Ухвала
іменем україни

21 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360, за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкиУкраїни,
уродженки м. Комунарська Луганської області,
мешканки АДРЕСА_1 , проживаючої за
адресою: АДРЕСА_2 ,
судиму:06 березня 2013 року Нетішинським міським судом за
ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в сумі 600 грн.; 17 травня
2013 року Нетішинським міським судом за ч. 1 ст. 125 КК
України до штрафу у сумі 850 грн. (штраф сплачено 11 вересня
2014 року),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_5 на вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 01 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Нетішинського районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки за умови, якщо вона не вчинить нового злочину.

Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 01 квітня 2015 року вирок суду першої інстанції в частині звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК Ураїни скасовано.

Ухвалено вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

В решті вирок Нетішинського районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2014 року залишено без змін.

ОСОБА_5 засуджено за те, що вона 23 липня 2014 року приблизно о 16.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 , під час розпиття спиртних напоїв з потерпілою ОСОБА_7 , під час сварки на ґрунті неприязних відносин умисно двічі вдарила останню кухонним ножем в область лівої частини спини, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення, у виді двох проникаючих поранень грудної клітки зліва, гемо- пневмотораксу зліва, пошкодження лівої легені.

У касаційнійскарзі засуджена ОСОБА_8 порушуєпитання про скасування вироку апеляційного суду щодо неї з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого правопорушення та її особівнаслідок суворості. Вважає, що апеляційний суд повною мірою не урахував обставини, які помякшують покарання,поганий стан її здоров`я, тому дійшов необґрунтованого висновку про необхідність скасування вироку суду першої інстанції, яким її було звільненовід відбування покарання з випробуваннямна підставі ст. 75 КК України. Проситьпом`якшити призначене їй покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка вважала, що для задоволення касаційної скарги немає підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і правильність кваліфікації дій засудженої у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи засудженої про те, що апеляційний суд необгрунтовано дійшов висновку щодо неможливості її виправлення без відбування покарання та скасував вирок суду першої інстанції в частині застосування щодо неї ст. 75 КК України, є безпідставними.

З вироку Апеляційного суду вбачається, що, перевіряючи в апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_5 , суд звернув увагу, що суд першої інстанції, звільняючи засуджену від відбування покарання з випробуванням, не врахував обставин, які свідчать про те, що застосування ст. 75 КК України не сприятиме виправленню ОСОБА_5 та попередженню вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При цьому апеляційний суд правильно звернув увагу, що засуджена раніше неодноразово судима, характеризується посередньо, вчинила тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння. Скасовуючи вирок місцевого суду в частині застосування щодо ОСОБА_5 ст. 75 КК України та ухвалюючи свій вирок, апеляційний суд навів достатні підстави для прийняття такого рішення.

Що стосується призначеного ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,то воно повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України. При призначенні засудженій покарання суд урахувавобставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, взяв до уваги, що ОСОБА_5 визнала свою вину, щиро розкаялась та сприяла розкриттю кримінального правопорушення, стан її здоров`я, а саме. що вона є інвалідом ІІІ групи, відшкодувала шкоду потерпілій, і остання не наполягала на суворому покаранні. З урахуванням таких обставин суд обгрунтовано дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, що є достатнім і необхідним для виправлення засудженої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирок суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. ст. 370, 420 КПК України.

Підстав, передбачених ст. 438 КПК України, для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення ізадоволення касаційної скарги засудженогоколегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 01 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а касаційнускаргу засудженої ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9