Справа №705/3633/16-к
1-кп/705/299/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.06.2016 Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника Уманського РВП УВП ГУНП

в Черкаській області ОСОБА_7

представника Служби у справах дітей ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 22.03.2016 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коржова, Уманського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта не повна середня, непрацюючого, неодруженого, учня 10 класу Бабанської ЗОШ І-ІІІ ступенів, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 19.03.2016 року, близько 16 год. 00 хв., в смт. Бабанка, Уманського району Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, правомірно перебуваючи в кабінеті Бабанської бібліотеки, яка розташована по вул. Леніна, 5 вказаного населеного пункту, з сумки, яка знаходилась на стільчику біля робочого столу, таємно викрав гаманець вартістю 300 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 1260 грн., які належали ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 1560 грн.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

19 квітня 2016 року, на стадії досудового розслідування, між потерпілим ОСОБА_9 , з одного боку, та законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , з іншого боку, була укладена угода про примирення.

Згідно з цією угодою: її сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України; підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні; обвинуваченим ОСОБА_4 на час укладення угоди вжито вичерпних заходів для відшкодування заподіяної матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 ; а потерпілий ОСОБА_9 підтверджує, що жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має та в подальшому мати не буде. Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 та на яке вони дали свою згоду, а саме: покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з?являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. В угоді також зазначені наслідки її укладення та затвердження для сторін, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди відповідно до ст. 476 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходив з таких мотивів та вимог закону.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Така угода відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, який завдав шкоди потерпілому.

Пунктом першим ч. 3 ст.314 КПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про примирення, а частиною другою ст. 474 КПК України встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення. У судовому засіданні суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а він, обвинувачений, має права, визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид і міру покарання, на які він погодився, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_9 не має до обвинуваченого вимог про відшкодування шкоди, оскільки останнім завдані збитки відшкодовані; повністю розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України щодо обмеження потерпілого у праві оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення потерпілого права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , його законному представнику і потерпілій ОСОБА_9 роз`яснені і їм зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник і потерпіла ОСОБА_9 , просили суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважав, що угода, укладена між потерпілим та законним представником неповнолітнього обвинуваченого може бути затверджена судом, підстав для відмови в її затвердженні немає.

Захисник, представник Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області, представник Служби у справах дітей не заперечували проти затвердження угоди.

Вислухавши учасників судового провадження, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілу ОСОБА_9 , які пояснили, що укладення угоди зі сторони кожного з них є добровільним, суд дійшов висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Оцінюючи наведені вище обставини кримінального провадження у їх сукупності, враховуючи, що зміст та умови угоди про примирення відповідають вимогам ст. 471 КПК України, Кримінального кодексу України та відсутні підстави для відмови в затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, суд вважає необхідним затвердити угоду про примирення між потерпілим та законним представником неповнолітнього обвинуваченого.

Під час призначення ОСОБА_4 на підставі угоди про примирення покарання у межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини цього ж кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (злочин середньої тяжкості), особу неповнолітнього обвинуваченого, який не має судимості, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину та добровільного відшкодування завданої шкоди, вчинення злочину неповнолітнім; враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд погоджується з умовами угоди про примирення і вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових правопорушень є покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з?являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався. Прокурор клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу суду не подавав. Судом не встановлено підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Документально підтверджені процесуальні витрати, які відповідно до ст. 124 КПК України підлягали б стягненню з обвинуваченого, відсутні.

Цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні не був заявлений.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 314, 369-371, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 19 квітня 2016 року, яка укладена потерпілим ОСОБА_9 , з одного боку, та законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з?являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_4 та законному представнику, що умисне невиконання ним угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Речові докази: гаманець, повернутий потерпілому ОСОБА_9 під розписку, залишити потерпілій за належністю.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити потерпілому, що він має право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1