26.05.2015 Справа № 756/5786/15-к
Унікальний номер № 756/5786/15-к
Провадження № 1-кс/756/711/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого прокурора прокуратури Оболонського району міста Києва ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , погоджене старшим прокурором прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 за погодженням із старшим прокурором прокуратури Оболонського району міста Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004028 від 30 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, з посиланням на те, що 30.04.2015, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи спільно, за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 5, намагалися викрасти жіночу сумочку, однак були затримані працівниками міліції

Підставою до внесення клопотання стало те, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що для реалізації свого умислу на викрадення чужого майна використовувався автомобіль марки «Нісан Прімера» д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ОСОБА_8 , який 30.04.2015, під час огляду місця події було вилучено за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 5.

З метою проведення процесуальних дій з вказаним автомобілем, а також з метою недопущення його знищення, втрати або пошкодження, настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність у встановленні заборони на використання та розпорядження автомобілем марки «Нісан Прімера» д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, у зв`язку із тим, що строк для подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна визначений ч. 5 ст. 171 КПК України пропущений, слідчий просить продовжити строк для подання клопотання з посиланням на те, що у зв`язку із вихідними днями раніше клопотання направити до суду не виявлялось можливим.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії наданих документів, слідчим суддею встановлено наступне.

У провадженні СВ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004028 від 30 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Однак, з матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують клопотання не убачається та у судовому засіданні не доведено та необґрунтовано правову підставу арешту майна, розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, слідчим у судовому засіданні зазначено, що місце перебування власника транспортного засобу на який необхідно накласти арешт проведеними заходами встановити не вдалось.

Одночасно, достатніх доказів, що вказують на вчинення особою, якій на даний час належить автомобіль, кримінального правопорушення до суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 167, 170, 171, 172, 173, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1