Справа № 645/425/16-к
Провадження № 1-кп/645/222/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 лютого 2016 року м. Харків
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянська Російської Федерації, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений: 03.04.2000 року вирокм Київського районного суду м.Харкова за ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 140 ч.3 ст. 193 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, вироком Київського районного суду м.Харкова від 08.07.2004 року за ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 185, ст.15 ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, вироком Московського районного суду м.Харкова від 06.11.2009 року за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 24.01.2011 року за ч.3 ст. 185, з застосуванням ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років і 6 місяців, звільнений 28.07.2014 року умовно-достроково на підставі постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 18.07.2014 року на невідбутий строк 1 рік 8 місяців і 14 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 січня 2016 року, приблизно о 00 год. 20 хв., ОСОБА_5 , проходячи повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , раптово виник намір на незаконне проникнення до зазначеного домоволодіння з метою здійснення крадіжки, реалізуючи який, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 незаконно проник на територію домоволодіння, підійшов до вікна будинку, яке веде до приміщення кухні, та проник до приміщення будинку. Коли ОСОБА_5 перебував у будинку за вищевказаною адресою, його дії були виявлені ОСОБА_6 . Зрозумівши, що його дії викриті, ОСОБА_5 вистрибнув через вікно на подвір`я та намагався втекти, але був затриманий власником будинку ОСОБА_4 на території домоволодіння за вищевказаною адресою. Відповідно до ст. 30 Конституції України, недоторканність житла є конституційно закріпленим правом людини та згідно вимог ст. 21 Конституції України, є непорушним. Проникнення до житла особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду не допускається. Всупереч вимогам чинного законодавства, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив конституційне право на недоторканість житла ОСОБА_4 ,
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла особи.
Під час досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м.Харкова, українцем, громадянином України, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , і підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладена угода про примирення.
Згідно з угодою ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. На час укладання угоди претензій матеріального і морального характеру потерпілий ОСОБА_4 до ОСОБА_5 не має.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України у вигді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. ст. 81, 71 КК України, буде призначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного сулу м.Харкова від 24.01.2011 строком 1 рік 8 міс. 14 днів, та враховуючи вимоги ч.1 ст.72 КК України призначити остаточне покарання у виді 1 року 11 місяців позбавлення волі.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесено до кримінальних правпорушень невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону, претензій матеріального чи морального характеру потерпілий до обвинуваченого немає.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні додатково роз`яснені потерпілому та обвинуваченому, ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про про примирення покарання.
Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим та обвинуваченим, як таку, що відповідає вимогам закону.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні
Керуючись ст.ст. 373, 374, 471, 475 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України та призначити узгоджене покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. ст. 81, 71 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного сулу м.Харкова від 24.01.2011 року строком 1 рік 8 місяців 14 днів, та враховуючи вимоги ч.1 ст.72 КК України призначити остаточне покарання у виді 1 року 11 місяців (одного року і одинадцяти місяців) позбавлення волі.
Початок відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з часу його фактичного затримання.
До набрання вироком законної сили обрати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27 Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області, взявши його під варту в залі суду.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя