Справа № 367/3009/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1009/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 06.10.2016

УХВАЛА
Іменем України
06 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про його умовно - дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із клопотанням про звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково відповідно до ст.. 81 КК України.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 травня 2016 року клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання було залишено без задоволення Своє рішення суд мотивував тим, що вирішальним фактором є не факт відбування покарання засудженим встановленої частини покарання, а саме його виправлення, а відтак, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому підстав для його умовно-дострокового звільнення немає.

На вищезазначену ухвалу, засудженим подано апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 травня 2016 року та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 . Посилається на те, що судом не враховано, що він має позитивну характеристику та другу групу інвалідності, і постійно хворіє.

Заслухавши суддю-доповідача,

прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За змістом статті 81 КК України та згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», однією з умов для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Сумлінне ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно - корисній праці, систематичним виконанням трудових обов`язків, відсутністю трудових порушень за весь час відбування покарання.

Колегією суддів встановлено, що вироком Петровського районного суду м. Донецька від 10.04.2012 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання засудженому рахується з 17.11.2011 року, з моменту взяття під варту. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03.02.2016 року засудженому було зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 17.11.2011 року по 27.04.2012 року. Згідно із довідкою Начальника відділу КВСР станом на 17.05.2016р. невідбута частина покарання складає 2 роки 21 день.
Разом з тим, ОСОБА_7 з 05.07.2012 року по 31.08.2015 року відбував покарання у Петрівській ВК № 49 Кіровоградської області, за час відбуття покарання допускав порушення вимог режиму відбування, мав 14 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку та отримав 3 заохочення правами начальника відділення за активну участь у благоустрої відділення та прилеглої території. Згідно із характеристиками на засудженого від 11.06.2015р. не став на шлях виправлення та не заслуговує на заміну покарання більш м,яким.
Відповідно до характеристики від 23.07.2015р. засуджений ОСОБА_7 почав ставати на шлях виправлення.
До Бучанської ВК № 85 засуджений ОСОБА_7 прибув для відбуття покарання 18.09.2015 року та відповідно до характеристики засудженого від 17.05.2016 року по прибуттю в колонію був працевлаштований днювальним на відділенні на загальних підставах без оплати праці, згідно із довідкою головного бухгалтера заробітна плата йому не нараховувалась. Згідно із довідкою про заохочення та стягнення від 17.05.2016 року встановлений режим покарання порушував, за що отримав 04.12.2015р. одне стягнення - ДІЗО 7діб, яке знято єдиним отриманим 29.02.2016р. заохоченням під час відбування покарання в БВК № 85 за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Рішенням комісії БВК №85 Київської області, спостережної комісії Ірпінського міськвиконкому Київської області від 01.04.2016 року було відмовлено в поданні по умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 , згідно ст. 81 КК України, як такому, що сам відмовився, в зв`язку з тим, що самостійно подав клопотання до суду.
Як вбачається із матеріалів особової справи, наданою представником колонії в судове засідання апеляційного суду, засуджений ОСОБА_7 за час відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі має лише чотири заохочення, та лише одне з яких отримав БВК №85. При цьому за час відбування покарання засуджений мав 15 стягнень, одне з яких у вигляді ДІЗО отримав вже після того, як отримав характеристику, що стає на шлях виправлення та заміну режиму відбування покарання з максимального рівня безпеки на середній рівень, що свідчить про те, що засуджений не може стримувати себе від порушень режиму відбування покарання та порушень правил внутрішнього розпорядку.
При вирішенні питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 суд першої інстанції належним чином врахував дані про особу засудженого, який неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, неодруженого.

Твердження засудженого про те, що судом першої інстанції не вивчалася особова справа засудженого ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення суд належним чином врахував у своєму рішенні дані про особу ОСОБА_7 , а саме характеристику засудженого, довідку про наявність стягнень та заохочень, копії вироків щодо засудженого, довідку про відбутий строк покарання( а.с.10-27).

А також, щодо стану здоров`я, на що посилається в апеляційній скарзі засуджений, то в матеріалах даного кримінального провадження є медичні довідки, які спростовують доводи про не працездатність та неможливість подальшого відбування покарання. ( а.с. 28, 35).

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 станом на час прийняття рішення судом першої інстанції не довів своє виправлення.

За таких обставин ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 17 травня 2016 року відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, а тому вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) залишити без задоволення.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення залишити без змін.

СУДДІ:

______________________ ______________________ _______________________