У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0001618 за касаційною скаргою заступника прокурора Запорізької області на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 08 лютого 2016 року
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, раніше неодноразово
судимого, останній раз вироком цього ж суду від 10.07.2015 р. за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 днів з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

засуджено:
за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
Вирішено долю речових доказів.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 змінено.
Призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення попереднього вироку, ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 днів.
Призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
У решті вирок залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він за обставин, викладених у вироку, приблизно о 21 год. 00 хв. у двадцятих числах березня 2015 року повторно таємно викрав з незачиненого горища домоволодіння АДРЕСА_1 належні ОСОБА_7 вироби з кольорових металів загальною вартістю 277 грн 27 коп.
Також о 12 год. 00 хв. 19 серпня 2015 року ОСОБА_6 повторно таємно викрав із горища та двору вищезазначеного домоволодіння належні потерпілому ОСОБА_7 металеві вироби та інструменти загальною вартістю 168 грн.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що місцевий суд в порушення вимог ст. 337 КПК України вийшов за межі висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, визнавши останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в тому числі, з кваліфікуючою ознакою «за попередньою змовою групою осіб», яка органом досудового розслідування не інкримінувалася обвинуваченому. Крім цього, апеляційний суд, змінюючи своєю ухвалою вирок місцевого суду, призначив ОСОБА_6 за сукупністю злочинів більш суворе покарання ніж суд першої інстанції, хоча при погіршенні становища обвинуваченого відповідно до вимог ст. 420 КПК України повинен був ухвалити вирок.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав касаційної скаргу, просив змінити оскаржувану ухвалу апеляційного суду, виключивши з її мотивувальної частини посилання на наявність кваліфікуючої ознаки «за попередньою змовою групою осіб», перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, та кваліфікація його дій в касаційній скарзі прокурора не оскаржуються.
Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити вирок або ухвалу без змін; 2) змінити вирок або ухвалу; 3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; 4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; 5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; 6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Частиною 1 ст. 418 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 407 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції ухвалює вирок. Будь-яке інше рішення суд апеляційної інстанції приймає у формі ухвали.
Згідно з ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, необхідності застосування більш суворого покарання, скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції, неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання. Вирок апеляційного суду повинен відповідати загальним вимогам до вироків.
При розгляді провадження та постановленні ухвали щодо ОСОБА_6 апеляційний суд зазначених вимог закону не дотримався.
Так, суд апеляційної інстанції, прийнявши рішення про зміну вироку місцевого суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання, та, призначивши йому покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 днів, фактично погіршив становище засудженого й усупереч вимогам ст. 420 КПК України ухвалив при цьому ухвалу, а не вирок.
Крім того, в мотивувальній частині свого вироку апеляційний суд помилково послався на наявність кваліфікуючої ознаки «за попередньою змовою групою осіб», хоча органом досудового розслідування така кваліфікуюча ознака ОСОБА_6 не інкримінувалася.
За таких обставин ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 не можна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ________________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3