Справа №296/3990/16-к
Провадження №1-кп/0274/343/16
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07.10.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,
суддів . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,
прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,
захисників. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
в ході судового розгляду кримінального провадження №0000020 по обвинуваченню ОСОБА_8 за ст.258-3 ч.1 КК України, ОСОБА_9 за ст.ст.258-3 ч.1, 258-2 ч.2, 161 ч.1, КК України,
в с т а н о в и в:
На розгляді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ст.258-3 ч.1 КК України, ОСОБА_9 за ст.ст.258-3 ч.1, 258-2 ч.2, 161 ч.1 КК України.
На даний час обвинувачений ОСОБА_8 утримується під вартою. Строк застосування вказаного запобіжного заходу відносно обвинуваченого закінчується 07.10.2016р. У зв`язку з тим, що розгляд провадження до вказаної дати завершити неможливо, прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії попередньо обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу ще на шістдесят днів. На думку прокурора, попередньо визнані судом ризики не зменшились та продовжують існувати. Обвинувачений може переховуватись від суду, шляхом перетину кордону України та використання злочинних зв`язків здобутих на тимчасово непідконтрольній державі території, незаконного впливати на свідків, знищити або спотворити речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_8 щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив. Вважає, що будь-яких підстав для його утримання під вартою немає, оскільки твердження сторони обвинувачення безпідставні. Потреби впливати на свідків він не має, спілкуватись із представниками ДНР або залишати місце проживання не збирається. Вважає, що правоохоронні органи та суд виконують політичне замовлення щодо нього. Строк дії попередньо обраного йому запобіжного заходу закінчився, тому суд зобов`язаний його звільнити з-під варти.
Захисник ОСОБА_7 у вирішенні питання продовження строку дії запобіжного заходу підтримав позицію свого підзахисного. Також вважає, що строк дії попередньо обраного запобіжного заходу закінчився, у зв`язку з чим обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.
Захисник ОСОБА_6 стверджує, що при вирішенні питання продовження строку дії запобіжного заходу прокурором і судом порушуються міжнародні правові норми, а також норми українського законодавства. Вважає, що клопотання прокурора повинно було бути подане за п`ять днів до закінчення строку дії попередньо обраного запобіжного заходу, а обґрунтованість підозри і наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України щоразу повинні підтверджуватись долученими до клопотання доказами. При цьому кожен раз посилається на положення Кримінального процесуального кодексу, якими встановлено порядок обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Звертає увагу суду на надмірну тривалість судового засідання та необхідність звільнення ОСОБА_8 з-під варти.
Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу та необхідності продовження строку його дії.

Так, на даний час судовий розгляд у кримінальному провадженні триває, проте обвинувачений від дачі показів на даний час відмовився, допит свідків у справі не завершено, документальні та інші докази судом не досліджувались.

Обґрунтованість підозри та доведеність ризиків передбачених ст.177 КПК України було перевірено судом на стадії обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого. Обставини, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінились.

ОСОБА_8 продовжує обвинувачуватись у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років. Тяжкість обвинувачення та обставини вчинення кримінальних правопорушень дають підстави вважати, що ризики зазначені у ст.177 КПК України, які враховувались при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 не зменшились та не відпали, він може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, знищити або спотворити речей і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Поведінка обвинуваченого а також його захисників під час проведення судових засідань 03.10.2016р. та 06.10.2016р., яка виразилась у намаганні перешкодити розгляду питання доцільності продовження строку утримання обвинуваченого під вартою у не процесуальний спосіб: шляхом безпідставної неявки у судове засідання захисників, не підкріплених жодними об`єктивними доказами тверджень про погіршення стану здоров`я, необґрунтованої відмови від участі у процесі найнятого та призначеного захисників, особистої демонстративної відмови від участі у судовому засіданні під час перебування у приміщенні суду, також свідчить про факт існування ризиків наведених вище.

Строк дії попередньої ухвали суду про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого закінчується о 24 годині 00 хвилин 07.10.2016р., у зв`язку з чим твердження сторони захисту та ОСОБА_8 про необхідність негайного звільнення останнього з-під варти на увагу не заслуговують.

Інші наведені в запереченні захисника ОСОБА_6 не спростовують наведених вище висновків суду щодо обґрунтованості підозри та продовження існування попередньо визнаних ризиків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.314-316 КПК України суд,
п о с т а н о в и в :
Дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити до 04.12.2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3