дата документу :
Дело № 359/2719/16-к
Производство № 1-кп/359/191/2016
ВИРОК
11 квітня 2016 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючий суддя ОСОБА_1
за участі прокурора ОСОБА_2
при секретарі ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5
перекладач ОСОБА_6
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України,-
ВСТАНОВИВ
Громадянин Республіки Туреччина ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням період часу та місці отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи власний паспорт, в якому знаходилися підроблені відбитки штампів про перетин державного кордону України, оскільки вказані відбитки є необхідним реквізитом документа.
Після чого, 02.02.2016 о 17 год. 20 хв. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, який надає право або звільняє від обов`язків, і реалізуючи свої злочинні наміри, під час оформлення пасажирів рейсу № 715, сполученням «Київ-Стамбул», при проходженні паспортного контролю в терміналі «Д» ДП «МА «Бориспіль», що розташований в м. Бориспіль-7, Київської області, діючи умисно та з корисливих мотивів, для посвідчення своєї особи та підтвердження факту перетину Державного кордону України, пред`явив підроблений документ, а саме паспорт громадянина Республіки Туреччина № НОМЕР_1 на своє ім`я. Під час проходження паспортного контролю ОСОБА_4 був зупинений працівником OKПП «Київ» Державної прикордонної служби України, у зв`язку з виявленням факту невідповідності формі відміток встановленого зразку, які проставляються працівниками Державної прикордонної служби України.
Відповідно до листа Управління інформаційного забезпечення Головного управління Національної поліції в Київській області № 334/109/27/01-2016 від 15.02.2016, відомостей про перетинання 20.05.2015 та 26.05.2015 державного кордону України громадянином Республіки Туреччина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено.
Відповідно до висновку експерта Головного експертно - криміналістичного центру Державної прикордонної служби України № 53/998 від 03.03.2016 «Відмітки про перетинання державного кордону України № 004 від 20.05.2015 в пункті пропуску через державний кордон України «Харків» та № 053 від 26.05.2015 в пункті пропуску через державний кордон України (Харків», проставлені на сторінці 57 паспорту громадянина Республіки Туреччина № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідають за своїми характеристиками затвердженій наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України формі».
Таким чином, ОСОБА_9 скоїв використання завідомо підробленого документа, тобто вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.
Розгляд справи по суті відбувся у підготовчому судовому засіданні зважаючи на вимоги ст. 314 КПК України, і заявлено клопотання обвинуваченого, захисника обвинуваченого та прокурора про затвердження угоди. Вказані обставини не порушують прав обвинуваченого та інших осіб, оскільки останній проти цього не заперечував.
В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.4 ст.358 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_9 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.
В угоді про визнання винуватості прокурор ОСОБА_2 та обвинувачений ОСОБА_9 узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, який йому інкримінується, і передбачений ч.4 ст.358 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити.
Захисник - адвокат ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості підтримала та просить її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_9 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 згідно ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, оскільки санкція ч.4 ст.358 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до двох років, що дає можливість підписання даної угоди. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання обвинуваченого при проведенні досудового розслідування не встановлено.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.4 ст.358 КК України.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів в сумі 491,04 грн підлягають стягненню з обвинуваченого.. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Речовий доказ по справі: паспорт громадянина Республіки Туреччина № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити в матеріалах кримінального провадження до вступу вироку в силу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 473-475 КПК України, су
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.
Речовий доказ: паспорт громадянина Республіки Туреччина № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - - залишити в матеріалах кримінального провадження до вступу вироку в силу.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_7 не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Вирок набрав законної сили ______________________

Суддя ОСОБА_1