Справа №477/1417/16-к 29.11.2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учня 1 курсу ліцею ім.Грушевського, офіційно не працюючого, раніше судимого: 20.05.2015 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Шевченкове Жовтневого району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого вирок не оскаржується.
Провадження №11-кп/784/925/16 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_6
Категорія: ст. 185 ч.3 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить пом`якшити призначене йому покарання.
Вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до даного покарання частини покарання, невідбутого за попереднім вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 травня 2015 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Цим же вироком ОСОБА_5 визнано винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 104 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 3,4 ст. 76 КК України.
Постановлено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 6 277 грн. 60 коп., моральної шкоди по 2500 грн. з кожного. Також вирішено питання щодо речових доказів.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить пом`якшити призначене йому покарання, з урахуванням хвороби його матері, яка є пенсіонером, інвалідом ІІ групи та потребує догляду. Інших мотивів не наводить.
3. Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 18 січня 2016 року о 22 год. неповнолітній ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 вчинити крадіжку матеріальних цінностей з магазину ПП «Препелиця», який знаходиться в АДРЕСА_3 , на що останній погодився. Через незаперту хвіртку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проникли на територію домоволодіння, належного ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_5 ногою виламав двері магазину ПП «Препелиця» та вони проникли в приміщення вказаного магазину, звідки таємно викрали майно, належне ОСОБА_12 різні господарчі товари на загальну суму 3 563 грн.
Після цього неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3 563 грн., яка в ході досудового слідства відшкодована на суму 1730, 40 грн. з поверненням частини викраденого майна
Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника та захисників на підтримку доводів апеляційної скарги; думку обвинуваченого ОСОБА_5 , який також вказував про можливість задоволення апеляційної скарги; думку прокурора, яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду без змін; обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах та вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
4. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали та положення закону, яким він керувався.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку.
Дії ОСОБА_4 судом кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення. В цій частині вирок суду не оскаржується.
Що стосується покарання, то воно призначено обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та даних про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо.
Суд першої інстанції також визнав обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття та неповнолітній вік обвинуваченого ОСОБА_4 та призначив йому покарання в мінімальних межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити призначене йому покарання, пославшись на захворювання матері, те, що вона є інвалідом ІІ групи та потребує догляду. Проте, матеріали провадження свідчать про наступне.
Так, на а.с. 62 міститься акт обстеження матеріально-побутових умов проживання № 10 від 10.02.2016 року, згідно з яким обвинувачений ОСОБА_4 проживає спільно з матір`ю ОСОБА_9 , 1972 року народження, яка є інвалідом ІІІ групи (загальне захворювання), не працює, отримує соціальну допомогу матері-одиначці в розмірі 740 грн. та пенсію по інвалідності 1074 грн.
Згідно довідки до акту огляду МСЕК № 358110 (а.с. 63), ОСОБА_9 встановлена інвалідність ІІІ групи на строк до 01.12.2016 року, із зазначенням, що вона може працювати медсестрою на 0,5-0,75 ставки, в кабінетних умовах, бажано на першому поверсі.
Тобто, наведене свідчить про те, що матір ОСОБА_4 ОСОБА_9 не являється інвалідом ІІ групи, як вказує апелянт, може працювати, отримує соціальну допомогу та пенсію по інвалідності, не потребує стороннього догляду.
Крім того, даних про працевлаштування чи наявність офіційного доходу у обвинуваченого ОСОБА_4 в матеріалах справи не міститься, що ставить під сумнів доводи апелянта про можливість утримання та догляду ним хворої матері, до складу сім`ї якої також входить дочка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно копії вироку та вимоги про судимість (а.с. 67-70, 71), 20.05.2015 року вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
З урахуванням наведеного, судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, через 7 місяців після постановлення вироку, в період іспитового строку, а тому при призначенні остаточного покарання вірно застосовані положення ст.ст. 71,72 КК України.
На думку апеляційного суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів. Підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та пом`якшення призначеного покарання, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 418 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_4 без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Судді
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3