Провадження № 1-кп/520/13/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2016 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово, при секретарях судового засідання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0003445 від 10.07.2015 за обвинувальним актом в редакції 04 березня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Пужайкове Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 19.12.2011р. Київським районним судом м. Одеси по ст.263 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, 08.06.2012р. звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.1 ст.162 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи судимий за вчинення умисного злочину, певних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, знову скоїв умисні злочини за наступних обставинах.

Так, 10.07.2015р., приблизно о 03.40 год., ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла громадян, не маючи згоди власника чи користувача приміщення, через відчинене балконне вікно квартири АДРЕСА_2 з метою зґвалтування ОСОБА_7 умисно проник до кімнати, яку ОСОБА_7 орендувала, тим самим, порушив недоторканість житла потерпілої.

Після чого, 10.07.2015р., приблизно о 03.50 год., ОСОБА_4 , знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , яку орендувала ОСОБА_7 , умисно, з метою її зґвалтування застосував до ОСОБА_7 насильство, що виразилось у здавленні руками її шиї та нанесенні чисельних ударів руками, стиснутими в кулак, по обличчю та тулубу потерпілої, заподіявши ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у виді кровоподтіку на правій боковій поверхні шиї в середній треті, полосовидного кровоподтіку на передньобоковій поверхні шиї в нижній треті, кровоподтіку в проекції крила лівої підвздошної кості, садини на передній поверхні підборіддя, перелому коронки другого зубу зліва на верхній щелепі. Після чого ОСОБА_4 проти волі ОСОБА_9 вступив з нею у статеві зносини.

Умисні дії ОСОБА_4 , пов`язані із порушенням передбаченого ст.30 Конституції України права людини на недоторканність житла, а саме, орендованої ОСОБА_7 кімнати, суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне проникнення до житла.

Умисні дії ОСОБА_4 , пов`язані із порушенням конституційних прав ОСОБА_7 на життя, здоров`я, повагу її гідності, суд кваліфікує за ч.1 ст.152 КК України за кваліфікуючими ознаками: зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав у повному обсязі, та показав, що 09.07.2015 року після обіду він зустрівся на вулиці із знайомим ОСОБА_10 , з яким стали вживати алкогольні напої спочатку на вулиці, а потім у нього вдома, в квартирі АДРЕСА_3 . За північ вони лягли відпочивати. 10.07.2015р., біля 04.00 год., він прокинувся від дзвінка в двері. Він розбудив ОСОБА_10 і вони пішли до дверей. Відчинивши двері, до квартири увійшли працівники міліції, які затримали його, ОСОБА_4 , за підозрою у вчиненні зґвалтування сусідки з квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_7 . Сусідку він кілька разів бачив, але стосунків з нею не підтримує. Він вважає, що ОСОБА_7 , яка поверталася до дому у супроводі різних чоловіків, обмовляє його, але причини обмови він не знає.
Вина ОСОБА_4 у повному обсязі пред`явленого йому обвинувачення, незважаючи на не визнання ним вини, підтверджується наступними допустимими і належними доказами дослідженими в судовому засіданні:
- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , згідно яких вона орендувала одну з трьох кімнат квартири АДРЕСА_2 . Інші кімнати орендували інші жінки, у тому числі ОСОБА_11 09.07.2015р. вона біля 22.00 год. зачинила двері у кімнату і лягла відпочивати в ліжко, де заснула під працюючий телевізор. Оскільки було жарко, вона на ніч залишила двері на балкон відчиненими. Приблизно після 03.00 год. 10.07.2015 року вона прокинулася від працюючого телевізору та побачила сусіда із 30 квартири ОСОБА_4 , який сидів поруч на ліжку і дивився на неї. Вона впізнала ОСОБА_4 , оскільки раніше неодноразово помічала, що той через прочинені двері спостерігав за нею, що жодного разу викликало в неї відчуття тривоги. Побачивши ОСОБА_4 біля себе, вона дуже злякалася і намагалася щось зробити для самозахисту, але в цей час ОСОБА_4 схопив її за шию, стиснув її та став наносити удари кулаками по голові, по тулубу, долаючи її опір. Через застосування фізичного насильства до неї вона злякалася за своє життя, а через зажату шию і рота вона не могла покликати на допомогу. Чим більше вона чинила опір, тим сильніше він душив її та видавив зуб, який вона проковтнула, бо не могла дихати. Він також тримав її за волосся, якими також здавлював шию. Одночасно ОСОБА_4 , якого вона не запрошувала до себе і ніяким чином не натякала на можливість інтимних стосунків, проти її волі вступив з нею у статеві зносини. Після чого ОСОБА_4 вийшов на балкон і зник. В кімнаті залишилися сліди боротьби, а саме: впала полиця, постільна білизна була перевернута. Вона відчинила двері кімнати і покликала на допомогу сусідку ОСОБА_11 , якій на її питання повідомила, що щойно була зґвалтована ОСОБА_4 , який переліз до неї в кімнату через суміжний балкон. Сусідка викликала міліцію. По прибуттю міліції вона повідомила їм про вчинене і запевнила їх, що зможе впізнати ґвалтівника, який проживав у сусідній, 30 квартирі. Коли двері в квартиру АДРЕСА_5 на вимогу міліції відчинилися, вона побачила двох чоловіків, серед яких був ОСОБА_4 , на якого вказала, як на ґвалтівника. Після цього її відвезли до лікарні, де взяли необхідні аналізи та провели відповідні дослідження. Потерпіла також показала, що вона має образу на ОСОБА_4 за наругу над неї, але ця обставина не вплинула на правдивість її показань;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , згідно яких вона орендує одну з кімнат квартири АДРЕСА_2 . Іншу кімнату орендує ОСОБА_7 , яка біля 04.00 год. 10.07.2015 року розбудила її і покликала на допомогу. ОСОБА_7 повідомила їй, що щойно була зґвалтована ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_5 , який переліз через балкон. Коли вони пройшла до кімнати ОСОБА_7 , то побачила безлад, відкриті двері на балкон, а на ОСОБА_7 сліди сліз, почервоніння на підборідді та шиї, кров на волосах та шиї. ОСОБА_7 їй також розповіла, що покликати на допомогу не могла, оскільки ОСОБА_4 застосовував до неї насильство, зламав зуба та вона боялася за своє життя, що той може викинути її з балкону. Вона, ОСОБА_11 , відразу ж викликала міліцію, по прибуттю якої ОСОБА_7 вказала на ОСОБА_4 , як на ґвалтівника. Крім того свідок повідомила, що помічала дивну поведінку ОСОБА_4 , який балувався ліфтом, поводив себе так, що лякав її та інших мешканців парадної;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_6 , поверхом нижче під квартирою ОСОБА_4 . Вночі 10.07.2015 року вона пізно лягла відпочивати, оскільки з квартири ОСОБА_4 доносився якийсь шум, а потім чула, що по даху її збільшеної лоджії хтось рухався. Вона прокинулася від шуму в під`їзді та побачила міліцію, від працівників якої дізналася, що раніше судимий ОСОБА_4 , якого слід побоюватися через дивну поведінку, зґвалтував ОСОБА_7 , яка проживала у сусідній з ним квартирі;
- показаннями свідка ОСОБА_13 в частині, що її син, ОСОБА_4 , проживає від неї окремо в квартирі АДРЕСА_3 . 10.07.2015 року їй зателефонувала слідчий ОСОБА_14 і повідомила, що її син затриманий за зґвалтування сусідки. Вона, ОСОБА_13 , намагалася поспілкуватися з потерпілою з квартири АДРЕСА_4 , але через зачинені двері їй відмовили в цьому;
- протоколом огляду місця події від 10.07.2015 року квартири АДРЕСА_2 , з фототаблицею, яким зафіксовано загальний вид квартири і кімнати, яку орендувала ОСОБА_7 , вид окремих деталей, у тому числі розташування козирків лоджії і балконів, по яких пересував ОСОБА_4 , під час якого вилучені відбитки пальців та долонних поверхонь рук тощо;
- протоколом огляду місця події від 10.07.2015 року квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкає ОСОБА_15 , згідно якого серед інших речей вилучені чоловічі труси належні ОСОБА_4 ;
- висновком судово-медичної експертизи №1591/64-д від 07.08.2015 року, згідно якої у ОСОБА_7 виявлені наступні ушкодження: кровоподтік на правій боковій поверхні шиї в середній треті, полосовидний кровоподтік на передньобоковій поверхні шиї в нижній треті, кровоподтік в проекції крила лівої підвздошної кості, садна на передній поверхні підборіддя, перелом коронки другого зубу зліва на верхній щелепі. Вказані тілесні ушкодження, згідно п.2.3.5 Правил судового-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до легких тілесних ушкоджень, оскільки вони мають незначні скоротечні наслідки, які тривають не більше шести днів. Крім того в двох мазках і тампоні зі змістом прямої кишки ОСОБА_7 виявлені одиничні сперматозоїди;

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи №863 від 27.08.2015 року, згідно якої визначена групова приналежність крові потерпілої ОСОБА_7 і обвинуваченого ОСОБА_4 . В двох мазках і тампоні зі змістом прямої кишки ОСОБА_7 виявлені одиничні сперматозоїди, походження яких не можна виключити від сперми ОСОБА_4 ;

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи №761 від 04.08.2015 року, згідно якої визначена групова приналежність крові потерпілої ОСОБА_7 і обвинуваченого ОСОБА_4 . На трусах потерпілої ОСОБА_7 виявлені одиничні сперматозоїди з домішкою крові. Категорично висловитися о вірогідності походження виявлених сперматозоїдів від підозрюваного ОСОБА_4 не виявляється можливим, оскільки були виявлені лише два антигену властиві підозрюваному В і Н та не виявлений антиген А, можливо за рахунок малої кількості виявлених сперматозоїдів;

- висновком судово-психіатричної експертизи №437 від 19.08.2015 року, згідно якої ОСОБА_7 , як така, що не страждала будь яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки, вона могла правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження. Під час скоєння злочину вона не виявляла ознак будь якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, могла правильно сприймати обставини, які мають значення для справи, могла усвідомлювати, розуміти характер і значення протиправних дій щодо неї. В період, що досліджується, ОСОБА_7 була подавлена, відчувала сильний страх, побоювалася за своє життя. Вона намагалася здійснити супротив насильницьким діям, але не могла цього зробити, враховуючи значну перевагу підозрюваного в фізичній силі. В неї не має будь яких істотних загострень характерологічних рис, не має ознак підвищеної сугестивності і схильності до фантазування. В теперішній час ОСОБА_7 психічних розладів не виявляє, за своїм психічним станом здатна правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, здатна давати правильні покази по кримінальному провадженню, здатна приймати участь в слідчих діях і предстати перед судом.

- висновком стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи №111 від 25.08.2015 року, згідно якої ОСОБА_4 в період часу, коли було скоєно кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, не страждав будь яким хворобливим розладом психічної діяльності, вродженої або набутої розумової відсталістю, недоумством. Він виявляв психічне порушення «змішаний специфічний розлад особистості» в поєднанні «психічним і поведінковим розладом внаслідок вживання алкоголю, синдрому залежності». ОСОБА_4 міг перебувати у стані простого (не патологічного) алкогольного сп`яніння, при цьому його дії не супроводжувалися будь яким видом порушення свідомості, хаотично руйнівними діями, не були обумовлені будь якими хворобливими хвилюваннями, а тому він був здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 також не страждає будь яким хронічним прогредієнтним психічним розладом, вродженої або набутої розумової відсталістю, недоумством. Виявляє психічні порушення у виді «змішаний специфічний розлад особистості» в поєднанні з «психічним і поведінковим розладом внаслідок вживання алкоголю, синдрому залежності», які за глибиною та степенем вираженості не досягають декомпенсації психотичного рівня, ступеня іншого хворобливого стану, не позбавляють і не обмежують його здатності правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, і давати по них пояснення. ОСОБА_4 за психічним станом може предстати перед слідством і судом. В застосуванні примусових заходів медичного характеру та примусового лікування від алкоголізму не потребує. На підставі вказаного висновку експертів суд визнає ОСОБА_4 осудним;
- іншими документами: повідомленням ОСОБА_16 оператору «102» про вчинення злочину зґвалтування, зареєстрованому 10.07.2015 року о 04.45 год.; протоколами від 10.07.2015 року про прийняття заяв ОСОБА_7 про вчиненні кримінальні правопорушення щодо неї ОСОБА_4 , який зґвалтував її та незаконно проник до її житла; витягами з ЄРДР №0003445 від 10.07.2015 року за ст.152 ч.1 КК України та №00003452 від 10.07.2015 року за ст.162 ч.1 КК України, вчинених ОСОБА_4 ; постановою прокурора від 10.07.2015 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування з єдиним №0003445 від 10.07.2015 року; копією паспорта ОСОБА_7 , медичними довідками установ МОЗ про те, що ОСОБА_7 на спеціальному обліку не перебуває.
Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний із наведених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, наявності у нього прямого умислу на порушення гарантованих Конституцією України прав громадян та закінченості цих злочинів.
Суд не приймає доводи обвинуваченого ОСОБА_4 і його захисника про невинуватість обвинуваченого, оскільки доводи спростовуються вказаною вище сукупністю доказів.
Суд також не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, щодо потерпіла ОСОБА_7 і свідок ОСОБА_12 обмовляють його, як безпідставні. В цій частині свідок ОСОБА_13 показала, що свідок ОСОБА_12 обмовила її сина, оскільки та зацікавлена у придбанні квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_13 , та шукала варіанти їх відселення, навіть, залякувала її, що розбереться з її сином. Свідок ОСОБА_13 припускає, що ОСОБА_12 домовилась із ОСОБА_7 , а тому вони вдвох обмовляють її сина. Дані обставини спростовані потерпілою ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_12 , показання яких суд визнав достовірними та допустимими. Показання потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_12 узгоджуються з іншими допустимими доказами, які покладені в основу обвинувального вироку, а тому у суду не має жодних підстав сумніватися в їх щирості і правдивості. Натомість ОСОБА_13 , яка повідомила вказані факти лише в суді, та маючи реальну можливість захистити свої та сина законні інтереси і права, не звернулася під час досудового розслідування до правоохоронних чи інших органів. Більш того, викладені нею факти виходять за межі висунутого ОСОБА_4 обвинувачення. За таких обставин в їх сукупності суд критично, як недостовірні та обумовлені постфактовою емоційною складовою матері обвинуваченого, який має попередні судимості, яка зацікавлена у звільненні сина від кримінальної відповідальності або зменшення її розміру, а відтак які є сумнівними через призму їх щирості, показання свідка ОСОБА_13 в цій частині відхиляє.
Захисник заявив про недопустимість показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , оскільки вони могли обмовити ОСОБА_4 через те, що вони побоювалися його. Суд не приймає до уваги ці доводи захисника, оскільки вони є припущенням, а вказані свідки під час їх допиту пояснили, що ці обставини та дивна поведінка ОСОБА_4 не вплинуть на правдивість їх показань, що підтвердив сам обвинувачений. Більш того, показання свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_16 , як і інші докази, визнані судом належними і допустимими доказами з мотивів викладених вище.
Суд відповідно до ст.ст.85, 86, 89 КПК України не враховує окремі, досліджені в судовому засіданні докази:
- висновок судово-медичної експертизи №489 від 29.07.2015 року піднігтьового змісту зрізів нігтьових пластинок обох рук потерпілої ОСОБА_7 , висновок судово-медичної експертизи №488 від 27.07.2015 року піднігтьового змісту зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_4 , висновок судово-криміналістичної експертизи відбитків пальців та долонних поверхонь рук через їх неналежність, оскільки вказані докази прямо чи не прямо не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також неможливість чи можливість використання їх в сукупності з іншими доказами;
- протоколи огляду предметів від 12.08.2015 року та від 27.08.2015 року, вилучених під час огляду квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 через їх недопустимість, оскільки вказані слідчі дії в порушення ст.223 КПК України проведені без залучення понятих. Разом з тим, в протоколах вказаних слідчих дій є відомості про, нібито, роз`яснення невідомим понятим їх прав і обов`язків;
- висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_4 №1590/63-д від 07.08.2015 року через недопустимість вказаного доказу, оскільки він здобутий з порушенням ст.242 КПК України, а саме, експертні дослідження проведені щодо іншої особи ОСОБА_17 , а висновок наданий щодо ОСОБА_4 .
Суд також дійшов висновку про можливість ухвалення судового рішення за наслідками розгляду кримінального провадження без допиту свідка ОСОБА_10 , виходячи з наступного. Так, кримінальне провадження повинно відповідати загальним засадам кримінального провадження, визначених ст.7 КПК України. Суд, для реалізації загальних засад кримінального провадження, у тому числі змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості, зберігаючись об`єктивність та неупередженість, створив відповідно до ст.22 КПК України необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Відповідно до ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Так, прокурор під час судового розгляду відмовився від раніше заявленого ним доказу допиту свідка ОСОБА_10 , навівши переконливі мотиви, і ця відмова була прийнята судом. Сторона захисту наполягала на допиті цього свідка, а тому суд надав можливість стороні захисту забезпечити явку в судове засідання цього свідка. Разом з тим, сторона захисту, користуючись відповідно до ст.ст.10, 22, 26 КПК України рівними процесуальними правами, не змогла протягом кількох місяців забезпечити явку ОСОБА_10 , навіть, через численні ухвали суду про привід свідка, оскільки місцезнаходження цього свідка не відомо, він з матір`ю не проживає.
Дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд, достовірно з`ясувавши в судовому засіданні, що цей свідок не спростовує та не підтверджує обставин, які підлягають доказуванню, дійшов висновку про те, що подальше без результативне намагання сторони захисту допитати цього свідка лише призводить до необґрунтованого затягування строків розгляду справи та порушенню розумних строків кримінального провадження, що зашкоджує самому обвинуваченому.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує обставинами, які обтяжують покарання, рецидив злочину, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують покарання, не встановлено.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз згідно довідок державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на суму 306,90 грн. відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про можливість скасування арешту майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.152 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

за ч.1 ст.162 КК України - у виді обмеження волі на строк три роки,

за ч.2 ст.152 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу його фактичного затримання - з 10 липня 2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення в цій справі в період з 10 липня 2015 по 11 травня 2016 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в сумі 306 (Триста шість) грн. 90 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Арешт, накладений на тимчасово вилучене у ОСОБА_4 майно, після набрання вироком законної сили (а.с.165 т.1) скасувати, а майно повернути ОСОБА_4 .

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- вказані на а.с.155-156 т.1 повернути їх власнику ОСОБА_4 ,

- вказані на а.с.162-164 т.1, а саме: покривало коричнево-синього кольору, простирадло світло-рожевого кольору, наволочку світло-рожевого кольору, підодіяльник світло-рожевого кольору, жіночі труси червоного кольору - повернути їх власнику ОСОБА_7 ,

- вказані на а.с.162-164 т.1, а саме: спортивні брюки синього кольору та чоловічі труси синього кольору - повернути їх власнику ОСОБА_4 ,

- вказані на а.с.162-164 т.1, а саме: зразки крові та слини потерпілої та підозрюваного, біологічні об`єкти №1-3 з трусів потерпілої знищити.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1