 травня 2016 року близько 09 год. 30 хв., перебуваючи у АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу зі столу приміщення майстерні, таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 101», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , червоного кольору вартістю 295 грн. і дві сім карти операторів «МТС» та «Київстар», які знаходились у викраденому телефоні. Вартість яких становить 20 грн., чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 315 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 привласнив та розтратив чуже майно, яке було йому ввірене, чим вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 191 КК України, а також повторно таємно викрав чуже майно (вчинив крадіжку), чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
02.07.2016 р. між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення.
Враховуючи те, що підозрювані та потерпілий, в ході судового розгляду, досягли угоди про примирення, підписали її, причому підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому покарання, прокурор не заперечував щодо затвердження даної угоди - суд розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст. ст. 468-475 КПК України, та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, виходить з наступного.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора, судді).
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 191 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом (ч. 5 ст. 474 КПК України). Потерпілі цілком розуміють наслідки затвердження даної мирової угоди, що визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для них, як потерпілої сторони, є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угодах.
Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілими) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції частини 2 статті 185 КК України та частини 1 статті 191 КК України, тобто, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і підозрюваним ОСОБА_4 , призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
- мобільний телефон, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити власнику;
- риболовні чоботи, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити власнику.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати пов`язані із проведенням товарознавчих експертиз у розмірі 1055 грн. 52 коп.
Цивільний позов у справі заявлено не було.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст. 314, 350, 369-370, 373-374, 394-395, 468-476 КПК України, суд -
у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 02.07.2016 року між потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 191 КК України, призначити узгоджене сторонами покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць;
- за ч. 1 ст. 191 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
- мобільний телефон, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити власнику;
- риболовні чоботи, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити власнику.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати пов`язані із проведенням товарознавчих експертиз у розмірі 1055 грн. 52 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1