Провадження № 1-кп/161/563/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 03 жовтня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002867 від 30 червня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Путила Чернівецької області, українця, громадянина України, середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, інваліда з дитинства 1 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 29.06.2016 о 22 годині 16 хвилин, знаходячись за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись стаціонарним телефоном за номером НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з метою дезорієнтації роботи Луцької міської клінічної лікарні, здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку до вибуху, що загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, шляхом повідомлення по спецлінії «101» диспетчеру ОДС ОКЦ УДСНС України у Волинській області ОСОБА_6 завідомо неправдивої інформації про замінування вказаної установи, розташованої по АДРЕСА_3 , а саме по телефону повторив: «Міська лікарня замінована».
До евакуації хворих та персоналу, що перебували в приміщенні ЛМКЛ, а також до проведення робіт по розмінуванню вказаного приміщення було залучено працівників Луцького ВП ГУНП у Волинській області та вибухотехнічного відділу ГУНП у Волинській області.
За результатами вищевказаних робіт інформація про замінування приміщення ЛМКЛ не підтвердилась.
Продовжуючи свої злочинні дії об`єднані єдиним злочинним умислом, ОСОБА_3 , 29.06.2016 о 22 годині 31 хвилині, знаходячись за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись стаціонарним телефоном за номером НОМЕР_1 , з метою дезорієнтації роботи Луцької міської ради, здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку до вибуху, що загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, шляхом повідомлення по спецлінії «101» диспетчеру ОДС ОКЦ УДСНС України у Волинській області ОСОБА_6 завідомо неправдивої інформації про замінування вказаної установи, розташованої по АДРЕСА_4 , а саме по телефону повторив: «Міська рада замінована».
До евакуації персоналу, що перебували в приміщенні Луцької міської ради, а також до проведення робіт по розмінуванню вказаного приміщення було залучено працівників Луцького ВП ГУНП у Волинській області та вибухотехнічного відділу ГУНП у Волинській області.
За результатами вищевказаних робіт інформація про замінування приміщення Луцької міської ради не підтвердилась.
Своїми умисними діями, які виразились в завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 259 КК України.
30 вересня 2016 року, між прокурором ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, не заперечував обставин вчинення інкримінованого йому злочину, що викладені в обвинувальному акті.
Також сторонами угоди було узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_3 буде призначено покарання за ч.1 ст.259 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, сторони дійшли згоди про можливість звільнення ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, тобто угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам
ст.ст. 53,65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення йому узгодженого покарання.
Суд вважає вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , за ч.1 ст.259 КК України, за ознаками, завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має незадовільний стан здоров`я інвалід з дитинства 1 групи.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 слід визнати щире каяття та активне сприяння у розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
Суд, враховуючи обставини угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як тяжкого, дані про особу винного, що указані вище, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин покарання, визнанням своєї вини, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення зазначеного в угоді покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою притягається до кримінальної відповідальності.
На підставі ст.75 КК України, суд враховуючи, що ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу винного, молодий незадовільний стан здоров`я, негативне ставлення до скоєного, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки .
Відповідно до п.4 ч.9 ст.100 КПК України речові докази: 5 аркушів формату А4 з відомостями про надання телекомуційних послух в мережі зв`язку ПАТ «Укртелеком» за телефонним номером № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , вилучені в приміщенні ПАТ «Укртелеком» у м.Львові по вулиці Дорошенка 53, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.с. 30-34).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374,475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Угоду від 30 вересня 2016 року по кримінальному провадженню №0002867 про визнання винуватості, укладену між прокурором Луцької місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.259 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2(два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази: 5 аркушів формату А4 з відомостями про надання телекомуційних послух в мережі зв`язку ПАТ «Укртелеком» за телефонним номером № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , вилучені в приміщенні ПАТ «Укртелеком» у м.Львові по вулиці Дорошенка 53, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покараний, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Головуючий суддя: ОСОБА_1