ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/8875/16-к
Провадження № 1-кс/201/5528/2016
УХВАЛА
14 червня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання, внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002484 клопотання слідчого СВ Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, працюючого, має на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що 06.06.2016, близько 12 червня 2016 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , проходячи повз кіоск із надписом «Хлібозавод №8», який орендує ФОП « ОСОБА_6 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачив не зачинені двері вказаного кіоску. Переконавшись, що в середині кіоску нікого немає, у ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 визначив майно, яке знаходиться в середині кіоску із надписом « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який орендує ФОП « ОСОБА_6 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, підійшов до не зачинених вхідних дверей і шляхом вільного доступу зайшов до приміщення кіоску із надписом « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який орендує ФОП « ОСОБА_6 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, ОСОБА_4 незаконно проник у приміщення вказаного кіоску, де на прилавку побачив картонну коробку, переконався, що у ній знаходяться грошові кошти у розмірі 296 гривень 00 копійок, які визначив об`єктом свого злочинного посягання. Після цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, доводячи свій злочинний умисел до кінця, взяв із коробки грошові кошти у розмірі 296 гривень 00 копійок та залишив їх при собі. Разом з тим, намагаючись залишити приміщення вищевказаного кіоску, ОСОБА_4 був викритий під час скоєння кримінального правопорушення продавцем кіоску із надписом «Хлібозавод №8», який орендує ФОП « ОСОБА_6 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Розуміючи, що його дії стали відкритими та явними для оточуючих, не реагуючи на законні вимоги продавця кіоску припинити свої протиправні дії та повернути майно, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, намагався залишити місце скоєння злочину та розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, але не зміг цього зробити з незалежних від нього причин, оскільки був затриманий громадянами.

Таким чином, ОСОБА_4 , скоїв закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із проникненням у приміщення, оскільки виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному із проникненням у приміщення, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

13.06.2016 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вищевказаним фактом було повідомлено про підозру.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до восьми років.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала на його задоволенні наполягала, посилаючись на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження №0002484, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п.1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру та також враховуючи ту обставину, що застосування іншого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є недоцільним, суд вважає необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Крім того, обираючи до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд вважає необхідним покласти на нього низку процесуальних обов`язків.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 154-157 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 зобов`язання виконувати обов`язки у вигляді:

- прибувати до слідчого, прокурора, або суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Дніпропетровськ без дозволу прокурора, слідчого, а у подальшому суду;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є 12 серпня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1