Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/592/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.06.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження №0000107 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Стародуб, Петрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середньою-спеціальна, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не працює, проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.07.2015 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ст.75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з випробуванням, іспитовим строком 3 роки;
засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.72 КК України вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 01.07.2015 р. виконувати самостійно.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 29.02.2016 року близько 17 год. 00 хв. перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 спілкуючись зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_8 , під час якої у обвинуваченого на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин виник умисел на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень. Після цього, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 один удар відкритою долонею правої руки в область губ, спричинивши таким чином останній тілесні ушкодження у вигляді садна нижньої губи, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 110 від 01.03.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, оскільки викликають скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок районного суду щодо ОСОБА_6 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України призначити покарання у виді 200 год. громадських робіт. На підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 01.07.2015 р. остаточно призначити покарання у виді 3 років 20 днів позбавлення волі. Визнати обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочинів. В решті вирок залишити без зміни.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому покарання у виді штрафу не врахував те, що ОСОБА_6 вчинив дане кримінальне правопорушення впродовж, іспитового строку.

Крім того, розмір покарання у виді штрафу повинен визначатися у неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17 грн. та у сумі, кратній неоподаткованому мінімуму доходів громадян. Водночас суд ухвалюючи оскаржуване рішення вказаних вимог не дотримався та призначив обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 810 грн. тобто в сумі, яка не є кратною 17 грн. і становить 47, 64 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Більше того, районний суд безпідставно та необґрунтовано не врахував ОСОБА_6 обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочину. Так, судом не враховано те, що на момент вчинення умисного правопорушення обвинувачений мав не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисних злочинів, за які він вироками районних судів неодноразово засуджувався.

Також, суд першої інстанції в порушення вимог кримінального Закону України обираючи вид та міру покарання хоча і зазначив у вироку але не врахував дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак відповідних висновків не зробив у період іспитового строку знову вчинив злочин проти життя та здоров`я.

До початку судового розгляду даного кримінального провадження потерпіла ОСОБА_8 подала заяву про відмову від обвинувачення і просить з цих підстав закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 .
При цьому зазначила, що вони примирилися з обвинуваченим і продовжують проживати разом.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання потерпілої, потерпілу ОСОБА_8 , яка просила закрити кримінальне провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення, обвинуваченого ОСОБА_6 який підтримав думку потерпілої і також просив закрити кримінальне провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляціях, колегія суддів приходить до таких висновків.

Главою 36 КПК України передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається на підставі заяви потерпілого, а відмова потерпілого (у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника) від обвинувачення, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000107, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 порушене за ч.1 ст.125 КК України, яка відповідно до ч.1 ст. 477 КПК України, віднесена до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
До початку апеляційного розгляду потерпіла ОСОБА_8 подала до апеляційної інстанції заяву в якій зазначила, що вона разом з обвинуваченим ОСОБА_6 дійшли згоди про примирення та на даний час проживають разом, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_8 відмовився від обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України.
Згідно положень п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені згаданою вище статтею, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Таким чином, виходячи з вище зазначеного, колегія суддів вбачає наявність фактичних та правових підстав для задоволення заяви потерпілої, що обумовлює процесуальну необхідність скасування вироку Петрівського районного суду від 25 квітня 2016 року та закриття на підставі п.5 ч.1 ст.407, ст. 417 КПК України кримінального провадження у формі приватного обвинувачення стосовно ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 , скасувати.

Кримінальне провадження №0000107 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_9 від обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4