08.06.16

Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/5819/2016
08 червня 2016 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю слідчого ОСОБА_2 ,
Досудовим слідством встановлено, що всі зазначені земельні ділянки знаходяться в межах землекористування громадянки ОСОБА_6 , якій 07.06.1995 року передано земельну ділянку площею 32,4 га у постійне користування для ведення селянського (фермерського господарства).
У період з грудня 2011 року по серпень-вересень 2013 року право власності на зазначені земельні ділянки набули громадяни ОСОБА_7 (іпн НОМЕР_2 ), ОСОБА_8 (іпн НОМЕР_3 ), ОСОБА_9 (іпн НОМЕР_4 ), ОСОБА_10 (іпн НОМЕР_5 ), ОСОБА_11 (іпн НОМЕР_6 ), ОСОБА_5 (іпн НОМЕР_1 ), які ніби то придбали зазначені ділянки у громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .
Допитані у якості свідків громадяни ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 надли свідчення про те, що наприкінці 2011 року невстановлена слідством особа за винагороду у розмірі 200 грн. кожному запропонувала їм, їхнім родичам та близьким надати згоду на безкоштовне оформлення на їх ім`я земельних ділянок з подальшим відчуженням зазначених ділянок іншим особам. Допитані свідки пояснили, що особисто до будь яких органів та установ з питання отримання у власність земельних ділянок ніколи не звертались і місце знаходження земельних ділянок їм не відомо. Продаж земельних ділянок відбувалась в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_25 за адресою: АДРЕСА_1 . Будь-яких документів, копій договорів купівлі-продажу земельних ділянок, державних актів про право власності на земельні ділянки вони ніколи не бачили та на-руки не отримували.
В ході тимчасового доступу до документів, що зберігаються у приватного нотаріуса ОСОБА_25 встановлено відсутність оригіналів первинних державних актів про право власності на земельні ділянки. Вилучені нотаріально завірені копії державних актів свідчать про те, що право власності на землю громадяни ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 завірені підписом начальника Дніпропетровського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_26 свідчать про те, що зазначені громадяни нібито отримали право власності на землю на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок у 2002 році. Допитаний у якості свідка ОСОБА_27 заявив, що зазначений підпис на державних актах на право власності на земельну ділянку йому не належить та виконано іншою особою.
Також досудовим слідством встановлено, що бланки державних актів на право власності на земельні ділянки, які нібито отримали зазначені громадяни у 2002-2003 роках, були надруковані та випущені в обіг у 2006, 2008 та 2009 роках та згідно з відомостями наданими ДРФ ДП «Центр Державного земельного кадастру» та його територіальними підрозділами були списані у зв`язку з тим, що своєчасно не були використані.
Таким чином досудовим слідством встановлено факт використання під час набуття права власності на земельні ділянки підроблених державних актів.
07 червня 2016 року постановою слідчого зазначені земельні ділянки визнані речовими доказами.
Слідчий ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання.
Дане клопотання, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, розглянуто без повідомлення і участі власника майна ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що є реальна загроза втрати або продажу відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Розглянувши клопотання та дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню, так як зазначені земельні ділянки визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Тому, з метою збереження речових доказів, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, вважаю за можливе накласти арешт на зазначені земельні ділянки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1