Справа180/59/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з секретарем ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001039 20 листопада 2015 року, за яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Марганця, громадянин України, не одружений,маючий на утриманні малолітню доньку 2013 року народження, з середньою освітою, працючий у ПАТ «МГЗК», шахта № 8, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання, раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.115 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 19 листопада 2015 року, приблизно о 22 годині 20 хвилин, перебуваючи поблизу торгівельного кіоску ФОП « ОСОБА_12 », розташованого по АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, що виникли між ним та раніше незнайомим йому ОСОБА_9 в ході конфлікту, маючи умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , підійшов до потерпілого ззаду і схопив його за плечі. При цьому ОСОБА_9 , повернувшись обличчям до ОСОБА_5 , зірвав руки останнього зі своїх пліч, охопив руками ОСОБА_5 за плечі і намагався його повалити на землю, а ОСОБА_5 з правої кишені своєї куртки дістав розкладний ніж, який згідно висновку експерта № 32/03-19 від 11 січня 2016 року не являється холодною зброєю, та взявши його в праву руку, наніс ОСОБА_9 дванадцять ударів вказаним ножем в область лівої половини грудної клітки, чим завдав потерпілому проникаючі колото-різані поранення лівої бічної поверхні грудної клітки, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, один удар в поперекову область, яка має ознаки легкого тілесного ушкодження, що зумовило короткочасний розлад здоров`я. Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі необхідні, на його думку, дії, спрямовані на заподіяння смерті ОСОБА_9 , але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, а саме через те, що потерпілий вчинив опір. Суспільно-небезпечний наслідок у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_9 не настав завдяки наданій потерпілому медичній допомозі.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину за ч.2 ст.15-ч.1 ст.115 КК України не визнав та пояснив, що у листопаді 2015 року, точної дати не пам`ятає, він приблизно о 18 або 19 годині вийшов з дому з метою зустрітися з приятелем, і попрямував на автобусну зупинку, сів на автобус, доїхав до зупинки, яка знаходиться перед поворотом на вул.Лермонтова, вийшов з автобусу і попрямував по вказаній вулиці в бік магазину «Варус». Події, що відбувалися за цим, пам`ятає уривками. Не пам`ятає, чи зустрічався з приятелем. Наступне, що пам`ятає, це як потерпілий ОСОБА_9 притискає його до себе, охопивши його голову руками, а він намагається звільнитися, правою рукою наносячи удари ножем в лівий бік потерпілого, в область пахви та серця. Ударів було декілька, точну кількість не пам`ятає. ОСОБА_9 в цей момент йому удари не наносив. Пам`ятає, що лежить на землі, а хтось наносить удари йому по голові. Далі пам`ятає лише з того моменту, коли опинився в лікарні з працівниками поліції. Щодо ножа пояснив, що коли виходив з дому, то одягнув куртку, в кишені якої знаходився складний ніж. Описав його та повідомив, що ніж придбано за два-три роки до події. Коли він поклав ніж до кишені, не пам`ятає, але точно не в той день, коли вчинено злочин. Щодо вживання спиртних напоїв пояснив, що нічого в той день не пив, крім слабоалкогольного напою. В поліції до нього ніхто заходів фізичного впливу не застосовував. Йому 20 листопада 2015 року викликали лікаря, який встановив діагноз струс головного мозку, гіпертонічний криз. Коли він отримав струс головного мозку не пам`ятає, як не пам`ятає, чи наносив йому удари потерпілий ОСОБА_9 чи ні під час конфлікту.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.115 КК України, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину за наведених вище обставин підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, клопотань про визнання яких недопустимими від сторін кримінального провадження не надходило, а саме:

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 19 листопада 2015 року приблизно о 22 годині, можливо на початку 23 години він зі своєю подругою ОСОБА_13 вийшли з кафе «Джокер», розташованого по вул.Ворошилова в м.Марганець і, рухаючись по вказаній вулиці, підійшли до кіоску, який є третім від перехрестя вулиці Ворошилова з вулицею Лермонтова, біля якого зупинилися, з метою випити кави. Підійшов до віконця кіоску, замовив продавцю в кіоску каву та «Coca-colu», і в цей момент невідома особа, як він надалі дізнався, ОСОБА_5 , вимовила в його бік, що він зараз впаде, після чого розпочалася сварка, а потім бійка. Спочатку ОСОБА_5 агресивно, з використанням нецензурних слів, висловлювався, наступав на нього, а він відступав. Потім він штовхнув ОСОБА_5 , який впав на сідниці. Порахувавши інцидент вичерпаним, він повернувся до обвинуваченого спиною. Але той напав на нього зі спини, схопивши за плечі. Розвернувшись, він захватив шию ОСОБА_5 , який в цей час стояв до нього обличчям, в лещата згином лівої руки, намагався його звалити на землю, і в цей час відчув удари, як йому здалося, кулаком в область лівої сторони тулубу, а саме в область серця та нижче. При намаганні звалити обвинуваченого на землю, обидва впали, і він вдарився головою. В процесі боротьби, він заломав ліву руку ОСОБА_14 , а права рука обвинуваченого була протягнута вперед. ОСОБА_13 ударом ноги вибила з правої руки ОСОБА_5 ніж, підняла та передала реалізатору в кіоск, яка запакувала його, а потім віддала працівникам поліції. Потім, подруга викликала поліцію, вони сіли в таксі й поїхали до лікарні. Також пояснив, що він спочатку не зрозумів, що ОСОБА_5 в бійці штрикав його ножем, вважав, що то були удари кулаком. На кров його увагу звернула ОСОБА_13 . ОСОБА_5 до цих подій він не знав, з ним не спілкувався, ніяких конфліктів до того між ними не виникало, і пояснити його агресію відносно себе не може.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим вона проживає в цивільному шлюбі шість років, живуть разом в одному будинку, мають малолітню дитину. Увечері 19 листопада та в ніч з 19-го на 20-те листопада 2015 року її чоловіка не було вдома, а 20-го листопада приблизно о 01 годині 30 хвилин їй зателефонували з відділення поліції, повідомили, що його затримано, і попросили принести чистий одяг чоловікові та особисті документи. При спілкуванні з ОСОБА_5 , той скаржився на сильний головний біль і тому вона викликала швидку допомогу. Також, ОСОБА_16 їй розповів, що бійку першим почав потерпілий. Потім уточнила, що, зі слів ОСОБА_5 , ОСОБА_9 спочатку його не бив, а відштовхнув так, що той впав на землю та вдарився головою, а потім бив кулаком по голові. Однак, ОСОБА_17 погано пам`ятає події того дня, тому сказати точно, що відбулося, не міг. Також суду повідомила, що ніж, яким ОСОБА_5 завдав удари потерпілому, розкладний, у складеному стані розміром приблизно 10-12 см, може більше. Вони купували цей ніж перед поїздкою на море, і він завжди лежав вдома на холодильнику. Чому ОСОБА_5 , виходячи з дому, взяв ножа з собою 19 листопада 2015 року, пояснити не може. Вона ніколи не бачила, щоб ОСОБА_5 носив з собою ножі. Її чоловік за час сумісного проживання ні з ким не конфліктував, тому агресія з його боку в сторону потерпілого для неї незрозуміла. Він діяв у стані якогось-то помутніння розуму, можливо від удару головою.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні пояснив, що він є водієм таксі, і 19 листопада 2015 року стояв біля магазину «Варус», що по вул.Лермонтова в м.Марганець, пив каву, коли почув крики ОСОБА_19 , яку він знає, та яка була продавцем в кіоску по АДРЕСА_2 . Вона кричала щоб забрали ножа. Підійшовши до місця події, він побачив, що потерпілий, як він довідався пізніше ОСОБА_20 сидить на спині у чоловіка, який лежить на землі. Біля них стоїть дівчина кума ОСОБА_21 . Більш нікого поблизу не було. Побачивши, що ОСОБА_21 стікає кров`ю та втрачає свідомість, він взяв його під пахви, дотягнув до своєї машини, яка стояла десь за 20 метрів, накрив ганчіркою переднє сидіння, посадив ОСОБА_21 на сидіння та відвіз до лікарні. Самої бійки він не бачив, як не бачив і ножа.

Показаннями свідка ОСОБА_22 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є продавцем в кіоску по вул.Ворошилова в м.Марганець, і в один з вечорів, дати та місяця не пам`ятає, коли вона працювала у вечірню зміну, до кіоску підійшов обвинувачений, якого вона до того не знала, купив 50 грамів горілки. Чи п`яний він був, вона не знає, але стояв на ногах твердо, не хитався. Трохи згодом до кіоску підійшли знайомий їй ОСОБА_23 з кумою ОСОБА_24 , замовили кави та «Coca-colu», і в цей час обвинувачений звернувся до ОСОБА_21 зі словами, які вона достемно не запам`ятала, але за змістом це прозвучало як вимога придбати йому алкоголь. На що ОСОБА_21 запропонував йому заробити самому. Після того вона відволіклася на виконання своїх обов`язків, а коли подивилася у віконце кіоску, то ОСОБА_21 з обвинуваченим штовхалися, бійки, як такої не було. Однак вона злякалась, зачинила віконце і відчинила його тільки після того, як в нього постукали. При цьому побачила, що обвинувачений лежить на землі, а ОСОБА_21 , весь у крові, сидить на ньому. ОСОБА_24 попросила в неї пакет й сказала, що їй потрібно покласти до нього ножа. Як ОСОБА_24 вибивала ніж з руки ОСОБА_5 та самий ніж вона не бачила. Після того, ОСОБА_21 з ОСОБА_24 знайшли таксі, сіли та поїхали, а до обвинуваченого підійшли якісь хлопці, соромили його, що він накоїв. Потім обвинувачений піднявся і ще деякий час ходив між кіосках та до магазину «Варус», до того часу, як приїхали працівники поліції та забрали його.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується письмовими доказами та відеозаписами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

рапортом від 19 листопада 2015 року, що 19 листопада 2015 року приблизно о 22 годині 40 хвилин в м.Марганець біля супермаркету «Варус» невідома особа спричинила тілесні ушкодження гр.. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.188);

витягом з кримінального провадження № 0001039, що 19 листопада 2015 року приблизно о 22 годині 40 хвилин невідома особа, знаходячись біля торгівельного кіоску ФОП ОСОБА_12 , розташованого по вул.Ворошилова навпроти магазину «Варус», в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязнених відносин та маючи злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, умисно нанесла ОСОБА_9 не менш одинадцяти проникаючих ножових поранень в область грудної клітини та тулубу зліва останнього. Особа, якій повідомлено про підозру ОСОБА_5 (т.1 а.с.187);

довідкою лікаря про те, що ОСОБА_9 поступив до хірургічного відділення 19 листопада 2015 року о 22 годині 50 хвилин з діагнозом: множинні ножові рани лівої половини грудної клітини (проникаючі). Лівий гемоторакс (т.1 а.с.191);

протоколом огляду місця події від 19 листопада 2015 року під час якого на бетонних плитках площадки, розташованої перед торговим кіоском на вул.Ворошилова з написом «Нікопольське живе пиво», виявлено сліди бурого кольору. Марлеві тампони зі змивами з тротуарної плитки (сліди бурого кольору) вилучено (т.1 а.с.192-194);

заявою ОСОБА_13 про добровільну видачу працівникам поліції ножа, що вона вона забрала у невідомого чоловіка, який наніс ножові поранення ОСОБА_9 поблизу кіоска на вул.Ворошилова (т.1 а.с.195);

протоколом огляду складного ножа, добровільно наданого ОСОБА_13 для огляду, від 20 листопада 2015 року та фототаблицями, згідно якого ніж складається з рукоятки та клинка. Загальна довжина ножа 20 см, довжина рукоятки 9 см, довжина клинка 11 см. Рукоятка ножа має механізм фіксації клинка. З верхньої сторони ножа мається викидний елемент фонарик (т.1 а.с.196-198);

протоколом огляду речей від 20 листопада 2015 року, відповідно до якого об`єктами огляду є особисті речі ОСОБА_9 , а саме: чоловіча куртка чорного кольору, кофта чоловіча спортивна темно-сірого кольору, футболка чоловіча сірого кольору зі вставками на передній частині помаранчевого кольору, з порізами та слідами бурого кольору (т.1 а.с.199-202);

протоколом від 20 листопада 2015 року, що ОСОБА_5 добровільно надав згоду на проведення змивів з долоней і за допомогою марлевих тампонів зробив змиви з долоней обох рук, які були поміщені в окремі паперові конверти, опечатані та вилучені (т.1 а.с.203-204);

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20 листопада 2015 року, відповідно до якого затримано ОСОБА_5 о 23 годині 50 хвилин 19 листопада 2015 року (т-1 а.с.212-213);

повідомленням про підозру від 20 листопада 2015 року, яким ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (т.1 а.с.214-216);

відеозаписом від 20 листопада 2015 року про відмову ОСОБА_5 від підпису у повідомленні про підозру (т.1 а.с.217);

протоколами пред`явлення особи для впізнання від 20 листопада 2015 року, від 14 січня 2016 року та відеозаписами до протоколів про впізнання свідком ОСОБА_13 , свідком ОСОБА_22 та потерпілим ОСОБА_9 обвинуваченого ОСОБА_5 (т.1 а.с.221-225, 226-230, т.2 а.с.79-83);

протоколами та відеозаписами проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 23 грудня 2015 року та від 12 січня 2015 року, під час проведення яких потерпілий пояснив про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень, аналогічно показанням, які ним надані під час допиту в судовому засіданні (т.2 а.с.53-56, 75-78);

протоколом та відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 12 січня 2015 року, під час проведення якого свідок пояснила як та яким чином її знайомому ОСОБА_9 наносилися удари, та за яких обставин останній зазнав тілесних ушкоджень, а саме: 19 листопада 2015 року приблизно о 22 годині 20 хвилин вона знаходилася біля торгового кіоску ФОП « ОСОБА_12 », де спілкувалася зі своїм знайомим ОСОБА_9 . В цей час, між ОСОБА_9 та невідомим чоловіком виник конфлікт через те, що невідомий своїми діями діймав ОСОБА_25 , а саме, виражався в його бік нецензурною лексикою та вимагав дати грошей на випивку. Тоді невідомий став підходити до ОСОБА_21 та напав на нього. Невідомий з кулаками поліз до ОСОБА_9 на що останній відштовхнув нападника в бік, та той упав на асфальт. Через декілька секунд, піднявшись з асфальту, невідомий знов підійшов до ОСОБА_9 та схопив обома руками за плечі. ОСОБА_9 вирвався та скинув руки невідомого з себе, та почав розвертатись обличчям до нападника. Тоді вона побачила, що чоловік з правої кишені куртки щось дістає, та побачила лезо ножа. В цей момент ОСОБА_20 намагався повалити невідомого, охватив лівою рукою шию невідомого, а той правою рукою став наносити удари ножем в область лівого боку ОСОБА_21 . Удари наносив знизу-вгору, справа-наліво. ОСОБА_13 особисто бачила не менше семи ударів ножем. Потім ОСОБА_9 повалив незнайомого чоловіка на землю, обличчям вниз, сів на нього зверху та заломав йому ліву руку, а права рука незнайомця була витягнута, в якій ОСОБА_13 побачила ножа та вирішила його забрати (т.2 а.с.84-87);

повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 14 січня 2016 року, згідно якого ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (т.2 а.с.88-90);

висновком експерта № 533к від 03 грудня 2015 року, що кров підозрюваного ОСОБА_5 належить до групи В з ізогемаглютеніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.с.8);

висновком експерта № 534к від 03 грудня 2015 року, що кров потерпілого ОСОБА_9 належить до групи В з ізогемаглютеніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.с.9);

висновком експерта № 1937 від 15 грудня 2015 року, що у результаті дослідження змивів, на марлі, з правої і лівої рук ОСОБА_5 встановлена наявність крові в суміші з потом, виявлений білок крові людини. Отриманий під час імунологічного дослідження результат не виключає можливу приналежність крові і поту в змивах особі з групою В з ізогемаглотеніном анти-А, або кров і піт можуть походити від щонайменше двох осіб, груповим характеристикам яких властивий антиген В ізосерологічної систем АВ0. З урахуванням групової характеристики потерпілого ОСОБА_9 і підозрюваного ОСОБА_5 , не виключається можливість походження крові і поту в змивах від кожного з них, так як вони обоє мають однакову групу крові, а саме групу В з ізогемаглютеніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.с.245-247);

висновком експерта № 1938 від 15 грудня 2015 року, що у результаті дослідження змиву, на марлі з асфальту встановлена наявність крові. При встановленні видової приналежності крові виявлений білок крові людини. Отриманий під час імунологічного дослідження результат не виключає можливу приналежність крові у змиві особі з групою В з ізогемаглютеніном анти-А ізосерологічної систем АВ0. З урахуванням групової характеристики потерпілого ОСОБА_9 і підозрюваного ОСОБА_5 , не виключається можливість походження крові у вилученому змиві з асфальту від кожного з них, так як вони обоє мають однакову групу крові (т.2 а.с.3-5);

висновком експерта № 1275 від 16 грудня 2015 року, що в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_5 наявності крові не встановлено. При цитологічному дослідженні в піднігтьовому вмісті лівої руки підозрюваного ОСОБА_5 знайдені клітини середнього шару епідермісу. При визначені видової належності клітин виявлено білок людини. Отримані результати дослідження дають можливість припустити, що клітини в піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_5 могли походити від осіб (особи) групи крові В з ізогемаглютеніном анти-А ізосерологічної системи АВ0, якими є, як сам підозрюваний ОСОБА_5 , так і потерпілий ОСОБА_9 , враховуючи групові характеристики їх крові (т.2 а.с.13-16);

висновком експерта № 1939 від 23 грудня 2015 року, що у результаті дослідження слідів на куртці, на штанах-джинсах, на тільняшці, на безрукавці знайдена кров. При встановленні видової приналежності крові виявлений білок крові людини. У результаті імунологічного дослідження крові встановлена група В з ізогемаглютеніном анти-А. З урахуванням групової характеристики потерпілого ОСОБА_9 і підозрюваного ОСОБА_5 , не виключається можливість походження крові в слідах на куртці, на штанах-джинсах, на тільняшці, на безрукавці від кожного з них, так як вони обоє мають однакову групу крові, а саме групу В з ізогемаглютеніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. На кросівках наявність крові не встановлена (т.2 а.с.20-24);

висновком експерта № 32/02-49 від 23 грудня 2015 року, що на наданих на дослідження об`єктах, що належать потерпілому ОСОБА_26 , а саме на футболці, мається дванадцять пошкоджень тканини, з яких: одне наскрізне роз`єднання тканини утворене предметом, що має дві ріжучі кромки, можливо ножицями, та одинадцять наскрізних пошкоджень тканини на футболці, утворені в результаті впливу колото-ріжучого предмету, який має клинок шириною не менше 20 мм, та обух товщиною не менше 1 мм; на кофті мається одинадцять наскрізних пошкоджень тканини, утворених в результаті впливу колото-ріжучого предмету, який має клинок шириною не менше 20 мм, та обух товщиною не менше 1 мм; на куртці мається одинадцять пошкоджень тканини. Встановити яким саме предметом або інструментом були утворені дані пошкодження на куртці, а також встановити механізм їх утворення не надається можливим, оскільки по контуру пошкоджень та на пошкоджених нитках будь-які інформативні ознаки, що дозволяють встановити предмет або інструмент, яким могли бути утворені, відсутні (т.2 а.с.34-40);

висновком експерта № 346-Е від 31 грудня 2015 року, що згідно наданим медичним документа у потерпілого ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень лівої бічної поверхні грудної клітки, які розпочинаються колото-різаними ранами на лівій бічній поверхні грудної клітки, розповсюджуються рановими каналами, які прямують ззовні досередини, проникають в ліву плевральну порожнину, які ускладнилися лівобічним гемопневмотораксом (кров та повітря в лівій плевральній порожнинні порожнині); тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани в лівій поперековій області. При судово-медичному обстеженні у ОСОБА_9 виявлене тілесне ушкодження у вигляді рубця на лівому надпліччі, який є наслідком загоювання колишньої (можливо колото-різаної або різаної рани). Зважаючи на характер, виявлені тілесні ушкодження утворилися від ударної дії гострого предмету (предметів), який (які) мав (мали) колючо-ріжучі властивості. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень лівої бічної поверхні грудної клітки, за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани в лівій поперековій області, рубця на лівому надпліччі, який є наслідком загоювання колишньої (можливо колото-різаної або різаної) рани, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день) (т.2 а.с.58-59);

висновком експерта № 32/03-19 від 11 січня 2016 року, що ніж, вилучений у ОСОБА_5 навпроти торгівельного кіоску ФОП « ОСОБА_12 » по АДРЕСА_2 , на момент дослідження холодною зброєю не являється, а є туристичним ножем, що має господарсько-побутове призначення (т.2 а.с.63-67);

висновком експерта № 10-Е-Д-1 від 13 січня 2016 року, що на підставі додаткової судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , враховуючи локалізацію, характер і механізм утворення виявлених у ОСОБА_9 поранень, можливе їх утворення за обставин та при механізмі, на які вказує під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_9 (т.2 а.с.69-70);

висновком експерта № 11-Е-Д-2 від 13 січня 2015 року, що на підставі додаткової судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , враховуючи локалізацію, характер і механізм утворення виявлених у ОСОБА_9 поранень, можливе їх утворення за обставин та при механізмі, на які вказує під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_13 (т.2 а.с.71-72).

Крім того, судом досліджені інші докази, що не несуть доказового значення, а саме: показання свідка ОСОБА_27 , висновок експерта № 1276 від 22 грудня 2015 року, розписка ОСОБА_5 від 21 листопада 2015 року, клопотання від 20 листопада 2015 року про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заява ОСОБА_5 про відмову від призначеного захисника ОСОБА_28 , постанова від 03 грудня 2015 року про залучення захисника, клопотання від 03 грудня 2015 року про направлення ОСОБА_5 до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, клопотання захисника про призначення додаткової судово-медчної експертизи, про витребування документів та приєднання до кримінального провадження, про перекваліфікацію скоєного злочину від 15 січня 2016 року, постанова про відмову у задоволенні клопотань від 15 січня 2016 року.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що обвинувачений не мав умислу на вбивство потерпілого, і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення відповідного злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Згідно з частиною другою статті 24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки (пункт 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи»).

Про наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 прямого умислу на вбивство потерпілого свідчить зокрема, спосіб заподіяння тілесних ушкоджень, а саме: нанесення дванадцяти ударів ножем в область лівої половини грудної клітки, чим завдано потерпілому проникаючі колото-різані поранення лівої бічної поверхні грудної клітки, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Суд вважає, що наносячи удар в життєво важливий орган ліву половину грудної клітки потерпілого, обвинувачений діяв з прямим умислом.

Твердження обвинуваченого про те, що умислу на вбивство потерпілого у нього не було, суд вважає непереконливими, оскільки ОСОБА_5 в судовому засіданні під час допиту повідомив суду, що не пам`ятає більшу частину подій вечора 19 листопада 2015 року, але пам`ятає як наносив один за одним удари ножем в область лівої бічної поверхні грудної клітки ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_29 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, дав послідовні показання щодо обставин спричинення йому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, які відповідають сукупності доказів, досліджених судом, протоколів проведення слідчих експериментів за участю потерпілого, свідка ОСОБА_13 , показанням свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , висновкам експертів №№ 1937, 1938 від 15 грудня 2015 року, 1275 від 16 грудня 2015 року, 1939 від 23 грудня 2015 року, 1276 від 22 грудня 2015 року, 32/02-49 від 23 грудня 2015 року, 346-Е від 31 грудня 2015 року, 32/03-19 від 11 січня 2016 року, 10-Е-Д-1, 11-Е-Д-2 від 13 січня 2015 року.

Суд вважає необґрунтованими показання обвинуваченого та доводи його захисника про те, що обвинувачений захищався від нападу потерпілого і намагався звільнити від захвату голову, зважаючи на наступне.

Згідно з положеннями статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Позбавлення життя не розглядається як таке, що вчинене на порушення цієї статті, якщо воно є наслідком виключно необхідного застосування сили для захисту будь-якої особи від незаконного насильства.

З обставин справи вбачається, що ОСОБА_5 носив ніж у кишені куртки, й під час конфлікту з ОСОБА_9 самостійно витягнув ніж з кишені і накинувся на потерпілого зі спини, а опинившись в захваті рук останнього, наніс в область серця потерпілого більше 12-ти проникаючих ударів ножем. Жодними матеріалами справи не підтверджується, що зі сторони потерпілого було небезпечне посягання, загроза життю чи здоров`ю ОСОБА_5 . Потерпілий не очікував нападу з боку ОСОБА_5 , після нападу не наносив йому ударів, а лише намагався повалити на землю.

Отже, колегія суддів не вбачає того, що тяжкі тілесні ушкодження, спричинені потерпілому, спровоковані його нападом на обвинуваченого. Поштовх ОСОБА_9 обвинуваченого, від чого той впав на сідниці, суд не розцінює як напад.

Суд ставиться критично до показань свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що зі слів ОСОБА_5 , ОСОБА_9 спочатку його відштовхнув, так що він впав на землю та вдарився головою, а потім бив кулаком по голові, оскільки вони спростовуються:

- показаннями самого обвинуваченого, який під час допиту в судовому засіданні зазначив, що не пам`ятає подій 19 листопада 2015 року повністю, лише пам`ятає, як сам наносив удари ножем ОСОБА_9 та як лежав на землі, обличчям донизу;

- показаннями потерпілого, який чітко та послідовно в судовому засіданні розповів про події вечора того дня, і повідомив, що на агресію з боку ОСОБА_5 , штовхнув його, після чого останній впав на сідниці;

- довідкою чергового лікаря КП «Марганецької центральної міської лікарні «ДОР» від 20.11.2015 року про те, що в ОСОБА_5 станом на 01 годину 30 хвилин 20 листопада 2015 року тілесних ушкоджень не виявлено. Здоровий (т.1 а.с.190).

Суд не сприймає як доказ нападу потерпілого на ОСОБА_5 сигнальний лист дільничому лікарю фельдшера бригади швидкої допомоги ОСОБА_30 , надану захисником в судовому засіданні, про те, що під час огляду ОСОБА_5 в Марганецькому ВП поставлено діагноз «ЗЧМТ (закрита черепно-мозкова травма). Струс головного мозку. 2Б ІІІ ст. Гіпертонічний криз», оскільки вказаний сигнальний лист складена в Марганецькому ВП 20 листопада 2015 року о 15 годині 35 хвилин, тобто через чотирнадцять годин після огляду обвинуваченого черговим лікарем в Марганецькій МЦЛ.

На переконання колегії суддів, спрямованість ножових ударів, їх кількість, послідовність та локалізація тілесних ушкодження, характер та послідовність дій, вчинених обвинуваченим, у своїй сукупності свідчать про те, що обвинувачений діяв з умислом спричинення смерті потерпілому, використавши знаряддя злочину, застосування якого призводить до смерті, і не досяг своєї мети з причин, що не залежали від нього, у зв`язку з чим правова оцінка скоєного обвинуваченим правопорушення відповідає встановленим фактичним обставинам його вчинення.

Невизнання вини обвинуваченим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.115 КК України, суд розцінює як обраний ним засіб захисту та спробу зменшити покарання за вчинене.

Суд ретельно дослідив докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, і кваліфікує його дії за ч.2 ст.15-ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 4 від 06 січня 2016 року ОСОБА_5 в період інкримінованого йому діяння хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності чи іншим хворобливим порушенням психічної діяльності не страждав, міг віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними, застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує, в досліджуваній ситуації в стані фізіологічного афекту не перебував.

За результатами огляду ОСОБА_5 , який здійснено в Марганецькій центральній міській лікарні з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, станом на 01 годину 00 хвилин 20 листопада 2015 року, ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ч.1 ст.65 КК України: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та оставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Суд враховує те, що злочин, який вчинив ОСОБА_5 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Обставиною, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_5 раніше не судимий, на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно. Має на утриманні малолітню дитину, 2013 року народження. Негативні наслідки, завдані злочинними діями обвинуваченого усунені, матеріальну та моральну шкоду потерпілому відшкодовано в повному обсязі.

Також суд враховує думку потерпілого ОСОБА_9 щодо можливості призначення ОСОБА_5 менш суворого покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, суд вважає,що виправлення обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства, і призначає йому міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України з урахуванням вимог ст.68 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Відповідно до цього ж Закону у строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

20 листопада 2015 року згідно ухвали Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому у строк строк відбуття покарання ОСОБА_5 буде зараховано весь строк його попереднього ув`язнення.

Крім того, до строку попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню строк затримання ОСОБА_5 без ухвали слідчого суді з 19 листопада 2015 року.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін.

Суд приймає відмову потерпілого ОСОБА_9 від позову, у зв`язку з відшкодуванням завданої йому злочином матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів для проведення трасологічної експертизи в сумі 491 гривень 04 копійки підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Постановою про прилучення до справи речових доказів від 13.01.2016 року визнано речовими доказами шість опечатаних конвертів зі змивами, один опечатаний поліетиленовий пакет зі зразками нігтьових пластин, вісім опечатаних пакетів з одягом та передано на зберігання до кімнати збереження речових доказів Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.205-207).
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.115 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 19 листопада 2015 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 19 листопада 2015 року по 13 травня 2016 року та з 17 травня 2015 року по 02 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) гривня 04 копійки.
Речові докази:

шість опечатаних конвертів зі змивами, один опечатаний поліетиленовий пакет зі зразками нігтьових пластин, вісім опечатаних пакетів з одягом, передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3