Справа № 308/8395/14-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.04.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів:
ОСОБА_1 /головуючої/
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижнєвартівськ, Тюменської області, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, несудимого,
виправдано за відсутністю в його діяннях складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
В порядку ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази.
ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що при невстановлених слідством обставинах, він умисно, незаконно, без мети збуту, знайшов (придбав) особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетамін). Після чого, 24 лютого 2012 року, приблизно о 19:00 год., перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, умисно, незаконно, без мети збуту, перевіз вказану речовину на автомобілі марки «Мітсубісі ASX», державний номерний реєстраційний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 та не був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_6 , з м. Мукачево у с. Дубрівка Ужгородського району на територію автомобільної заправної станції «АРІС», яка знаходиться біля ресторану «Короп » на трасі Е-50, Е-58 сполучення «Київ-Чоп, яку умисно, незаконно зберігав у своєму одязі для особистого вживання, та приблизно біля 21 години цього ж дня був затриманий працівниками міліції. У подальшому, 25.02.2012 року, в період часу з 00:20 по 01:50, під час особистого огляду за участю понятих у ОСОБА_6 під одягом, у який він був одягнутий, а саме під кофтою біля пояса із задньої сторони було виявлено та вилучено одноразовий пластмасовий шприц ємкістю 2 мл. всередині якого знаходилася кристалічна речовина світло-коричневого кольору, - метилендіоксиметамфетамін, яка згідно висновку експерта № 496 від 09.03.2012 є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено МДМА ( 3.4 -метилендіоксиметамфетамін), вагою 0, 4765 грама, з місткістю МДМА 0, 2205 грама.
Суд виправдав ОСОБА_6 з підстав відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, обгрунтовуючи висновок недоведеністю органом досудового розслідування вчинення злочину ОСОБА_6 та на підставі ст.17 КПК України, ст. 62 Конституції України та ст. 5 Конвенції про права людини , всі сумніви витлумачив в користь особи.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, у зв`язку з тим, що висновки суду, викладені у вироку, не узгоджуються із фактичними обставинами кримінального правопорушення, а також судом допущені істотні порушення кримінально-процесуального закону. Зокрема, вказує на те, що судові дебати, надання обвинуваченому останнього слова та проголошення вироку відбулись 28.12.2015, водночас, направлений судом на неодноразові запити прокурора вирок щодо ОСОБА_6 датований 05.01.2016, а відомості щодо цього ж вироку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень 30.12.2015. Тобто, суд проголосивши лише вступну і резолютивну частини вироку, всупереч приписів ст. 376 КПК України допустив грубе порушення норм КПК України, а також порушив таємницю нарадчої кімнати. Крім того, на неодноразові запити прокурора про направлення технічного носія інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції, такий направлено не було. Разом з тим, ухвалюючи виправдувальний вирок, суд першої інстанції всупереч ст.94 КПК України належним чином докази по справі не дослідив, а саме не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також обставини зафіксовані протоколом проведення слідчих дій щодо вилучення у ОСОБА_6 шприца із психотропною речовиною, і те, що останній під час вилучення речовини перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, в тому числі заслухавши аудіозапис судового засідання в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Вирок суду має відповідати вимогам ст. 370, ст. 374 КПК України.

Оскаржуваний вирок таким вимогам не відповідає. Убачається, що суд допустив неповноту судового розгляду : ті докази, які просив дослідити у судовому засіданні прокурор, суд дослідив не в повному обсязі, та у вироку не навів мотивів чому вважає недоведеним висунуте обвинувачення з урахуванням оцінки доказів відповідно до ст. 94 КПК України та ст. 87 КПК України.

Як видно з журналу судового засідання, суд досліджував окремі докази, проте такі докази до кримінального провадження не долучені, зокрема, відеозапис особистого огляду ОСОБА_6 , не знайшли такі докази відповідної оцінки і вироку. При цьому у вироку суд допустив судження, які ставлять під сумнів виправдання особи. Так, у мотивувальній частині вироку вказав на недоведеність особи у вчиненні кримінального правопорушення, а у резолютивній частині вказав на відсутність складу кримінального правопорушення. Окрім того, всупереч ч. 4 ст. 374 КПК України суд не зазначив рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі щодо запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, рішення щодо речових доказів і документів, рішення щодо процесуальних витрат, порядок отримання копії вироку та інші відомості.

Також апеляційний суд вважає слушним твердження прокурора, що суд при ухваленні вироку допустив і інші процесуальні порушення, які також ставлять під сумнів ухвалення вироку, а відтак його законність. Так, як видно з аудіозапису судового засідання, суд оголосив вирок 05.01.2016, змістова частина якого не відповідає змісту вироку, який знаходиться у кримінальному провадженні. Більш того, суд вніс у єдиний реєстр судових рішень вирок( вступну і резолютивну частини) датою 30 грудня 2015 року, тобто під час перебування суду у нарадчій кімнаті, з якої вийшов 5 січня 2016 року. Таким чином суд допустив такі порушення норм процесуального права, які ставлять під сумнів таємницю нарадчої кімнати. Окрім цього, суд проголосив вступну і резолютивну частину вироку, що не узгоджується з вимогами ч.1 ст. 376 КПК України. В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про вручення копії вироку обвинуваченому та прокурору, як це передбачено вимогами ч.6 ст. 376 КПК України, у журналі судового засідання не відображено чи були вказані особи на проголошенні вироку ( а.с. 62).

Отже суд допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування вироку, тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Окрім того, апеляційний суд вважає вирок необгрунтованим і з тих підстав, що суд прийняв до розгляду обвинувальний акт, який не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, у ньому вказано про висунуту підозру, а не про висунуте обвинувачення. Змістова частина не містить формулювання обвинувачення з урахуванням диспозиції частини 1 ст. 309 КК України, що слід розцінювати неконкретним обвинуваченням та порушенням права на захист особи від такого обвинувачення. Як випливає з реєстру матеріалів досудового розслідування, кримінальна справа була повернута на додаткове розслідування в рамках КПК України в редакції Закону 1960 року, додаткове розслідування у якій проведено за чинним КПК, однак реєстр матеріалів досудового розслідування не містить усіх реквізитів щодо проведених процесуальних дій та прийнятих рішень з урахуванням вимог ч. 2 ст. 9 КПК України.

З урахуванням наведеного, кримінальне провадження підлягає призначенню на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: