11.03.2016 Справа № 756/3215/16-к

Унікальний № 756/3215/16-к
Провадження № 1-кп/756/364/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 року м.Київ

Оболонський районним суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Червища, Волинської області громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, не одружений, не працюючий, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 23.01.2016 приблизно о 17 годині 15 хвилин, перебував на другому поверсі у приміщенні ТЦ «Дрімтаун», де зайшов до магазину «Бершка», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський,1 Б, в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в той же час, того ж дня, перебуваючи в приміщенні магазину «Бершка» за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, взяв з торгівельного прилавку светр чорного кольору, артикул 2027/130/800/02 загальною вартістю 582 гривні 50 копійок (без урахування ПДВ), та зайшов до примірочної кабіни, де впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, та скориставшись неуважністю працівників магазину «Бершка» ОСОБА_5 сховав вказаний светр до сумки через плече чорного кольору, яка була на ньому.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 вийшов за межі магазину «Бершка», однак кримінальне правопорушення йому не вдалось закінчити з причин, що не залежали від його волі, так як він був затриманий охоронцем вказаного магазину.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення у разі доведення його до кінця, ОСОБА_5 міг би спричинити майнову шкоду на загальну суму 582 гривень 50 копійок (без урахування ПДВ).

Дії ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України, як вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

03.03.2016 року між представником потерпілого ТОВ "Бершка" ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України, щодо узгодженого покарання в виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Представник потерпілого ОСОБА_4 просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.
ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України, в обсязі підозри, погодився на застосування до нього узгодженого виду і розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення і що здаен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Зобов`язання взяті на себе обвинуваченим за угодою про примирення можливі для виконання.
Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.
Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України, ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання - у виді штрафу, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених в ст. 65 КК України.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 03 березня 2016 року, про примирення між представником потерпілого ТОВ "Бершка" ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у вигляді штрафу в розмірі 100 неопадаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим- з моменту отримання його копії.

Головуючий ОСОБА_1