Провадження по справі 1-кп/521/724/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 23 липня 2016 року за № 0001601, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, має середню освіту, не працює, не одружений, не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 22 липня 2016 року приблизно о 21 годині 40 хвилин, знаходячись на вул. Розумовська, 27 у м. Одесі, маючи умисел на відкрите викрадення майна, підійшов до ОСОБА_5 , швидко та несподівано для неї вихопив з її руки мобільний телефон «Samsung», в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Lifecell», тобто відкрито викрав його, після чого вдався до втечі. Проте, виконавши усі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, закінчити його не зміг, оскільки був затриманий перехожими громадянами та співробітниками поліції в результаті безперервного переслідування, що попередило завдання майнової шкоди ОСОБА_5 на суму 1000 грн.

Своїми діями, які виразилися у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна шляхом грабежу, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме поясненнями обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 , повністю визнавши себе винним у скоєнні злочину, пояснив суду, що, не маючи роботи, перебував у скрутному матеріальному становищі. 22 липня 2016 року ввечері на вул. Розумовській у м. Одесі побачив потерпілу, яка тримала в руці мобільний телефон, і вирішив його викрасти, щоб в подальшому продати. Вихопив телефон у Володіної і побіг, але був затриманий перехожими. У скоєному розкаюється. На цей час не має постійного місця роботи, але знаходить тимчасові заробітки, останній раз, вже під час розгляду справи судом, працював як найманий працівник по виготовленню тротуарної плитки.

Відповідно до ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винен у скоєнні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна шляхом грабежу.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не має постійного місця роботи, але прикладає зусилля для її пошуку, за місцем реєстрації характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, оскільки він повністю визнав свою вину в інкримінованому злочині та дав правдиві пояснення про обставини його вчинення.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості. Крім того суд враховує особу винного, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді штрафу.
Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ мобільний телефон, переданий на зберігання Потерпілій ОСОБА_5 , необхідно залишити їй.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Речовий доказ мобільний телефон, переданий на зберігання Потерпілій ОСОБА_5 , залишити їй.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1