Провадження № 1-кп/521/201/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю прокурорів - ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисника-адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чарівне, Гуляьпільського р-ну, Запорізької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.02.2014 року, Малиновським р/с м. Одеси, за ст. ст. 289 ч. 1, 75, 76 КК України, до 3 років п/в, з випробувальним строком на 1 рік,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України (обвинувачення змінене на стадій судового розгляду по кримінальному провадженню), -

В С Т А Н О В И В:

На початку травня 2015 року, ОСОБА_9 , будучи цивільною особою, прибув до м. Одеси з Запорізької області, де на вулиці Бахчовій в м. Одесі зустрівся зі своїми колишніми військовослужбовцями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та запропонував останнім вночі викрасти дизельне пальне зі складу пально-мастильних матеріалів в/ч НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , на що останні погодились.

Надалі, відповідно до розподілених ролей, о 01:00 годин 04.05.2015 року, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, через паркан, проникли на територію складів в/ч НОМЕР_1 , а ОСОБА_11 у свою чергу, залишився чекати їх біля паркану на АДРЕСА_3 .

У подальшому, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, таємно проникли у сховище ремонтно-технічної майстерні та викрали з нього 7 каністр наповнених дизельним пальним «Л-02-62», ємкістю по 20 літрів кожна, загальною вартістю, згідно висновку експерта, 3529,96 гривень. Після викрадення вказаного військового майна, у період з 01:00 до 02:00, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перебували у сховищі ремонтно-технічної майстерні парку в/ч НОМЕР_1 , очікуючи зручного моменту для проникнення на територію складу пально-мастильних матеріалів.

Дочекавшись, коли патрульний залишить маршрут патрулювання біля складу пально-мастильних матеріалів, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , через паркан території складів в/ч НОМЕР_1 , передали ОСОБА_11 викрадені зі сховища ремонтно-технічної майстерні, 7 каністр дизельного пального «Л-02-62», ємкістю 20 літрів кожна, які останній приховав у кущах на АДРЕСА_3 .

У подальшому, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , продовжуючи свої протиправні дії, через паркан проникли на територію сховища ПММ в/ч НОМЕР_1 , де, шляхом злому вхідних дверей сховища зберігання технічних засобів служби пального, проникли у його приміщення та викрали 22 каністри, ємкістю 20 літрів кожна, загальною вартістю 11094,16 гривень. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , із використанням вказаних каністр, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, вчинили викрадення 440 літрів дизельного пального, вартістю 8993,60 гривень, з паливозаправника на базі автомобіля «Урал», розташованого на території складу пально-мастильних матеріалів.

Заповнені викраденим дизельним пальним 22 каністри, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , через паркан території складів в/ч НОМЕР_1 , передали ОСОБА_11 , який приховав їх у кущах на вулиці Бахчовій в м. Одесі.

У подальшому, залишивши територію складів в/ч НОМЕР_1 , через паркан, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , разом із ОСОБА_11 , перенесли викладені 29 каністр, наповнені 580 літрами дизельного пального «Л-02-62», по вулиці Бахчовій в м. Одесі, на відстань приблизно 150 метрів, від паркану в/ч НОМЕР_1 .

Після чого, за попередньою домовленістю із ОСОБА_9 , на вулицю Бахчову в м. Одесі, о 05:00 годин 04.05.2015 року, прибули автомобілі «Таврія», синього кольору, та «Сеат», жовтого кольору, під керуваннями громадян ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які передали ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 200 доларів США, за передані їм пально-мастильні матеріали.

Реалізувавши викрадене майно в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , розподілили отримані грошові кошти у сумі 200 доларів США між собою у рівних частках, після чого, вибули за місцями проживання

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Окрім повного визнання вини, винність обвинуваченого ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких, відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ст. 185 ч. 3 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

При визначені виду та міри покарання за скоєння ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених злочинів, визнання вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, позитивна характеристика за місцем навчання.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає обставинами, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб.

При викладених обставинах, приймаючи до уваги всі обставини скоєного кримінального правопорушення, а також, те що вина ОСОБА_9 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, з урахуванням суспільної небезпечності скоєного ОСОБА_9 кримінального правопорушення, суд вважає, що його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень не можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, враховуючи позицію державного обвинувача який просив суд призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі не у максимальній межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а також, приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає можливим, призначаючи ОСОБА_9 покарання, визначити строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі не у максимальній межі санкції інкримінованої статті КК України.

Вирішуючи долю речових доказів по кримінальному провадженню, суд керується вимогами ст. 100 КПК України, на підставі чого, вважає необхідним: речові докази по кримінальному провадженню вважати повернутими за належністю.

Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат, суд керується нормами ст. 124 КПК України.

Згідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, вартість проведеної експертизи в рамках кримінального провадження, складає 491,04 гривен ь. Солідарна частина (кримінальне правопорушення вчинене за попередньою змовою трьома особами) вказаної суми підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави (на підставі «Інструкції про порядок і розміри компенсації витрат...», затвердженої постановою КМУ № 710 від 01.07.1996 року, із змінами та доповненнями).

Вирішуючи уточнений цивільний позов військової прокуратури Одеського гарнізону ПРУ в інтересах позивача в/ч НОМЕР_1 , суд керується вимогами ст. ст. 1166 ЦК України. При викладених обставинах, цивільні вимоги потерпілої сторони в/ч НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_9 матеріальної шкоди у розмірі 8826,44 гривні, суд задовольняє в повному обсязі, з урахуванням доведеності вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення та визнання останнім цивільних вимог в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 349, 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_9 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14.05.2015 року, та, на підставі ст. 72 КК України /із змінами, внесеними згідно із Законом № 838-VIII від 26.11.2015 року/, зарахувати обвинуваченому в строк відбування покарання, строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до дати набрання вироком чинності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком чинності залишити без змін.

Речові докази по кримінальному провадженню вважати повернутими за належністю.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави, солідарно, частину витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування у сумі 163 /сто шістдесят три/ гривні 68 копійок.

Уточнений цивільний позов військової прокуратури Одеського гарнізону ПРУ, в інтересах позивача в/ч НОМЕР_1 , про стягнення з ОСОБА_9 на користь в/ч НОМЕР_1 коштів, в рахунок відшкодування збитків, завданих вчиненим ним кримінальним правопорушенням задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь в/ч НОМЕР_1 8826 /вісім тисяч вісімсот двадцять шість/ гривень 44 копійки.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1