Справа № 170/408/16-к Провадження № 11-кп/773/566/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 серпня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт. Першотравневе Бориславського району Херсонської області, житель АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , неодружений, не працює, згідно ст. 89 КК України не судимий,

засуджений за:
ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту його затримання, а саме з 27 травня 2016 року, зарахувавши йому у строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 27 травня 2016 року до моменту набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_9 2 561 (дві тисячі п`ятсот шістдесят однієї) гривні 42 коп матеріальної шкоди та 1 461 (одну тисячу чотириста шістдесят одну) гривню 42 коп матеріальної шкоди.

В порядку ст. 100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що в ніч з 25 на 26 травня 2016 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у АДРЕСА_3 , де умисно, з метою заволодіння чужим майном здійснив напад, а саме застосував фізичне насильство у вигляді нанесення множинних ударів ногою в голову та тулуб потерпілої ОСОБА_10 , заподіявши тяжкі тілесні ушкодження та заволодівши її грошовими коштами у сумі 1 600 гривень. Від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпіла померла.

Не погоджуючись із рішенням суду, обвинувачений оскаржує його з мотивів невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Вказує на те, що є особою молодого віку, згідно ст. 89 раніше не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочинів. Стверджує, що хворіє на легку розумову відсталість і алкоголізм ІІ ступеня. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий, яким призначити йому менш сувору міру покарання.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі, прокурора, який заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, із проникненням у житло та із заподіянням потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, та умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілої, і кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України є правильними, ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Посилання, наведені в апеляції обвинуваченого, про невідповідність призначеного покарання його особі та ступеню тяжкості вчинених ним злочинів, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.

При призначенні покарання судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини.
З достатньою повнотою судом взято до уваги обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття обвинуваченого.

Судом першої інстанції враховано, що у ОСОБА_7 наявні ознаки примітивної особистості з поведінкових розладів та легкої розумової відсталості без поведінкових розладів, страждає хронічним алкоголізмом ІІ стадії.

Однак обвинувачений хоч і вважається раніше не судимим, проте притягався до кримінальної відповідальності, не займається суспільно-корисною працею, як особа характеризується негативно, характер і обставини вчинених злочинів свідчать про підвищену небезпеку для суспільства.

До обтяжуючих покарання обставин суд відніс вчинення злочину щодо особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, покарання, призначене обвинуваченому у виді реального позбавлення волі, на думку апеляційного суду, є необхідним і достатнім для виправлення першого та попередження вчинення ним нових злочинів і таким, що не можна визнати надмірно суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Законних підстав для скасування вироку та задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 серпня 2016 року щодо нього без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання її копії, шляхом подачі касаційних скарг.

Головуючий
Судді