Справа № 750/1143/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/580/2016
Категорія - ч.2 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007074, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, студента 3 курсу Чернігвського професійного будівельного ліцею № 18, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.09.2015 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1, 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить засудженому.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 6 місяців арешту з конфіскацією всього майна, що належить засудженому.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з моменту його затримання, тобто, 22.01.2016 року, строк відбуття покарання ОСОБА_7 - з моменту його фактичного затримання.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишено тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави по 123 грн. процесуальних витрат.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 по 7000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Провадження за позовом ОСОБА_11 про стягнення матеріальної шкоди закрито.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 04 вересня 2015 року, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, напали на потерпілого ОСОБА_11 , при чому ОСОБА_6 наніс декілька ударів дерев`яною палицею в область спини потерпілого, а в цей же час, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, нанесла удар кулаком в область голови потерпілого, при цьому ОСОБА_7 також наніс удар кулаком в область голови потерпілого, після цього ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, нанесли численні удари ногами та руками в область тулубу потерпілого, чим спричинили йому тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1028 від 30.10.2015 року у виді: часткового надриву зв`язок правого плечового суглобу, гематоми голови, котрі виникли від дії тупих предметів, в тому числі і в результаті нанесення ударів ногами з боку сторонніх осіб і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого, після чого, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Нокіа С200», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3127/15-24 від 10.11.2015 року, становить 350 грн., барсеткою світло-зеленого кольору з тканини, вартістю 400 грн., в якій знаходились: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 , посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, візитки, які не мають матеріальної цінності для потерпілого, флешка марки «Trancend» на 4 Гб, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3126/15-21 від 04.11.2015 року становить 128 грн., що належать ОСОБА_11 , а всього заволоділи майном на загальну суму 878 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 подав в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій ОСОБА_6 та доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, просить вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити, виключивши із конфіскації майна 1/3 частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка є власністю ОСОБА_6 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ОСОБА_6 є власником 1/3 частки житлового будинку, інші 2/3 частки належать його матері та сестрі, які не причетні до вчинення кримінальних правопорушень. Конфіскувавши частину будинку ОСОБА_6 буде позбавлено місяця проживання після його звільнення. Крім того, під час виконання конфіскації майна у посадових осіб виникне проблема, оскільки конфіскувати цю частку будинку буде неможливо. Вказаних вище обставин суд першої інстанції не врахував, внаслідок чого призначив додаткове покарання, яке є несправедливим, оскільки поставить сім`ю обвинуваченого у скрутне матеріальне становище.

Вказаний вирок щодо ОСОБА_7 учасниками кримінального провадження не оскаржується.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили апеляційну скаргу адвоката задовольнити, захисника ОСОБА_12 , який покладався на розсуд суду, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив фактичні обставини кримінального провадження, викладені в обвинувальному акті та у вироку суду. Просив виключити з призначеного покарання у виді конфіскації майна 1/3 частку будинку, яка є його власністю.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання з`явлення із зізнанням, щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, відсутність обставин, що його обтяжують, особу винного, який вчинив кримінальне правопорушення до постановлення відносно нього попереднього вироку, позитивну характеристику з місця навчання та формально позитивну з місця проживання, прохання педагогічного колективу Чернігівського професійного будівельного ліцею про передачу його на поруки, його молодий вік, сімейний стан, а також стан його здоров`я та обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 основного покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, санкція ч. 2 ст. 187 КК України передбачає крім основного покарання у виді позбавлення волі також і додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна, окрім іншого, встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин з корисливого мотиву, тому суд першої інстанції обґрунтовано призначив додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Своє рішення щодо виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд належно мотивував, воно відповідає вимогам закону щодо мети покарання. Колегія суддів погоджується з таким рішенням і не вбачає підстав для не призначення обвинуваченому ОСОБА_6 обов`язкового додаткового покарання передбаченого законом санкцію ч.2 ст. 187 КК України, чи виключення з конфіскації майна частину будинку.

Доводи апелянта про те, що при призначенні додаткового покарання судом не було враховано те, що 2/3 частки житлового будинку належать матері та сестрі обвинуваченого ОСОБА_6 , те, що останнього в майбутньому буде позбавлено місця проживання, а також наявність можливих перешкод під час виконання вироку, є безпідставним, оскільки вказані обставини, на думку колегії суддів, не впливають на призначеного судом першої інстанції обов`язкового додаткового покарання.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4