Справа № 203/1978/16-к
У Х В А Л А
іменем України
10 травня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч.1 ст.190, ч. 4 ст. 358 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 22.03.2016р., який надійшов 29.04.2016р. від Прокуратури Дніпропетровської області, суд, -

В С Т А Н О В И В :
29 квітня 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло кримінальне провадження №0000215 від 22.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвалою суду від 04.05.2016 року призначене до підготовчого судового засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вказав, що кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, який підсудний вказаному суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку прокурора та вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з доданим до нього реєстром матеріалів досудового розслідування та кримінальне провадження, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, в порушення зазначеної норми обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, містить лише формулювання обвинувачення та вказівку на підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. Рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії), п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації що до пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. Рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії, п. 34).
Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. Рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції , п. 54).
В свою чергу, сторона обвинувачення, при складанні обвинувального акту, обмежилась лише викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, без конкретизації (формулювання) обвинувачення ОСОБА_4 .

Отже, у зв`язку із наведеним обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 22.03.2016 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч. 4 ст. 358 КК України, повернути прокурору, для виконання вимог ст.291 КПК України.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення, можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1