Провадження № 1-кс/200/8105/16
23 серпня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії та повернути тимчасово вилучене майно, -
19 серпня 2016 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій він прохає зобов`язати уповноважену особу СУ ГУ НП України повернути йому безоплатно автомобіль марки Джиллі, моделі ФЕ-2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Скаргу обґрунтовує наступним чином. Так, 28 липня 2016 року, поблизу б. № 9-б по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпрі, сталася ДТП за участю автомобілю марки Джиллі, моделі FE-2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував він, та мотоциклу марки Хонда, державний реєстраційний н6омер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 . При огляді слідчою групою місця події ДТП, протоколом огляду слідчий у нього вилучив його автомобіль, пояснивши, що автомобіль буде зберігатися на штрафному майданчику по вул. Малиновського у м. Дніпропетровську. Таким чином, автомобіль є тимчасово вилученим майном. У період часу з 28 липня по 19 серпня 2016 року слідчий жодних слідчих дій з його автомобілем не проводив, у порядку ч. 5 ст. 171 КПК України до суду з клопотанням про накладення арешту на його автомобіль не звертався, так як його ніхто у судове засідання для розгляду клопотання слідчого про арешт його майна не викликав. Через це, 29 липня 2016 року слідчий повинен був повернути йому його майно, що не зробив. У справі він має статус свідка. Навіть, якщо його автомобіль слідчим визнано речовим доказом, він повинен бути повернутий йому для зберігання, так як нормами КПК України не передбачено підстав для утримання слідчим речового доказу без надання слідчим суддею доступу до нього. Спираючись на норми Конституції України, міжнародного законодавства, ст. 303 КПК України, вважає, що має право на задоволення скарги.
У судовому засіданні скаржник свою скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що після повернення не збирається ремонтувати свій автомобіль, так як вважає винним у вчиненні ДТП ОСОБА_5 , а тому зацікавлений у тому, щоб зберегти його у тому вигляді, у якому він є зараз, щоб доказати свою невинуватість.
Захисник скаргу підтримав, прохав задовольнити із наведених скаржником підстав. Пояснення надав аналогічні тексту скарги та поясненням скаржника. Додатково пояснив, що підставою для отримання назад автомобілю є його руйнування на відкритому штрафному майданчику від дій природних сил - опадів та сонця. Задля забезпечення його утримання, до завершення досудового слідства, у тому вигляді, у якому він є натепер, його слід повернути власнику, який буде його зберігати у власному гаражі.
Слідчий належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, однак у судове засідання не з`явився, письмових заяв та клопотань суду не надав. Скаржник та адвокат не заперечували проти розгляду скарги за відсутності слідчого. З цих підстав скаргу, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянуто за відсутності слідчого та прокурора і винесено ухвалу.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 237 КПК України, при огляді слідчий має право оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження; вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, що вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Нормою ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно негайно повинно бути повернуто особі, у якої його було вилучено. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (процесуальні дії), які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, володільцем тимчасово вилученого майна, його захисником. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Згідно з вимогами ч. 3 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, заслухавши пояснення скаржника і адвоката, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 26, 303, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії та повернути тимчасово вилучене майно задовольнити.
Зобов`язати начальника СВ ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_3 вилучений у нього 28 липня 2016 року при огляді місця вчинення ДТП, легковий автомобіль марки Джиллі, моделі FE-2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого він є.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1