Справа № 464/5464/16-к
пр.№ 1-кп/464/269/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.07.2016 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
з участю: прокурора ОСОБА_2

секретар ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 0002004 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше несудженого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 у травні 2016 року по вул. Хуторівка, 2 А у м.Львові, знайшов посвідчення учасника бойових дій від 21.03.1996, серія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , яке залишив собі для вироблення заводомо підробленого документа з метою безоплатного проїзду в громадському транспорті, після чого останній вклеїв своє фото на фото власника посвідчення, не порушуючи його цілісності та прикривши частину печатки, таким чином незаконно підробивши посвідчення „Учасника бойових дій.

Крім того, ОСОБА_5 , неодноразово за період часу з травня 2016 по червень 2016 при посадці пасажирів в маршрутне таксі №41 по вул. Хуторівка, 2А у м.Льволві з метою безоплатного проїзду в громадському транспорті, предявляв водію маршрутного таксі №41, підроблене посвідчення „Учасника бойових дій від 21.03.1996, серія НОМЕР_1 , видане на імя ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.358 КК України, так як він вчинив незаконне підроблення посвідчення, яке видається установою, що має право видавати такі документи і яке надає право з метою використання його підроблювачем.

Його ж дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України, так як він вчинив використання завідомо підробленого документа.

Під час досудового розслідування 30 червня 2016 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1, ОСОБА_7 та підозрюваним укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.358 та ч.4 ст. 358 КК України, а також, що він має понести покарання за ч.1 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч.4 ст.358 КК україни у виді 2 років обмеження волі та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно понести покарання у виді 2 років обмеження волі. Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, які помякшують покарання, керуючись ст.75 КК України звільнити підозрюваного від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк один рік та покласти обовязки передбачені п.п.2, 4 ч.1 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді обмеження волі, передбачена санкцією ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 червня 2016 року укладену між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.358 КК України один рік обмеження волі;

за ч.4 ст.358 КК України два роки обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 визначити покарання два роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

2. періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: посвідчення учасника бойових дій видане на ім`я ОСОБА_6 , серії НОМЕР_1 від 21.03.1996 із обкладинкою синього кольору - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: