Справа № 747/1142/16-к
Провадження№ 1-кс/747/116/16
У Х В А Л А
іменем України

15.11.2016 року смт. Талалаївка

Слідчий суддя Талалаївського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого Талалаївського ВП ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого Талалаївського ВП Прилуцького ВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 13 листопада 2016 року, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До Талалаївського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання старшого слідчого Талалаївського ВП, погоджене з прокурором Талалаївського відділу Бахмацької місцевої прокуратури, про арешт майна, а саме автомобіля «MERСEDES BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 , перини синього кольору та пральної машину «Харків».

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 13.11.2016 року надійшов рапорт о/у СКР Талалаївського ВП про те, що ним в с. Українське було виявлено автомобіль «MERСEDES BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , спільно з яким перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В автомобілі знаходилась перина синьо-білого кольору та пральна машина «Харків». Проведеними заходами встановлено, що дані речі були викрадені ОСОБА_6 з будинку ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 . Відомості за даним фактом внесені до ЄРДР за № 0000328 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що він спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на автомобілі «MERСEDES BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 закупляли в мешканців с. Українське горіхи та пір`я. Коли ОСОБА_5 купляв у місцевого жителя перину, в цей час ОСОБА_9 , не повідомивши нікого, з особистих мотивів пішов до нежитлового господарства в с. Українське та викрав там пральну машинку «Харків».

13.11.2016 року у ОСОБА_5 протоколом огляду тимчасово вилучено автомобіль «MERСEDES BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходилась перина синьо-білого кольору та пральна машина «Харків». На даний час є достатні підстави вважати, що вилучений автомобіль з викраденими речами можу бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Для збереження вказаних відомостей виникла необхідність накласти арешт на автомобіль «MERСEDES BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 , перину синьо-білого кольору та пральну машину «Харків», які постановою слідчого від 13.11.2016 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Тому старший слідчий Талалаївського ВП просить суд накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

Фіксування судового розгляду клопотання за допомогою технічних засобів згідно ст. 107 КПК України не здійснювалось, клопотань від учасників процесуальної дії про фіксацію не надходило.

В судовому засіданні старший слідчий своє клопотання підтримав і просив задовольнити. Заслухавши старшого слідчого, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом є тимчасове позбавлення права на відчуження розпорядження або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди можливої конфіскації майна. Відповідно до норм КПК України, арешт майна також передбачає заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном чи використовувати його. Таким чином, законодавчо передбачено можливість вжити заходів до арешту майна, яке належить виключно підозрюваному або обвинуваченому. Накладення арешту на майно третьої особи встановлено п.2 ч.4 ст. 170 КПК України, яке передбачає виключні випадки накладення арешту на майно третьої особи, у тому разі, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або за нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених в пунктах 1-4 ч.1 ст. 96-2 КК України, яка регламентує випадки застосування спеціальної конфіскації.

З наданих суду матеріалів клопотання вбачається, що власником автомобіля «MERSEDES BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 являється третя особа, яка не причетна до вчинення кримінального правопорушення, особи, відносно яких встановлено та задокументовано правопорушення, не являються власниками вказаного в клопотанні іншого майна, на яке необхідно накласти арешт, стаття, за якою внесені відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань не передбачає конфіскації та спеціальної конфіскації майна.

В клопотанні старшого слідчого необхідність накладення арешту на зазначене майно обґрунтовується тим, що вилучені речі використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди. Використання тимчасово вилученого майна може призвести до зникнення, втрати та пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Однак в клопотанні не зазначено, які саме сліди містять дані речі, що не дає можливості належним чином їх зафіксувати під час кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК. Згідно ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В клопотанні слідчого не зазначено, яким критеріям, викладеним в ст. 98 КПК, відповідають зазначені речі.

У відповідності до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. В клопотанні старшого слідчого не зазначено, в чому полягає необхідність арешту автомобіля та інших речей, власники яких не являються підозрюваними, обвинуваченими, засудженими, фізичною особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Тому суд приходить до висновку, що слідчим в клопотанні не доведена необхідність арешту автомобіля «MERСEDES BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 , перини синьо-білого кольору та пральної машини «Харків», а також наявність ризиків, передбачених п.2 ч.1 ст. 170 КПК України. За таких обставин підстав для накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Талалаївського ВП Прилуцького ВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1