Справа № 283/1080/16-к
провадження №1-кп/283/110/2016
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
10 червня 2016 року

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
його представника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000317 від 22.04.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Мозирського району Гомельської області Республіки Білорусь, громадянина України, неодруженого, з повною середньою освітою, токаря ПрАТ «Пинязевицький кар`єр», мешканця АДРЕСА_1 , не інваліда, не судимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , маючи при собі банківську пенсійну картку «Приватбанк», належну потерпілому ОСОБА_4 , та знаючи повідомлений йому останнім пін-код для доступу до вказаної картки, вирішив, діючи з єдиним умислом, таємно викрасти із вказаної картки грошові кошти. З цією метою, з 03 березня 2016 року по 28 березня 2016 року здійснивши 34 транзакції через банкомат ПАТ «КБ`Приватбанку», що розташований в магазині «Фуршет» в м. Малині, по вул. Грушевського, 42, та банкомат ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в смт. Гранітне Малинського району, умисно, з корисливих мотивів, викрав належні ОСОБА_4 грошові кошти на загальну суму 14 052 гривні, шляхом їх обготівкування із картки потерпілого.

В результаті вчинення суспільно небезпечних дій обвинуваченим завдано матеріальної шкоди ОСОБА_4 на суму 14 052 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, повністю підтвердивши фактичні обставини справи і пояснив, що його знайомий ОСОБА_4 звернувся до нього за допомогою зняти грошові кошти з банкомату. З цією метою він передав йому свою пенсійну картку та повідомив код доступу до неї (пін-код). Таким чином, обвинуваченому стало відомо про загальну суму коштів на цій картці, якою він знаючи її місцезнаходження в будинку потерпілого неодноразово користувався для зняття коштів на власні потреби. Цивільний позов пред`явлений до нього визнав в повному обсязі. Обіцяє відшкодувати потерпілому завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_4 , підтвердив суду обставини за яких він вільно передав обвинуваченому свою пенсійну картку та повідомив код доступу до неї. 28 березня 2016 року, коли він будучи в установі банку, звернувся до працівника, щоб зняти кошти з неї, йому повідомили про відсутність грошей на рахунку. Він одразу запідозрив обвинуваченого, який мав можливість користуватись цією карткою Має до обвинуваченого лише претензії майнового характеру. Заявив цивільний позов про відшкодування 14 052 гривні матеріальної шкоди та 2000 грн. маральної шкоди.

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку щодо винності обвинуваченого у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) та кваліфікує ці його дії за ст. 185 ч. 1 КК України.

Як особа, ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується негативно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Пом`якшуючою покарання обставиною суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих його покарання обставин судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання суд у відповідності до ст.65 КК України враховує думку потерпілої особи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до середньої тяжкості.

Приймаючи до уваги всі обставини справи суд приходить до висновку про можливість призначення підсудному покарання, не пов`язаного із реальним позбавленням волі, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання може бути можливим без ізоляції від суспільства та приймає рішення про покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_4 суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Цивільний відповідач визнав в суді позов в повному обсязі, що в силу вимог ст. 174 ЦПК України, є підставою для задоволення позову, оскільки не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 14 052,00 гривні матеріальної шкоди, завданої злочином, а також 2000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 16 052,00 гривні.

Речові докази - диск із відеозаписом, виконані камерами зовнішнього спостереження банкоматів під час обготівковування із банківської картки потерпілого ОСОБА_4 грошових коштів, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: