Справа № 471/275/16-к
Провадження №1-кп/471/29/16
Номер рядка звіту 18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 04.02.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаїв Миколаївської області, громадянки України, освіта неповна середня, не заміжньої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючої, не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2016 року близько 17 годину 00 хвилин ОСОБА_4 в одній із кімнат свого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на столі помітила мобільний телефон марки "Nomi" чорного кольору, що був у використанні, який залишив ОСОБА_5 , коли перебував в гостях у будинку останньої. Після чого, у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку вказаного телефону. Скориставшися відсутністю ОСОБА_5 , остання із корисливих мотивів, таємно викрала мобільний телефон марки "Nomi" чорного кольору, що був у використанні. вартість якого згідно висновку експерта-оцінювача ОСОБА_6 від 05.02.2016 року складає 427 грн. 00 коп., чим спричинила своїми діями ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму. Викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєні злочину визнала в повному обсязі.

Під час досудового розслідування, 23 березня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачена та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачена у виді 80 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнає повністю, цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Вислухавши позицію прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку потерпілого ОСОБА_5 , який також не заперечував щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченою підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання, встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченою та потерпілим, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 23 березня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 80 (восьмидесяти) годин громадських робіт.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. З ст. 394 КПК України в апеляційний суд Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1