УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/6954/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
адвоката: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2016 року,
Ухвалою слідчого судді від 18.08.2016 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 про арешт майна.
Накладено арешт та вилучено 439 капронових мішків, наповнених фрагментами деревини з ознаками термічної обробки (вугілля) та 19 металевих ємностей (бочок), що були виявлені на земельній ділянці № НОМЕР_1 , яка розташована в лісовому масиві поблизу села Омелуша Ємільчинського району Житомирської області під час проведення огляду місця події 17.08.2016 року.
Виконання ухвали покладено на слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_10 або за його дорученням оперативному підрозділу.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що вилучене майно, а саме: 439 капронових мішків, наповнених фрагментами деревини з ознаками термічної обробки (вугілля) та 19 металевих ємностей (бочок), з урахуванням положень ч.2 ст. 167 КПК України, є майном, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18.08.2016 року і постановити нову ухвалу, відмовивши в задоволенні клопотання про арешт майна.
Апелянт зазначає, що клопотання органа досудового розслідування, на момент його розгляду, не було обґрунтоване, внаслідок чого арешт майна застосовано за відсутності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованої потреби, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Орган досудового розслідування не навів фактів або інформації про наявність: 1) шкідливих для життя, здоров`я людей або для довкілля речовин і матеріалів у атмосферному повітрі в місці знаходження арештованого майна, 2) небезпеки для життя, здоров`я людей або для довкілля через наявність шкідливих речовин у атмосферному повітрі, 3) результатів вимірювань концентрації забруднюючих речовин і відповідність нормативам.
Орган досудового розслідування подав клопотання про арешт майна за відсутності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідача по справі, адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, обговоривши її доводи та вивчивши письмові матеріали провадження, суд вважає апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України зі змінами № 772-VІІІ від 11.12.2015 року підставами для арешту майна можуть бути обставини вважати, що таке майно є засобом чи знаряддям злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, тощо. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно змісту зазначеного Закону слідчий суддя або суд, під час судового провадження, накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3)є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
4)Набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Розглядаючи подання слідчого по суті, слідчий суддя належним чином оцінив фактичні обставини кримінального провадження та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту.
З матеріалів наданого органами досудового розслідування кримінального провадження вбачається, що вилучене майно, а саме: 439 капронових мішків, наповнених фрагментами деревини з ознаками термічної обробки (вугілля) та 19 металевих ємностей (бочок), з урахуванням положень ч.2 ст. 167 КПК України, є майном, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.
А тому, приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню та залишає ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18.08.2016 року без зміни.
Керуючись ст.ст. 167 ч.2, 170, 309, 310, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2016 року без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: