Єдиний унікальний номер 235/3228/16-к
Номер провадження 11-кп/775/1054/2016

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті, у залі судових засідань апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000501 від 05 березня 2016 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області ОСОБА_7 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Красноармійська Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого раніше не судимого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.1 ст.317 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України призначене остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 3 роки,

в с т а н о в и л а:

Згідно оскаржуваного вироку ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він на початку листопада 2015 року, точний час та дату на досудовому розслідуванні та судом не встановлено, знаходячись біля балки, розташованій у кінці вулиці Ліхачьова в місті Красноармійську Донецької області, виявив один дикорослий кущ рослини конопля, з якого зібрав верхівкові частини та листя, після чого подрібнив їх шляхом перетирання руками. Виготовлений засіб помістив у паперовий згорток та переніс до себе додому у квартиру АДРЕСА_2 , де став зберігати на полиці трюмо зальної кімнати для особистого вживання шляхом паління, без мети збуту.

24 березня 2016 року о 16 годині 30 хвилин, під час проведення обшуку за рішенням суду квартири квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 , в полиці трюмо у приміщенні зальної кімнати, був виявлений паперовий згорток, в якому знаходився належний ОСОБА_6 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою 10,67 г. (маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 9,60 г.).

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24 березня 2016 року, приблизно о 16 годині, ОСОБА_6 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , повторно, безкоштовно придбав для особистого вживання без мети збуту медичний шприц проградуйований на 5 мл. з рідиною в невстановленій слідством кількості, але не менше 0,385 г., яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, який став зберігати на столі у приміщенні спальної кімнати за вище вказаною адресою свого мешкання, з метою особистого вживання без мети збуту, однак в цей же день, тобто 24 березня 2016 року, об 16 годині 30 хвилин, під час проведення обшуку за рішенням суду вищезазначеної квартири, яка належить ОСОБА_6 , на столі у приміщенні спальної кімнати, був виявлений медичний шприц проградуйований на 5 мл. з рідиною 5,351 г., яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину склала 0,385 г., яку ОСОБА_6 повторно, незаконно придбав і зберігав з метою особистого вживання без мети збуту.

Крім того, 24 березня 2016 року близько 13 години, ОСОБА_6 , знаходячись у себе в квартирі АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , дав дозвіл ОСОБА_8 на виготовлення наркотичних засобів з наданням своєї квартири, та цього ж дня, близько 16 годині надав останнім дозвіл на вживання наркотичних засобів та психотропних речовин з наданням своєї квартири, при цьому останні самостійно вжили наркотичні засоби та психотропні речовини, знаходячись в спальній кімнаті за вищевказаною адресою.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 70 КК України у виді 4 років позбавлення волі. Крім того зазначає, що судом порушено вимоги ч.2 ст.124 КПК України, просить стягнути з ОСОБА_6 судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи у розмірі 793,86 гривень на користь держави.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу за наведених у ній обставин, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, вивчивши і перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши та обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд розглянув кримінальне провадження у відповідності з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження доказів по справі допитом обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, дав детальні пояснення з приводу обставин його вчинення, а тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні цього питання колегією суддів не встановлено. Будь-яких заперечень щодо правильності встановлення такого порядку розгляду справи судом першої інстанції не надано і у суді апеляційної інстанції, а тому доведеність винуватості обвинуваченого та юридична оцінка його злочинних дій відповідно до положень ст. 404 КПК України не є предметом апеляційного розгляду.

Отже, на підставі встановлених судом першої інстанції фактичних обставин учиненого кримінального правопорушення, доведеності винуватості, правову кваліфікацію діянь обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, з застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, колегія суддів вважає правильною.

Обговорюючи доводи апеляції прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає їх не слушними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 75 КК України суд при призначенні покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, може прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. При цьому суду слід враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи. Рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Застосовуючи до ОСОБА_6 ст. 75 КК України, суд першої інстанції врахував ступень загальної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативну характеристику, перебування на обліку у лікаря нарколога. Наведені обставини, на переконання суду першої інстанції, свідчили про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.

Колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 у межах пред`явленого обвинувачення відповідає вимогам ст. 65 КК України, вчиненому й особі обвинуваченого, а рішення про звільнення від його відбування відповідає вимогам ст. 75 КК України.

Крім того, як видно з технічного запису судового засідання від 08 липня 2016 року прокурор у судових дебатах просив суд застосувати до ОСОБА_6 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Наведені дані в їх сукупності, а також позиція прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції, переконують колегію суддів в тому, що обвинувачений може бути виправлений без реального відбуття призначеного покарання, що давало суду першої інстанції підстави для застосування до ОСОБА_6 ст.75 КК України.

При цьому, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, колегія суддів враховує, що призначене покарання має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню обвинуваченого, а також запобігти вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами, інакше, в разі призначення невідповідних, невиправдано м`яких чи надто суворих покарань, мети покарання буде важко досягти.

Наведені в апеляційній скарзі доводи прокурора щодо неможливості виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання з випробуванням, на думку колегії суддів, не є достатніми для визнання неправомірним застосування ст. 75 КК України.

Разом з цим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляції прокурора щодо необхідності стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави судових витрат.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, проте суд першої інстанції судові витрати необґрунтовано відніс на рахунок держави.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, згідно п. 3 ч.1 ст. 408 КПК України може змінити вирок суду у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Отже, оскаржений вирок в цій частині підлягає зміні, із прийняттям рішення про стягнення з обвинуваченого витрат за проведення судово-хімічної експертизи у розмірі 793,86 гривень експертизи на користь держави.

В решті вирок законний та підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 в частині стягнення процесуальних витрат - змінити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 793 (сімсот дев`яносто три) гривні 86 копійок.

В решті вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: