Справа № 375/41/16-к
Провадження № 1-кп/375/11/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.05.2016 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з непогашеною судимістю, судимий 08.10.2012 року Рокитянським районним судом Київської області за ст. 296 ч. 2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 16.05.2014 року згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 08.05.2014 року (невідбутий строк покарання становить 1 рік 6 місяців 28 днів)
за ч. 2 ст. 125 КК України, -
Будучи засудженим вироком Рокитнянського районного суду від 08.10.2012 року за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та будучи звільненим 08.05.2014 року умовно-достроково з місця позбавлення волі (не відбутий строк покарання становить 1 рік 6 місяців 28 днів) та маючи не погашену судимість, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин.
Так, 26.10.2015 року близько 00-30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поряд з кафе-баром «Левада», що в смт. Рокитне Київської області по вул. Ентузіастів, 8, в ході сварки, яка виникла між ним та потерпілою ОСОБА_7 , а також на грунті вимоги до нього потерпілої залишити приміщення бару, що супроводжувалося образливим виловлюванням до обвинуваченого з боку потерпілої та з метою покарати потерпілу за таку її поведінку щодо нього, умисно наніс їй один удар кулаком правої руки в ліву брову. Від отриманого удару ОСОБА_7 впала на асфальтобетонне покриття. Після цього обвинувачений наніс їй декілька ударів правою ногою по нижніх кінцівках.
Внаслідок таких протиправних дій обвинуваченого потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани надбрівної області, крововиливу на повіках лівого ока, струсу головного мозку, саден та крововиливу на нижніх кінцівках, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 128 від 27.10.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я понад шість днів.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав та визнав частково заявлений до нього потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов.
Також винний суду показав, що 25.10.2016 року близько 12 години ночі він разом з ОСОБА_8 йшли від будинку культури додому. Проходячи повз бар «Левада», вони побачили, що останній відкритий і він вирішив зайти придбати слабоалкогольний напій. До бару він зайшов разом з ОСОБА_9 та придбав літрову пляшку пива. За столом у барі сиділи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які запросили його до столу. ОСОБА_9 вони не запрошували і він сів за інший столик. Потім до бару зайшов ОСОБА_12 , якого вони також запросили до столу і який перебував у стані сильного алкогольного спяніння. Він наливав всім горілку і при цьому ОСОБА_11 сказала йому не наливати більше ОСОБА_10 і з приводу чого остання стала до нього пред`являти претензії. Але ОСОБА_11 стала її заспокоювати. Потім ОСОБА_11 запитала у нього про гроші щоб придбати горілку, він дав 70 гривень і вона за ці гроші взяла за бар-стойкою пляшку горілки ємкістю 0,7 л та для себе пачку сигарет. Після цього ОСОБА_11 стала виражатися нецензурно до ОСОБА_12 , якого стала виганяти з бару і той пішов, а також до ОСОБА_9 , а коли він став заступатися за останнім, вона також стала виражатися нецензурно до нього. Нецензурно стала також виражатися до нього і ОСОБА_10 та кричати, що вона закриває бар. Коли вони йшли на вихід, то ОСОБА_11 схватила його із-заду за одяг і на що він також виразився до неї нецензурно. Коли вона виштовхнула його вже на вулицю, він побачив на вулиці ОСОБА_9 та недалеко ОСОБА_12 . Він штовхнув ОСОБА_11 у плечі і вона впала на бетонне покриття. Хрищук на вулиці знову стала обзивати його нецензурно, на що він просив її припинити, але та не реагувала на його прохання, і він повернувшись, вдарив її один раз рукою в обличчя, декілька раз ногою по ногах та пішов з ОСОБА_9 додому. З метою перевірити слова ОСОБА_9 він разом з останнім вернулися назад до потерпілих, але ті стали кричати і вони з ОСОБА_9 побігли у різні сторони.
Також уточнив, що у стані алкогольного сп`яніння він не був, оскільки випив у барі всього два стакани пива. Інші 0.5 л пива він випив в той же день ще задовго до бару.
Розкаюється у вчиненому, обіцяє більше ніколи не вчиняти злочинів та просить суворо не карати.
Окрім повного визнання своєї вини у скоєнні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, вина ОСОБА_6 у скоєнні останнього підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, якими є:
?Покази в судовому потерпілої ОСОБА_7 в тім, що вона працювала у барі «Левада» по вулиці Ентузіастів, 8, в смт.Рокитне. 25.10.2015 року о 23:30 годині вона зателефонувала ОСОБА_13 та попросила останню зайти до неї в бар, щоб попити кави та потім разом піти додому. Приблизно за дві хвилини ОСОБА_11 прийшла, вони попили кави і близько 24:00 години вона мала намір закрити бар, але ОСОБА_11 побачила ОСОБА_14 , який заховався під столом. На її прохання ОСОБА_14 вийшов та повідомив, що у барі залишилася його шапка. Вона відкрила двері, ОСОБА_14 забрав шапку та пішов по сходах слідом за ОСОБА_11 . Коли вона закривала двері, то почула гуркіт. Повернувшись, вона побачила, що ОСОБА_11 лежить на землі, а біля неї стоїть ОСОБА_9 . В цей же момент ОСОБА_14 ударив її кулаком правої руки в область лівої брови. Від удару вона впала на коліна, а ОСОБА_14 , який стояв позаду, став бити її ногами по тулубу, а саме по сідницях та по ногах. Вона з ОСОБА_11 стали кричати і ОСОБА_14 з ОСОБА_9 стали тікати;
?покази у судовому засіданні ОСОБА_15 в тім, що близько 23:30 години 25.10.2015 року вона на прохання ОСОБА_16 прийшла до останньої в кафе-бар «Левада», що по вулиці Ентузіастів в смт.Рокитне. Приблизно через десять хвилин після неї до бару зайшли ОСОБА_14 та ОСОБА_17 . Вони разом з ОСОБА_10 попила кави і близько 24:00 години ОСОБА_10 сказала, що буде закривати бар. Коли вони виходили з бару, то вона побачила під столом ОСОБА_14 та повідомила про це ОСОБА_10 . ОСОБА_17 на той час був відсутній у барі і, як виявилося, чекав на вулиці. На вимогу ОСОБА_18 виліз з-під столу і вони всі разом вийшли з бару. Але потім ОСОБА_14 повідомив, що забув шапку і ОСОБА_10 відкрила йому бар, де він забрав свою шапку. Вона на той час вже зійшла сходами та чекала ОСОБА_10 . Біля неї також стояв ОСОБА_17 . ОСОБА_14 також спустився сходами, штовхнув її до ОСОБА_19 , який у свою чергу схватив її за тіло та кинув через плече і вона впала на лівий бік та поламала ліву руку. Уточнила, що все відбувалося саме так і саме ОСОБА_9 спричинив їй тілесне ушкодження у вигляді перелому руки.
Потім ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_10 , яка закривала двері бару, та коли остання повернулася, вдарив її кулаком правої руки в обличчя і від чого вона впала на коліна. ОСОБА_14 став бити її ногами в область живота та спини, тримаючи при цьому її рукою за курточку. Вона хотіла піднятися та допомогти ОСОБА_10 , але ОСОБА_17 наступив своєю ногою на її праву руку та не дав можливості піднятися. Потім ОСОБА_10 вирвалася та підійшла до неї, прохаючи ОСОБА_17 не бити її. Про це сказав ОСОБА_17 і ОСОБА_14 і вони разом побігли в різні сторони, зважаючи, що вона з ОСОБА_10 стала кричати;
?Покази в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 в тім, що близько 24:00 години він був разом з ОСОБА_20 у барі «Левада», де за столом сиділи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і розпивали горілку. Вони позвали до себе за стіл ОСОБА_14 та стали «тягати» останнього за одяг, порвавши останній. Потім оголосили, що бар закривається і він вийшов на вулицю. Після нього з бару вийшли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , які виражалися один до одного нецензурно. Хрищук знову стала «тягати» ОСОБА_14 за одяг, після чого останній штовхнув ОСОБА_11 і та впала. Розвернувшись, ОСОБА_14 ударив рукою ОСОБА_10 та став йти додому. Він повідомив останнього, що на обличчі у ОСОБА_10 кров, але той не повірив та запропонував догнати потерпілих, щоб подивитися, чи дійсно у ОСОБА_10 бігла кров. Вони догнали їх, але ті стали кричати і вони стали тікати.
Уточнив, що у барі ОСОБА_14 перебував у тверезому стані.
Особисто він ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не наносив та не наступав ногою на праву руку ОСОБА_11 ;
?Покази в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 в тім, що приблизно у жовтні чи листопаді 2015 року близько 20:00 години він прийшов у бар, що у приміщенні бувшого торгового центру по вул. Ентузіастів, де побачив за столиком двох жінок, які розпивали спиртні напої та запросили його за стіл. Він погодився на їх пропозицію. Пізніше до бару прийшов ОСОБА_14 ще з якимось чоловіком, якого він не знає. Він також присів до них за стіл та також розпивав із ними спиртні напої. Близько 24:00 години він став іти додому, але що тоді відбувалося, він точно не пам`ятає, оскільки був сильно п`яний;
?Покази у судовому засіданні свідка ОСОБА_22 в тім, що потерпіла ОСОБА_15 є його дружиною. Восени 2015 року близько 12 години ночі він перебував вдома і йому зателефонував брат дружини та повідомив, що його дружина поламала руку. Коли він приїхав, то побачив дружину та ОСОБА_16 , яка була у крові. На його запитання дружина повідомила, що це робили ОСОБА_14 зі своїм другом, а саме, що ОСОБА_14 її штовхнув, а його товариш кинув її через себе. У лікарні виявилося, що дружини поламана рука. Уточнив, що в той день він був у барі, куди прийшов близько 11 години вечора на пропозицію дружини попити кави та разом з останньою;
?Покази у судовому засіданні свідка ОСОБА_23 в тім, що близько 12 години ночі в ніч з 25 на 26 жовтня 2015 року він відпочивав разом з друзями і йому зателефонував незнайомий та повідомив, що побили його дочку ОСОБА_24 біля бару. Коли він приїхав до бару, то побачив там дочку, на обличчі якої була кров та була розсічена ліва брова. Біля неї також стояла її подруга ОСОБА_25 , яка трималася за руку. Зі слів дочки та ОСОБА_25 їх побив ОСОБА_14 з товаришем. Потім він відвіз потерпілих на швидку допомогу, де дочці зашила брову, а ОСОБА_25 зробили знімок перелому;
?Заяви до Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 та ОСОБА_15 про вчинення злочину ОСОБА_6 ;
?Висновок судово-медичної експертизи № 128 від 17.11.2015 року в тім, що ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої надбрівної області, крововиливу на повіках лівого ока, струсу головного мозку та саден і крововиливі на нижніх кінцівках, які могли утворитися від дії рук людини в строк і при викладених у постанові про призначення експертизи обставинах, не могли утворитися при падінні потерпілої з висоти власного зросту та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних пошкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоровя;
?Протокол слідчого експерименту від 27.11.2015 року з фототаблицею за участю ОСОБА_6 під час якого останній у присутності понятих вказав де знаходиться кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вказав на вхід до останнього та за допомогою асистента відтворив механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 ;
?Протокол слідчого експерименту від 11.12.2015 року з фототаблицею за участю ОСОБА_7 під час якого остання у присутності понятих показала де знаходиться кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та за допомогою асистента відтворила механізм спричинення тілесних ушкоджень їй та ОСОБА_15 ;
?Протокол слідчого експерименту від 11.12.2015 року з фототаблицею за участю ОСОБА_15 під час якого остання у присутності понятих показала де знаходиться кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та за допомогою асистента відтворила механізм спричинення тілесних ушкоджень.
За викладеного суд приходить до висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_6 та отриманими потерпілою ОСОБА_7 легкими тілесними ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя, а відтак вважає доведеною винність ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину та вірною кваліфікацію його протиправних дій по відношенню до потерпілої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисного заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його суспільну небезпечність, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинуваченого обставини, особу винного, відношення винного до скоєного та конкретні обставини справи.
З огляду на положення ст.ст. 12, 125 ч.2 КК України вчинений ОСОБА_6 злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину і що не викликає у суду жодного сумніву.
Зазначена у обвинувальному акті відповідно до ст. 67 КК України обтяжуюча покарання ОСОБА_6 обставина скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, свого належного підтвердження у судовому засіданні не знайшла, а тому підлягає виключенню із пред`явленого обвинувачення.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням характеру вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів і в тому числі проти життя та здоровя, скоїв новий злочин, будучи умовно-дострокового звільненим з місця позбавлення волі та маючи непогашену судимість, посередньо характеризується по місцю проживання, пом`якшуючої його покарання обставини, відношення до скоєного (зрозумів протиправність свого вчинку), ту обставину, що заподіяна злочинним діями потерпілій ОСОБА_7 шкода не відшкодована, суд приходить до висновку, що мірою покарання, достатньою для виправлення та упередження скоєнню ним інших злочинів, є передбачене санкцією ч. 2 ст. 125 КК України обмеження волі строком один рік.
Остаточне покарання ОСОБА_6 має бути призначено за правилами ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання у відповідності до положень статті 72 вказаного Кодексу до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за вироком Рокитянського районного суду Київської області від 08.10.2012 року за ст. 296 ч. 2 КК України, а саме у вигляді одного року восьми місяців позбавлення волі.
Такий висновок суду узгоджується із положеннями пункту 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в тім, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються біль м`які види покарання.
Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 цивільний позов, суд виходить із наступного.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до вимог статті 129 цього Кодексу за результатами розгляду позову суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Часткове визнання обвинуваченим заявленого у кримінальному провадженні до нього потерпілою ОСОБА_7 позову в частині стягнення з нього заподіяної потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 348.99 грн. та понесених останньою судових витрат по оплаті послуг адвоката в сумі 3000.00 грн. судом приймається, що не суперечить вимогам ч. 5 ст. 128 КПК України та ст. 174 ЦПК України, оскільки не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
Також, не зважаючи, що факт заподіяння потерпілій ОСОБА_26 злочинними діями обвинуваченого моральної шкоди не викликає сумнівів, суд не знаходить підстав для її задоволення в повному обсязі.
З урахуванням викладеного, беручи, зокрема, до уваги що обвинувачений усвідомлює протиправність скоєного ним злочину, характеру і тривалості моральних страждань потерпілої, виходячи із наданих нею щодо таких обставин доказів, а також зважаючи на її в певній мірі провокаційну поведінку, що передувала вчиненню винним злочину, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити такі вимоги потерпілої ОСОБА_7 в сумі 5000-00 грн..
Заявлений у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_15 цивільний позов у зв`язку із виключенням із раніше пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення обвинувачення за ст. 128 КК України, підлягає залишенню без розгляду і що узгоджується із положеннями ст. 284 КПК України.
З метою запобігання ухиленню ОСОБА_6 від виконання вироку суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду та утримувати його в Київському СІЗО №13 Управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня утримання його під вартою, а саме з 30.05.2016 року, зарахувавши при цьому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання строк тримання його під вартою в установі попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за два дні позбавлення волі, починаючи з 30.05.2016 року до дня набрання вироком законної сили.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 120, 128, 129, 284, 368-370, 373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком один рік.
Остаточне покарання ОСОБА_6 призначити за правилами ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання у відповідності до положень статті 72 вказаного Кодексу до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за вироком Рокитянського районного суду Київської області від 08.10.2012 року за ст. 296 ч. 2 КК України, і таким визначити один рік вісім місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати щодо засудженого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду та утримувати в Київському СІЗО №13 Управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня утримання його під вартою з 30.05.2016 року.
Зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання засудженому ОСОБА_6 строк тримання його під вартою в установі попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за два дні позбавлення волі, починаючи з 30.05.2016 року до дня набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 348.99 грн. в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди, 5000.00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 3000.00 грн. в рахунок відшкоулдвання понесених судових витрат, а всього 8348.99 грн..
В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_15 до ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Рокитнянський районний суд, а засудженим з моменту отримання його копії.
Суддя ОСОБА_1