Справа № 139/127/16-к

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_8

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_9

представника служби у справах дітей

Мурованокуриловецької райдержадміністрації ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці кримінальне провадження (ЄРДР № 0000053) про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, студента 2-го курсу Михайловецького аграрного ліцею, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в ніч з 13 на 14 вересня 2015 року перебуваючи в будинку потерпілої ОСОБА_4 , що розсташований по АДРЕСА_1 , за попередньою змовою між собою, маючи умисел на заволодіння чужим майном та корисливий мотив, в кімнаті будинку демонтували з грубки металеву двох-камфорну плиту, яку таємно викрали та в подальшому розпорядились на власний розсуд, продавши її жителю с. Вищеольчедаїв ОСОБА_11 .

Своїми умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_6 завдали матеріального збитку ОСОБА_4 на суму 350 гривень.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винність свою у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України визнали повністю, щиро розкаюються. Суду показали, що вони товаришують з ОСОБА_12 , онуком потерпілої ОСОБА_4 . В с. Вищеольчедаїв є будинок, який належить сім`ї ОСОБА_13 . Разом з ОСОБА_12 вони не одноразово були в даному будинку, де грали в карти. 13 вересня 2015 року, ввечері вони пішли до зазначеного будинку, щоб пересвідчитись чи є там ОСОБА_14 . Двері будинку були не зачинені на замок. Відчинивши двері, вони пройшли в середину будинку, де пробули деякий час. Побачивши на грубці металеву плиту, вони вирішили її викрасти. Вдвох вони зірвали плиту та в цей же день продали її жителю с. Вищеольчедаїв ОСОБА_15 за 200 гривень. Виручені кошти витратили на власні потреби.

Крім визнання своєї винуватості у вчиненні злочину, винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_6 доведена показаннями потерпілої, свідка, доказами, наданими стороною обвинувачення, які дослідженні в судовому розгляді.

Так, потерпіла ОСОБА_4 підтвердила суду, що її родині належить житловий будинок в с. Вищеольчедаїв в якому ніхто не проживає. 14 вересня 2015 року вона попросила онука ОСОБА_16 піти подивитись до будинку та нарвати сливок. Через деякий час онук їй повідомив, що з будинку викрадено металеву плиту. Згодом їй стало відомо, що крадіжку вчинив ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Обвинувачений ОСОБА_6 товаришує з її онуком ОСОБА_12 і раніше неодноразово бував в даному будинку. Притензій до ОСОБА_6 вона немає, так як він розрахувався з нею за завдану шкоду. Просила його суворо не карати. Щодо обвинуваченого ОСОБА_7 просила стягнути з нього половину вартості витрат з надання їй правової допомоги в сумі 1000 гривень, не наполягає на його суворому покаранні.

Свідок ОСОБА_19 підтвердила суду, що пізно ввечері 13 вересня 2015 року зателефонував ОСОБА_20 та запропонував купити металеву плиту. ЇЇ чоловік ОСОБА_11 погодився купити металеву плиту. В цей же вечір ОСОБА_17 та ОСОБА_20 принесли металеву плиту, а чоловік віддав їм 200 гривень.

Винність ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у викрадені двох-камфорної плити стверджується:

заявою ОСОБА_4 до Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про викрадення ОСОБА_21 та ОСОБА_22 металевої плити (а.п. 2 № 0000053)

протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього, з якого слідує, що місцем події є будинок по АДРЕСА_1 . В кімнаті будинку виявлено, що на грубці відсутня металева плита (а.п.13-26 № 0000053 );

протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього, з якого слідує, що в процесі огляду будинку по АДРЕСА_1 в якому мешкає родина ОСОБА_19 виявлена грубка в яку вмонтована металева двох - камфорна плита, яку було викрадено в будинку ОСОБА_4 (а.п. 28-36 № 0000053);

розпискою ОСОБА_19 про те, що вона зобов`язується зберігати металеву плиту, яку придбав її чоловік ОСОБА_23 за 200 грн. у ОСОБА_24 та ОСОБА_25 (а.п.38 № 0000053);

постановою слідчого про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу- двох-камфорної мелалевої плити та передачу її на зберігання ОСОБА_19 (а.п. 37 № 0000053);

довідкою про вартість чавунної двох-камфорної плити, бувшої в користуванні, що становить 350 грн. (а.п. 55 № 0000053).

Суд, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що винність ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 103 КК України визначено, що при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у ст.ст 65-67 цього Кодексу,враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив злочин у віці до вісімнадцяти років (а.п. 45 № 0000053).

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_25 - його мати ОСОБА_9 показала суду, що син виховувався до десяти років у неповній сім`ї, так як батько помер, в дитинстві син мав судинний синдром, навчається посередньо, завжди допомагає її по господарству, характеризує його, як слухняного. Син переживає за скоєне. Вона має вплив на сина, той прислухається до її думки, а тому вважає, що він зробив належні висновки і ніколи в своєму житті не повторить подібного.

Представник служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА ОСОБА_10 висловила суду думку про те, що ОСОБА_6 після вчинення крадіжки змінив свою поведінку на краще, більш сумлінно ставиться до навчання, усвідомлює про вчинене та розкаюєтся. Заслуговує на мінімальне покарання без ізоляції від суспільства.

Відповідно до звіту від 04 березня 2016 року про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні, який надано службою у справах дітей Мурованокуриловецької РДА - ОСОБА_6 виховувався в неповній сім`ї. Затримки або відхилень від нормального віку немає, розуміє серйозність скоєного, шкодує про свої дії, готовий нести відповідальність, скромний, товариський. В даний час навчається в Михайловецькому аграрному ліцеї. Служба в справах дітей вважає доцільним застосувати найбільш м`ягке покарання до обвинуваченого.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує: ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зокрема, що відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, вчинене ним діяння є злочином середньої тяжкості ; особу винного, який характеризуються позитивно, проживає разом з матір`ю ОСОБА_9 відчимом ОСОБА_26 , братом ОСОБА_27 (а.п. 43 № 0000053), раніше злочинів не вчиняв, на профілактичному обліку не перебуває (а.п. 47, 79 № 0000053), проживає в задовільних матеріально-побутових умовах (а.п. 77 № 0000053).

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілій завданих збитків, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Зважаючи на вищенаведене, суд, з урахуванням наявних кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного, який добре характеризується, приймаючи до уваги висновок та думку придставника служби у справах дітей Мурованокуриловецької райдержадміністрації про мінімальне покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_25 , приходить на підставі ч. 1 ст. 69 КК України до висновку про можливість перейти до іншого більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 185 КК України за цей злочин. Зважаючи на те, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 має самостійний дохід за 2015-2016 рік в сумі 5 467.00 грн., що підтверджено довідкою про доходи (а.п. 47 № 139/127/16-К), суд вважає, можливим обрати більш м`яке покарання у виді мінімального штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначеного ч. 2 ст. 53 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує: ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зокрема, що відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, вчинене ним діяння є злочином середньої тяжкості ; особу винного, який за місцем свого проживання характеризуються позитивно, не судимий (а.п. 42, 48 № 0000053).

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає: щире каяття в скоєному злочині та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

З врахуванням пом`якшуючих обставин, а також враховуючи позицію обвинувачення, бажання обвинуваченого довести своє виправлення на волі, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, без ізоляції від суспільства, а тому вважає за правильне застосувати ст. 75 КК України та призначити йому випробування, обравши покарання у виді одного року обмеження волі, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 1 п. 2, 3 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не обирався.

Речовий доказ металеву двох-камфорну плиту на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України слід повернути ОСОБА_4 .

Що стосується вимоги потерпілої ОСОБА_4 щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 половини витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 в сумі 1 000 грн., то така вимога підлягає до задоволення на підставі ст. 124 КПК України, оскільки вона визнана обвинуваченим ОСОБА_7 та підтверджена довідкою про вартість наданої правової допомоги в сумі 2 000 грн. З даної суми ОСОБА_6 відшкодовано 1 000 грн.

Керуючись ст ст. 349, 368-370, 374, 484 КПК України, суд - У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання з урахуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в рорзмірі 30 (тридцяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 гривень.

ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати по наданню правової допомоги на користь ОСОБА_4 в сумі 1000 гривень.

Речовий доказ чавунну двох-камфорну плиту, повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок у відповідності до ст. 532 КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: