Провадження № 1-кп/643/547/16
Справа № 643/3847/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006858 від 30.12.2015 року за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, працюючого водієм у ТОВ "УкрАвтотранс", не судимого, маючого на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 в період часу з вечора 26.12.2015 року по ранок 27.12.2015 року (точний час не встановлено), перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного вживання спиртних напоїв із ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих особистих неприязнених стосунків, штовхнув останню руками в область грудної клітини. Втративши рівновагу, ОСОБА_5 впала на підлогу, а ОСОБА_4 наніс їй множинні удари ногами в область шостого ребра зліва. В результаті злочинних дій ОСОБА_4 ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 1376-А/15 від 20.01.2016 року спричинено закриту тупу травму грудної клітини: перелом шостого ребра зліва по середньо-пахвовій лінії з незначним зсувом, лівобічний гемопневмоторакс, які згідно п.п. 2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" Наказу № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України відносяться до середнього ступеню важкості по критерію тривалості розладу здоров`я.

28 березня 2016 року по даному кримінальному провадженню між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідно до вимог ч.1 ст. 468 КПК України укладено угоду про примирення, за якою сторони дійшли згоди, що обвинувачений зобов`язується повно та беззастережно визнати свою вину в обсязі та за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, в ході судового провадження за кримінальним провадженням № 0006858 від 30.12.2015 року.

Потерпіла ОСОБА_5 стверджує та проти цього не заперечує підозрюваний, що матеріальних претензій до підозрюваного не має.

Зважаючи, що злочин, вчинений обвинуваченим не є тяжким та чинне законодавство України передбачає можливість укладення угоди про примирення у такій категорії справ, сторони вважають за необхідне узгодити розмір покарання, що необхідно призначити обвинуваченому в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, відповідно ст. 75 КК України з іспитовим строком.

Сторони також у відповідності до положень частин шостої та сьомої ст. 474 КПК України свідчать, що укладення угоди сторонами є добровільним, що умови угоди не порушують інтересів сторін або інших осіб, що вони дійшли повного та безумовного примирення щодо вчиненого кримінального правопорушення, здатні в повному обсязі виконати умови, викладені в цій угоді.

Потерпіла та обвинувачений також свідчить, що їм зрозумілі положення частин шостої та сьомої статті 474 КПК України, а також положення ст. 476 КПК України щодо умисного невиконання умов угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив суд угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засідання просила угоду про примирення затвердити.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження встановлено, що скарг обвинувачений під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання можливі для виконання. За таких обставин, суд встановив наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати по справі відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 28 березня 2016 року, укладену по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006858 від 30.12.2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 березня 2016 року покарання за цією статтею - позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитним строком на 1 рік.

У відповідності до положень п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст. 476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів через Московський районний суд м. Харкова.

Копію вироку після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1