Справа №459/1283/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Червонограді кримінальне провадження №№0000521 від 17.03.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Волсвин Сокальського району Львівської області, українки, громадянки України, одруженої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючої, з освітою середньою, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ч. 1 ст.164 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_4 з 31.05.2015 року злісно ухиляється від утримання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебувають на її утриманні.
Ведучи впродовж вказаного періоду часу паразитичний спосіб життя, обвинувачена зловживає спиртними напоями, при цьому отримані грошові кошти у вигляді соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї за період часу з березня 2015 року по березень 2016 року у розмірі 15955,40 грн. витратила на особисті потреби, в тому числі на придбання алкогольних напоїв, які систематично розпиває із сторонніми особами по місцю свого проживання, нехтуючи присутністю своїх неповнолітніх дітей, чим позбавляла дітей належного забезпечення одягом, продуктами харчування, постільною білизною, речами першої необхідності та особистої гігієни.
В результаті проведеного комісійного обстеження квартири АДРЕСА_2 , де проживає обвинувачена ОСОБА_4 спільно зі своїми неповнолітніми дітьми, встановлено, що у житловому приміщенні порушено санітарно-гігієнічний стан, у кімнатах бруд та антисанітарія, розкидані речі, що унеможливлює проживання там неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав за згодою учасників судового провадження недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченої, матеріалів цивільного позову, оскільки докази ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 у пред`явленому їй обвинуваченні свою вину визнала повністю. Суду пояснила, що дійсно вона не займалася вихованням дітей. Кошти витрачала на власні потреби та спиртне. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.
У судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_5 підтримав заявлений потерпілою ОСОБА_9 цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. Просить його задовольнити.
Дослідивши всі зібрані матеріали справи, суд вважає, що вина обвинуваченої у судовому засіданні доведена повністю.

Вина її у тому, що вона вчинила злісне ухилення від утримання неповнолітніх дітей, що перебувають на її утриманні.
Дії обвинуваченої вірно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчиненого злочину.
Щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину як обставини, що пом`якшують її покарання.
Разом з тим суд враховує і особу обвинуваченої, що є людиною молодого віку, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе при обранні їй покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи вимоги за цивільним позовом потерпілої суд прийшов до висновку, що такі не підлягають до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Аналогічні обов`язки визначені в ст.ст.150, 151, 180, 181 СК України.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_9 являється бабою неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Статтею 258 ЦК України передбачено право баби звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до суду без спеціальних на те повноважень.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно із ч.3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Проте цивільним позивачем не надано переконливих доказів того, що діями обвинуваченої їй завдано моральної шкоди та в чому вона безпосередньо полягає, а судом таких не здобуто. Тому суд прийшов до висновку, що заявлений цивільний позов є безпідставний і такий, що до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити їй покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1