Справа № 646/4004/16-к
№ провадження 1-кс/646/2172/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.04.16 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в межах матеріалів кримінального провадження №0002480 від 25.07.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.190, ч.2 ст.15 ч.3 ст.190, ч.1 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна-
ВСТАНОВИВ:
14.04.2016 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в межах матеріалів кримінального провадження №0002480 від 25.07.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.190, ч.2 ст.15 ч.3 ст.190, ч.1 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна.
З клопотання слідчого вбачається, 24.07.2014 до Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 , про те, що невстановлена особа, шахрайським шляхом під приводом укладання договору позики, заволоділа належною йому квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинила матеріальні збитки у великих розмірах.
Відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002480 від 25 липня 2014, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
Крім того, 24.04.2015 до СВ Фрунзенського РВ надійшли матеріали виконання доручення по кримінальному провадженню №0002480, під час виконання якого було встановлено, що невстановлені особи, продовжують свою злочинну діяльність, а саме шахрайським шляхом, під приводом укладання договору іпотеки на суму 15 тис. доларів США, намагаються заволодіти квартирою АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , тим самим останньому будуть завдані збитки, відповідно до звіту про оціночну вартість квартири на суму 646 213 грн., у великих розмірах.
Відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001017 від 25 квітня 2015, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України.
25.04.2015 на підставі постанови прокурора прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_6 вказані провадження були об`єднані в одне провадження, яке зареєстровано в ЄРДР за №0002480 від 25.07.2014.
Досудовим розслідуванням встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 її спадкоємці ОСОБА_8 та ОСОБА_5 з метою вступу у спадщину померлої 07.03.2015 надали довіреність на ім`я ОСОБА_9 щодо представлення їх інтересів.
Після підписання вказаних довіреностей ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_10 відібрав у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 паспорти громадян України та правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_2 та в подальшому передав їх ОСОБА_10 де вони перебувають до теперішнього часу.
Після вступу ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в спадщину 30.03.2015 та отримання відповідного свідоцтва, ОСОБА_8 будучи, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №651 від 24.07.2015, хворим на параноїдальну форму шизофренії та станом на 31.03.2015 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, 30.03.2015 прибув разом із батьком ОСОБА_5 , за вказівкою ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , до приватного нотаріуса ОСОБА_12 де перебували останні та будучи впевненими, що документи, які їм надані ОСОБА_12 будуть сприяти, зі слів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , документуванню неправомірних дій нотаріусів м. Харкова, не маючи можливості ознайомитись із текстом документу наданого ОСОБА_12 , підписали договір іпотеки згідно якого ОСОБА_11 передав у власність ОСОБА_8 та ОСОБА_5 готівку у розмірі 15 тис. доларів США, які фактично передані не були.
Прокурор зазначив, що в подальшому, представник ОСОБА_11 ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_10 , який не повернувши правовстановлюючих документів на квартиру ОСОБА_14 власникам, звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за договором іпотеки від 30.03.2015 також ОСОБА_11 звернувся до апеляційного суду Харківської області зі скаргою на рішення Чугуївського районного суду Харківської області щодо накладення арешту на квартиру ОСОБА_14 .
Крім того, в ході досудового слідства встановлено, що невстановлені особи після смерті громадянки ОСОБА_15 , з метою подальшого переоформлення квартири в якій остання проживала до своєї смерті, тобто до 14.06.2014, використали паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Червонозаводським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 та від імені ОСОБА_16 вжили заходів направлених на заволодіння шахрайським шляхом квартирою ОСОБА_15 тим самим, враховуючи відсутність в останньої спадкоємців, державі будуть завдані збитки, відповідно до звіту про оціночну вартість квартири АДРЕСА_3 на суму 360 800 грн., тобто у великих розмірах.
Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 22лютого 2016, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15, ч.3 ст.190 КК України.
25.02.2016 на підставі постанови прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 вказані провадження були об`єднані в одне провадження, яке зареєстровано в ЄРДР за №0002480 від 25.07.2014.
Розслідуванням встановлено, що згідно даних автоматизованої бази «АРМОР» паспорт серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_16 рахується як втрачений 25.09.2007.
Відповідно до отриманих в ході розслідування даних встановлено, що у вказаному паспорті було зроблено запис щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_16 06.10.2004 та про реєстрацію останнього 20.10.2004 за адресою АДРЕСА_4 , тобто за останнім місцем мешкання ОСОБА_15 , проте, згідно інформації з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований 27.08.2002 за адресою: АДРЕСА_5 та більше жодної інформації щодо зміни реєстрації останнім не має.
При цьому, розслідуванням встановлено, що у зазначений вище паспорт вклеєне фотокартку ОСОБА_17 , який 26.06.2015 за вказівкою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прибувши, разом із колишніми слідчими Московського РВ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , до приватного нотаріуса ОСОБА_20 , де під особистим контролем представників вказаної групи видав довіреність від імені ОСОБА_16 на ім`я ОСОБА_21 щодо представлення його інтересів в оформленні спадщини на квартиру ОСОБА_15 , на що фактично права не мав.
Крім того, в ході досудового слідства встановлено, що невстановлені особи після смерті громадянина ОСОБА_22 , з метою подальшого переоформлення квартири в якій проживав до своєї смерті останній, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , використали підроблені документи, а саме посвідку на постійне проживання в Україні виданої УГІРФО ГУМВСУ в Харківській області 19.03.2012 на ім`я ОСОБА_22 серії НОМЕР_2 з метою заволодіння шахрайським шляхом квартирою ОСОБА_23 тим самим спадкоємцям будуть завдані збитки, відповідно до звіту про оціночну вартість квартири АДРЕСА_6 на суму 324 786 грн., тобто у великих розмірах.
Прокурор зазначив, що відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000219 від 24лютого 2016 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15, ч.3 ст.190 КК України.
26.02.2016 на підставі постанови прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 вказані провадження були об`єднані в одне провадження, яке зареєстровано в ЄРДР за №0002480 від 25.07.2014.
Під час розслідування встановлено, що відповідно до інформації ГУДМСУ в Харківській області посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_2 видано 18.04.2012 на ім`я громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_24 , а аналогічна посвідка від 19.03.2012 взагалі не значиться.
В подальшому, 12.10.2015 ОСОБА_25 , за вказівкою ОСОБА_10 , прибув разом з колишнім слідчим Московського РВ ОСОБА_19 до Другої ХДНК де з використанням підробленої посвідки на постійне проживання в Україні на ім?я ОСОБА_22 подав заяву про вступ у спадщину залишену після смерті ОСОБА_26 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому сам ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_3 також помер.
Подавши заяву про вступ у спадщину ОСОБА_25 використовуючи вказану посвідку 12.11.2015 за вказівкою ОСОБА_10 прибув до приватного нотаріуса ОСОБА_27 , де видав від імені ОСОБА_22 довіреність на ім`я ОСОБА_19 про представлення його інтересів щодо вступу у спадщину після смерті ОСОБА_26 .
У ході досудового розслідування отримано ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.03.2016 щодо надання дозволу на проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_7 , за місцем реєстрації ОСОБА_9 , з метою відшукання і вилучення документів, нотатків, печаток, чорнових записів та інформаційних носіїв (жорстких дисків), а також інших речей та документів,документів, грошових коштів отриманих незаконним шляхом, які мають доказове значення для встановлення істини під час досудового розслідування та розгляду обвинувального акту в суді.

13.04.2016 за вказаною адресою за дорученням старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_28 слідчим в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_29 проведено обшук та вилучено: системний блок «Персональний комп`ютер «СМІТ» ТУ У 23333098.001-99; s/n 0940613, мобільний телефон Samsung GT-S5230, IMEI НОМЕР_3 , мобільний телефон Sony Ericsson K700i, IMEI НОМЕР_4 , мобільний телефон Samsung GT-S5230, IMEI НОМЕР_5 , мобільний телефон Nokia 101, IMEI 1) НОМЕР_6 ; IMEI 2) НОМЕР_7 , флеш-накопичувач International airport Kharkiv DCH investment management, згідно Протоколу обшуку доданому до клопотання.

Прокурор зазначив, що на тимчасово вилучене майно під час обшуку, , оскільки необхідно встановити всі обставини у кримінальному провадженні згідност.91 КПК України.
Прокурор просив клопотання задовольнити.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора , дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна;2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.
Згідно вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після його вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні першого слідчого відділу прокуратури Харківської області знаходиться кримінальне провадження №0002480 від 25.07.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.190, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 15, ч.3 ст.190 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що під час обшуку від 13 квітня 2016 року, в будинку за адресою: АДРЕСА_7 речі, за місцем реєстрації ОСОБА_9 , вилучені речі, що підтверджується Протоколом обшуку від 13.04.2016 року долученого до матеріалів клопотання.

Згідно п. 4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, якщо є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Таким чином, мається правова підстава, передбачена п.4 ч.2 ст.167 КПК України для накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час обшуку від 13 квітня 2016 року, в будинку за адресою: АДРЕСА_7 речі, за місцем реєстрації ОСОБА_9 .
Наслідки арешту майна не вплинуть на порушення прав і законних інтересів його володільця ОСОБА_9 оскільки вилучене тимчасово майно не є речами першої необхідності, що використовується щоденно у побуті, а також те, що майно здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення. Тобто, накладення арешту на зазначене майно не спричинить негативних наслідків для володільця чи власника.
В той же час перебування тимчасово вилученого майна у його володільця ОСОБА_9 може призвести до його зникнення чи втрати, що в кінцевому результаті може перешкодити кримінальному провадженню та встановленню обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України.
Арешт тимчасово вилученого майна полягає в забороні користуватися та розпоряджатися ним володільцю та власнику.
Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.
Слідчий суддя вважає, що слідчий довів необхідність накласти арешт на тимчасово вилучене майно, оскільки існують підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження.
З урахуванням зазначених вимог, слідчий суддя дійшов до висновку про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Керуючись ст.ст. 167-169, 170, 171, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в межах матеріалів кримінального провадження №0002480 від 25.07.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.190, ч.2 ст.15 ч.3 ст.190, ч.1 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна- задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час обшуку від 13.04.2016 року в будинку за місцем реєстрації ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_7 речі, а саме:

системний блок «Персональний комп`ютер «СМІТ» ТУ У 23333098.001-99; s/n 0940613, мобільний телефон Samsung GT-S5230, IMEI НОМЕР_3 , мобільний телефон Sony Ericsson K700i, IMEI НОМЕР_4 , мобільний телефон Samsung GT-S5230, IMEI НОМЕР_5 , мобільний телефон Nokia 101, IMEI 1) НОМЕР_6 ; IMEI 2) НОМЕР_7 , флеш-накопичувач International airport Kharkiv DCH investment management.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в порядку, вказаному в резолютивній частині ухвали.
Майно, на яке накладено арешт, зберігати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджений постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104.
Володілець майна, власник майна, представник якого не був присутній при розгляді питання про арешт тимчасового вилучення майна, мають права заявити клопотання про скасування арешту тимчасово вилученого майна повністю або частково.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1