26.09.2016 Справа №1-кп/337/215/2016
Провадження №337/2437/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2016 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.06.2016, приблизно о 10 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «OPEL MOVANO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух заднім ходом по дворовому проїзду вул. Рубана, з боку будинку №15 в напрямку будинку №23 в м. Запоріжжі. В цей час, в районі будинку №15 по вул. Рубана, проїзну частину дворового проїзду, зліва направо за ходом руху автомобіля, під керуванням ОСОБА_6 , перетинала пішохід ОСОБА_4 . Водій ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та п. 10.9. «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», не переконався в безпеці своїх дій, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб та, здійснюючи рух заднім ходом, допустив наїзд задньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_4 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2295 МД від 17.06.2016, пішоходу ОСОБА_4 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не є небезпечними для життя, але такими, що спричинили довготривалий розлад здоров`я, більше 21 дня. Великі садна і синці в області чола, в лівій скроневій області, в області правої щоки, забої і садна в області тіла і кінцівок (більше точна локалізація не зазначена) кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 435/16 від 21.06.2016 в даній дорожньо-транспортній ситуації, дії водія автомобілю «OPEL MOVANO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не відповідали вимогам п.п.10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання ним вимог п.п.10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину повністю визнав, щиро розкаявся у скоєному та пояснив суду, що в червні 2016 року о 10 годині він керував автомобілем Опель в дворі будинку по вул. Рубана. Він рухався заднім ходом та почув галас жінки, він вийшов та побачив що на асфальті лежить ОСОБА_4 . Він запропонував відвезти її до лікарні, але вона відмовилась.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що вона знаходилась у дворі будинку по вул. Рубана на проїжджій частині. Автомобіль, яким керував ОСОБА_6 рухався заднім ходом та наїхав на неї, від чого вона впала на асфальт. Вона відмовилась їхати з ОСОБА_6 до лікарні.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, не одружений, дітей на утриманні не має, раніше не судимий.

Із врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд вирішив не призначати ОСОБА_6 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи обставини скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та з урахуванням позиції прокурора та представника потерпілої, які на позбавленні ОСОБА_6 права керування транспортними засобами не наполягали.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної із лікуванням, в розмірі 15048,43 грн. та моральної шкоди в розмірі 11900 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 вимоги в частині матеріальної шкоди визнав повністю, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди визнав частково на суму 5000 гривень, пояснивши це відсутністю коштів.

Суд, дослідивши докази, які обгрунтовують витрати на лікування ОСОБА_4 , дійшов висновку, що витрачені кошти повністю відповідають понесеним витратам на лікування потерпілої, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Визначаючи ступінь та характер душевних страждань ОСОБА_4 , суд виходить із того, що протиправна поведінка ОСОБА_6 , результатом якої стали тілесні ушкодження, призвела до психологічних переживань потерпілої, вона зазнала фізичного болю, вимушена тривалий час проходити лікування. Суд бере до уваги похилий вік ОСОБА_8 , якій виповнилось 78 років, що безумовно впливає на глибину переживань внаслідок отримання тілесного ушкодження. Тому суд, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вирішив задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у повному обсязі в сумі 11900 гривень.

Оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку на користь держави, процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 703,68 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 15048 (п`ятнадцять тисяч сорок вісім) гривень 43 (сорок три) копійки та моральну шкоду в сумі 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень, судовий збір в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 21 (двадцять одна) копійка.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 703 (сімсот три) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок.

Речовий доказ автомобіль Опель Мовано реєстраційний номер НОМЕР_1 , якй переданий ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, - залишити йому за належністю.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1