Справа № 333/2188/16-к
пр. № 1-кп/333/315/2016
УХВАЛА

06 травня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при розгляді у судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадження судді ОСОБА_1 знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 внесений до єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000729 від 14.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України

07.03.2016 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою спливає 06.05.2016 року включно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, вважають за доцільне обрати запобіжний захід у вигляд домашнього арешту, оскільки прокурор не довів наявність ризиків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст.. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Постановляючи 07.03.2016 року ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, суд виходив з того, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від суду та вчинити іншій злочин.
На сьогоднішній день у суду не має підстав вважати, що ризики змінились, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає для зміни запобіжного заходу.
Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, відносно обвинувачених не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183, 194, 314-316, 331, 372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Продовжити захід забезпечення кримінального провадження - тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, тобто до 05.07.2016 року включно.

Копію ухвали направити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя та учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: ОСОБА_1