АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1968/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту та якою накладено арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку з 25.05.2016 по 26.05.2016 років у нежитлових (виробничих) будівлях газового урочища УСП «Котельва» Солохівського виробничого цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», розташованого на 9-км під`їзду автотраси Котельва-Полтава, смт. Котельва, Котелевського району, Полтавської області майно, а саме 32,387 м.куб. газового конденсату, який знаходиться в цистерні з маркуванням «Е-17»; 28,39 м.куб. газового конденсату, плотністю 750, вагою 21,59 тонн, який знаходиться в автоцистерні ППЦ-28 номерний знак НОМЕР_1 вантажного автомобіля МАЗ-6422, номерний знак НОМЕР_2 ; вантажний автомобіль МАЗ-6422, номерний знак НОМЕР_2 з автоцистерною ППЦ-28 номерний знак НОМЕР_1 , які належать ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд».

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши наявні підстави вважати, що тимчасово вилучене в ході про ведення обшуку майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та було предметом його вчинення, прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, та накладення арешту з підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
Крім того, в ухвалі суду першої інстанції зазначено, що ухвала оскарженню не підлягає.

В апеляційній скарзі, директор ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу такою, яка постановлена без достатніх на те правових підстав та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відмовити.

Мотивуючи доводи своє апеляційної скарги апелянт вказує на те, що арешт на майно товариства було накладено безпідставно та всупереч вимог ст. 170 КПК України, оскільки ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» взагалі не має ніякого відношення до даного кримінального провадження, а правовий статус товариства, а також його посадових осіб в рамках даного кримінального провадження взагалі не визначений.

Також директор товариства наголошує на тому, що під час проведення обшуку на території УСП «Котелєва» Солохівського виробничого цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» перебував водій ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд», який керував автомобілем МАЗ д.н.з. НОМЕР_2 з причепом цистерною д.нз. НОМЕР_1 та повинен був отримати для перевезення конденсат газовий у кількості та за ціною, визначеною умовами укладеного між ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» та «Представництва «Матрапак ГмбХ», яке діє від імені Німецької Компанії «Матрапак ГмбХ». Однак про проведення будь-яких слідчих дій ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» нічого не було відомо, так само, як про те, що існують будь-які кримінальні провадження, пов`язані з діями посадових осіб підприємства, на якому здійснювався обшук.

Додатково апелянт зазначає про відсутність достатніх та обґрунтованих доказів того, що належний ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» автомобіль відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, а також про неврахування слідчим суддею вимог ст. 173 КПК України, зокрема співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, того, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна товариства призводить до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» та до негативних наслідків для інших осіб, зокрема водія транспортного засобу ОСОБА_11 , який фактично залишається без роботи, а його родина без засобів для існування.

Крім того, апелянт вказує на порушення слідчим суддею вимог ст. 172 КПК України, розгляд клопотання слідчого відбувся у відсутність представника ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд», незважаючи на те, що товариство, одразу після проведення обшуку звернулося до слідчого з відповідним листом та з наданням усіх бухгалтерських та господарських документів, щодо правомірності господарських взаємовідносин, а також 28.05.2016 р. із заявою до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, в якій просили розглядати клопотання слідчого у присутності директора підприємства та повідомити про час та дату такого судового розгляду.

Також директор товариства звертає увагу суду на те, що слідчий суддя в постановленій ним ухвалі про арешт майна неправомірно визначив, що вказана ухвала оскарженню не підлягає, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 309 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000634 від 09.12.2015 за фактом розтрати державного майна в особливо великих розмірах службовими особами ГНУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що перший заступник директора з виробництва та технічних питань ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з начальником УСП «Котельва» Солохівського виробничого цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_13 , начальником Солохівського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_14 , комерційним директором TOB «ПК-Інвестгрупп» ОСОБА_15 , громадянином ОСОБА_16 , службовими особами приватних суб`єктів господарювання та іншими невстановленими розслідуванням особами, з метою заволодіння державним майном в особливо великих розмірах, впродовж 2014-2016 років організували розтрату видобутих вуглеводнів з державних свердловин газового урочища УСП «Котельва», Солохівського виробничого цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», розташованого на 9-км. під`їзду автотраси Котельва-Полтава, смт. Котельва, в Котелевському районі Полтавської області, на користь приватних підприємств.

Як встановлено органом досудового розслідування зазначені особи систематично вивозять видобуті викрадені з державних свердловин газового урочища УСП «Котельва» вуглеводні найнятим автомобільним транспортом DAF ВІ 3996 ВС та DAF ВІ 2150 АК на розташовану в районі 1-го км. автотраси від с. Сагайдак до смт. Шишаки (с. Сагайдак, вул. Шишацький шлях, 3-А), Шишацького району Полтавської області виробничі будівлі (установку стабілізації конденсату), яка належать TOB «ПАСІПОЛ» та орендується TOB «Енергетична альтернатива-7». На цій нафтобазі викрадені вуглеводні переробляються і реалізуються кінцевим споживачам через фіктивні підприємства по підробленим документам за готівку.
В результаті цього, як встановлено органом досудового розслідування ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» завдано збитків на суму понад 35 млн. грн.

10.05.2016 р. слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва надано дозвіл на проведення обшуку в нежитлових (виробничих) будівлях та техніці газового УСП «Котельва» до Солохівського виробничого цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування».

25.05.2016 26.05.2016 на території газового урочища УСП «Котельва», розташованих на 9-км під`їзду автотраси Котельва-Полтава, смт. Котельва, в Котелевському районі Полтавської області було проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено: документацію щодо видобутку вуглеводнів на цьому урочищі, підроблені документи щодо перевезення викрадених вуглеводнів (газового конденсату), закачаний в порушенням технологічного циклу у цистерну з маркуванням «Е-17», яка знаходилася на території урочища, 32,387 м.куб. газового конденсату, який підготовлений до викрадення, а також не зазначений в ухвалі суду під управлінням водія ОСОБА_11 вантажний автомобіль МАЗ - 6422 номерний знак НОМЕР_2 з автоцистерною ППЦ-28 номерний знак НОМЕР_1 , які належать TOB «Краснокутський Агрошляхбуд», в який було закачано 21,59 тонни газового конденсату, плотністю 750, що становить 28,39 м.куб.

26.05.2016 р. старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку з 25.05.2016 по 26.05.2016 років у нежитлових (виробничих) будівлях газового урочища УСП «Котельва» Солохівського виробничого цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», розташованого на 9-км під`їзду автотраси Котельва-Полтава, смт. Котельва, Котелевського району, Полтавської області майно, посилаючись на те, що газовий конденсат об`ємом 32,387 м.куб. який знаходиться в цистерні з маркуванням «Е-17» на території урочища був спеціально підготовлений для його викрадення, газовий конденсат об`ємом 28,39 м.куб., плотністю 750 та вагою 21,59 тонни, закачаний в автоцистерну автомобіля МАЗ, є предметом вчинення злочину, а автомобіль МАЗ його знаряддям його вчинення.

30.05.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на газовий конденсат об`ємом 32,387 м.куб. який знаходиться в цистерні з маркуванням «Е-17» на території урочища був спеціально підготовлений для його викрадення, газовий конденсат об`ємом 28,39 м.куб., плотністю 750 та вагою 21,59 тонни, закачаний в автоцистерну автомобіля МАЗ, є предметом вчинення злочину, а автомобіль МАЗ його знаряддям його вчинення, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки вказане тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Разом з тим, такі висновки слідчого судді не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, про що обґрунтовано зазначає апелянт, в поданій ним апеляційній скарзі, посилаючись на положення ст.ст. 167, 170 КПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України(в редакції від 27.02.2016 р.), арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, як встановлено судом апеляційної інстанції, слідчий суддя не врахувавши вище вказані зміни, внесені до кримінального процесуального закону, зокрема, що стосується підстав для накладення арешту на майно, наклав арешт тимчасово вилучене в ході проведення обшуку з 25.05.2016 по 26.05.2016 років у нежитлових (виробничих) будівлях газового урочища УСП «Котельва» Солохівського виробничого цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», розташованого на 9-км під`їзду автотраси Котельва-Полтава, смт. Котельва, Котелевського району, Полтавської області майно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, що як вважає колегія суддів, призвело до неправильного застосування кримінального процесуального закону України та тягне за собою скасування ухвали слідчого судді.
Разом з тим, колегія суддів, дослідивши всі обставини, наданої до апеляційного суду справи, враховуючи, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність підстав вважати, що тимчасово вилучене в ході проведення обшуку з 25.05.2016 по 26.05.2016 років у нежитлових (виробничих) будівлях газового урочища УСП «Котельва» Солохівського виробничого цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», розташованого на 9-км під`їзду автотраси Котельва-Полтава, смт. Котельва, Котелевського району, Полтавської області майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України та є предметом, а також знаряддям вчинення кримінального правопорушення, розумність та співмірність обмеження права власності на вказане майно завданням кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, на яке просить накласти арешт слідчий, оскільки вважає наявні для цього підстави, які передбачені ст. 170 КПК України.
Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

З огляду на вказане, майно, яке відповідає визначеним у ч. 3 ст. 170 КПК України критеріям, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Апеляційний суд м. Києва, врахувавши вищезазначені положення закону та обставини кримінального провадження, а саме ті, що існує необхідність у забезпеченні доказів, шляхом арешту майна, яке є предметом вчиненого кримінального правопорушення, вважає, що клопотання слідчого, слід задовольнити та накласти арешт на відповідне майно.

Тому, доводи апелянта про те, що арешт на майно товариства було накладено безпідставно та всупереч ст. 170 КПК України, оскільки ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» взагалі не має ніякого відношення до даного кримінального провадження, а правовий статус товариства, а також його посадових осіб в рамках даного кримінального провадження взагалі не визначений, а тому арешт на належне товариству майно накладено безпідставно є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.

Обираючи спосіб обтяження майна, колегія суддів об`єктивно переконана в тому, що необхідно заборонити використовувати та розпоряджатися цим майном, оскільки незастосування таких заходів може призвести до зникнення, втрати або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Як вважає колегія суддів, такий ступінь втручання у діяльність ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» є цілком співрозмірний з потребами кримінального провадження.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які б переважали інтереси держави, колегією суддів не встановлено та апелянтами не доведено.

Посилання апелянтів на те, що належний ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» автомобіль та цистерна не мають ніякого відношення до вказаного кримінального правопорушення, оскільки під час проведення обшуку на території УСП «Котелєва» Солохівського виробничого цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» перебував водій ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд», який керував автомобілем МАЗ д.н.з. НОМЕР_2 з причепом цистерною д.н.з. НОМЕР_1 та повинен був лише отримати для перевезення конденсат газовий у кількості та за ціною, визначеною умовами укладеного між ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» та «Представництва «Матрапак ГмбХ», яке діє від імені Німецької Компанії «Матрапак ГмбХ», як вважає колегія суддів,не заслуговують на увагу, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Однак, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про порушення слідчим суддею вимог ст. 172 КПК України, та розгляд клопотання слідчого у відсутність представника ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд», що як наслідок є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Клопотання прокурора може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.

Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити чи пошкодити майно.

В будь-якому випадку слідчий та прокурор повинні мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.

Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.

Таким чином, розгляд клопотання було проведено з порушенням права власника майна на захист, про що в своїй апеляційній скарзі також зазначає і директор ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд».

Крім того, залишається не зрозумілим посилання слідчого судді в резолютивній частині постановленої ним ухвали на те, що ухвала оскарженню не підлягає, оскільки відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а тому, як вважає колегія судді, слідчий суддя, вказавши в резолютивній частині ухвали, що остання оскарженню не підлягає в порушення вимог чинного кримінального процесуального закону позбав учасників кримінального провадження права на оскарження судового рішення, визначеного КПК України та Конституцією України, що як наслідок є істотним порушенням чинного законодавства та тягне за собою скасування такого рішення.

З урахуванням викладеного та виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу директора ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» ОСОБА_8 необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку з 25.05.2016 по 26.05.2016 років у нежитлових (виробничих) будівлях газового урочища УСП «Котельва» Солохівського виробничого цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», розташованого на 9-км під`їзду автотраси Котельва-Полтава, смт. Котельва, Котелевського району, Полтавської області майно.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту та якою накладено арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку з 25.05.2016 по 26.05.2016 років у нежитлових (виробничих) будівлях газового урочища УСП «Котельва» Солохівського виробничого цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», розташованого на 9-км під`їзду автотраси Котельва-Полтава, смт. Котельва, Котелевського району, Полтавської області майно, а саме 32,387 м.куб. газового конденсату, який знаходиться в цистерні з маркуванням «Е-17»; 28,39 м.куб. газового конденсату, плотністю 750, вагою 21,59 тонн, який знаходиться в автоцистерні ППЦ-28 номерний знак НОМЕР_1 вантажного автомобіля МАЗ-6422, номерний знак НОМЕР_2 ; вантажний автомобіль МАЗ-6422, номерний знак НОМЕР_2 з автоцистерною ППЦ-28 номерний знак НОМЕР_1 , які належать ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку з 25.05.2016 по 26.05.2016 років у нежитлових (виробничих) будівлях газового урочища УСП «Котельва» Солохівського виробничого цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», розташованого на 9-км під`їзду автотраси Котельва-Полтава, смт. Котельва, Котелевського району, Полтавської області майно, а саме 32,387 м.куб. газового конденсату, який знаходиться в цистерні з маркуванням «Е-17»; 28,39 м.куб. газового конденсату, плотністю 750, вагою 21,59 тонн, який знаходиться в автоцистерні ППЦ-28 номерний знак НОМЕР_1 вантажного автомобіля МАЗ-6422, номерний знак НОМЕР_2 ; вантажний автомобіль МАЗ-6422, номерний знак НОМЕР_2 з автоцистерною ППЦ-28 номерний знак НОМЕР_1 , які належать ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд».
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

______________ _____________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_17 ОСОБА_4