Єдиний унікальний номер 722/790/16-к
Номер провадження 1-в/722/625/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника-адвоката: ОСОБА_4

представника СВК-67: ОСОБА_5

в.о.начальника медчастини: ОСОБА_6

та засудженого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сокирянської виправної колонії №67 клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали та з наведених у ньому підстав просили його задовольнити. При цьому, засуджений ОСОБА_7 суду пояснив, що участі у виконанні будь-яких видів оплачувальних робіт, в тому числі із більш легкими умовами праці, він не приймав внаслідок поганого стану його здоров`я.

Прокурор ОСОБА_3 та представник СВК-67 ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та просили у його задоволенні відмовити, оскільки вважають, що засуджений на даний час не довів свого виправлення. При цьому, представник СВК-67 ОСОБА_5 суду пояснив, що під час відбування покарання в установі засуджений не виявляв бажання бути працевлаштованим на будь-які види оплачувальних робіт, про що ним особисто була подана відповідна заява.

Голова спостережної комісії ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Вирішення клопотання залишив на погляд суду.

В.о.начальника медичної частини СВК-67 ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що згідно наявної в медичній картці інформації, після прибуття в установу засуджений ОСОБА_7 08.04.2013 року був оглянутий лікарями медчастини установи. Діагноз: Емоційно нестійкий розлад особистості в стадії стійкої ремісії. Виходячи із встановленого засудженому діагнозу, стан його здоров`я покращився і на даний час є задовільним. За весь час відбування покарання погіршення стану здоров`я засудженого не спостерігалося, за медичною допомогою в медчастину установи останній не звертався. Враховуючи стан здоров`я засудженого, вважає, що останній міг бути працевлаштований та брати участь у трудовій діяльності, однак за умови виконання робіт з легкими умовами праці.

Заслухавши доводи учасників процесу, пояснення в.о.начальника медичної частини ОСОБА_6 , дослідивши письмові документи додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, ОСОБА_7 засуджений 15.10.2012 року вироком Тячівського районного суду Закарпатської області за ст.115 ч.2 п.п.9,10, ст.152 ч.4, ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 28.02.2013 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишено без змін.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 згідно вказаного вище вироку суду відраховується з 08.01.2009 року. Відповідно кінець строку відбування покарання 08.01.2024 року.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.02.2016 року, яка набрала законної сили, зараховано засудженому ОСОБА_7 у строк покарання за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 15.10.2012 року, строк його попереднього ув`язнення з 08.01.2009 року по 27.02.2013 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 4 роки 1 місяць 19 днів.

Таким чином, внаслідок зарахування ОСОБА_7 у строк покарання вказаного вище строку попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 19.11.2019 року.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Отже, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, обов`язковою умовою для застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, умовно-дострокового звільнення, у відповідності до п.3 ч.3 ст.81 КК України, є фактичне відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

У відповідності до ст.12 КК України, злочини, передбачені 115 ч.2 п.п.9,10 та ст.152 ч.4 КК України, за які засуджено ОСОБА_7 , класифікуються як особливо тяжкі злочини.

Як встановлено судом, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_7 фактично відбув лише 7 років 2 місяці 17 днів позбавлення волі, тобто менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.

З огляду на вказані вище обставини та вимоги закону, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду підпис ОСОБА_1
З оригіналом вірно:
Суддя:
Станом на 25.02.2016 року ухвала
законної сили не набрала. Суддя: