АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Чернівці 20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
та захисників ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 жовтня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно матеріалів досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000546 від 15.10.2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хотин, Чернівецької області, громадянина України, неодруженого, тимчасово не працюючого, із вищою освітою, раніше не судимого - задоволено та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 год. 00 хв. 14 грудня 2016 року.

У клопотанні слідчого зазначено, що 14.10.2016 року, приблизно о 19 год. 30 хв., водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «BMW 520», номерний знак НОМЕР_1 , Республіки Польша, рухався по автодорозі Н-03 сполученням «Житомир - Чернівці» зі сторони м. Чернівці в напрямку м. Хотин.

Проїжджаючи по 342 км + 750 м. вказаної автодороги, водій ОСОБА_9 , рухаючись поза межами населених пунктів в адміністративно - територіальних межах Новоселицького району, не врахувавши дорожньої обстановки, не правильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, допустив виїзд керованого ним автомобіля вліво, на зустрічну смугу руху, при цьому перетнувши горизонтальну дорожню розмітку 1.1 ПДР «вузька суцільна лінія»,

Провадження №11- сс/794/175/16 р. Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10
Категорія: ст. 193 КПК України Доповідач: ОСОБА_1
де скоїв зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Mazda 626», номерний знак НОМЕР_2 , Республіки Молдова, під керуванням ОСОБА_11 , громадянина Республіки Молдова.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Mazda 626», ОСОБА_11 , 1978 року народження та малолітня пасажирка ОСОБА_12 , 2012 р.н. загинули.

Також, тілесні ушкодження отримала пасажирка даного транспортного засобу - ОСОБА_13 , 1992 року народження, з якими госпіталізована в реанімаційне відділення Новоселицької ЦРЛ.

Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_9 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1 та горизонтальної розмітки 1.1 встановлених «Правилами дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року. Крім цього, водій ОСОБА_9 , безпосередньо після транспортної пригоди, завідомо знаючи, що такими своїми діями він поставив Bondarciuc Serghei, Bondarciuc Natalia та Bondarciuc Ilona, в небезпечний для життя стан, залишивши останніх на місці події в безпорадному стані, позбавлених можливості вжити заходів до самозбереження, не переконався чи потребують вони допомоги, не викликав бригаду швидкої медичної допомоги, а умисно залишив їх у небезпеці, після чого з місця події зник.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, не погоджується з такою позицією суду і вважає, що обрання відносно підозрюваного такої крайньої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою є необґрунтованим.

Посилається на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам КПК, оскільки до нього не додані копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання. При розгляді клопотання суд врахував докази, які не були надані разом з клопотанням та не були досліджені в судовому засіданні і не є належними.

Крім того, вказує на факт недоведеності з боку прокурора недостатності підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд мав право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той. що зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, проте суд навіть не розглядав таку процесуальну можливість, хоча саме такий підхід відповідав би необхідності об`єктивного та неупередженого розгляду клопотання прокурора, в якому йшлося про обмеження основного права людини - на свободу та недоторканість.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги сторони захисту, думку захисника ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляцію та просив скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний щодо ОСОБА_7 , міркування прокурора з цього приводу, який просив апеляцію захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Чернівецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286, ч.3 ст. 135 КК України, у вчиненні яких 15.10.2016 року повідомлено про підозру ОСОБА_14 ..

Вказані кримінальні правопорушення, відповідно до ч.3 ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Колегія суддів знаходить безпідставними та необґрунтованими доводи апеляційної скарги на те, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 послався на неналежні докази. Так, як слідчий суддя у відповідності до ч. 4 ст. 193 КПК України витребував у слідчого додаткові матеріали та дослідив їх в судовому засіданні. Зокрема слідчим суддею досліджувалися протокол огляду місця події та протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 ..

На підставі дослідження наданих доказів та матеріалів клопотання, слідчий суддя вірно прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286, ч.3 ст. 135 КК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя правильно дійшов до висновку, про існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості підозрюваного, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та можливе покарання за нього, переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта в цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді стосовно того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання цим ризикам.

У зв`язку з вище викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, як про це апелює сторона захисту.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 422 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 год. 00 хв. 14 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3