Єдиний унікальний номер: 378/615/16-к
Провадження № 1-кп/378/38/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2016 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Ставище кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, має одну неповнолітню дитину, 2003 року народження, не працюючого, військовозобов`язаного, освіта базова вища, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України за слідуючих обставин.

25 листопада 2015 року, близько 18 години 40 хвилин, ОСОБА_5 в порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки «ЗАЗ VIDA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно висновку експерта № 8-02/1243 від 08 лютого 2016 року знаходився у технічно справному стані. При цьому ОСОБА_5 рухався на вказаному автомобілі по вул. Центральній (Радянській) в с. Гейсиха Ставищенського району в напрямку с. Станіславчик Ставищенського району Київської області, з увімкненим світлом фар з перевищенням швидкості руху в населеному пункті, що передбачена п. 12.4 Правил дорожнього руху, та під час руху останній всупереч п. 12.2. Правил дорожнього руху, з урахуванням видимості дороги не обрав безпечну швидкість руху керованого автомобіля та всупереч п. п. «б» п. 2. ПДР України проявив неуважність та маючи об`єктивну можливість виявити небезпеку для руху, а саме велосипедистку ОСОБА_6 , яка рухалася в попутному напрямку відносно руху автомобіля по проїзній частині дороги, не дотримавши вимог п. п. 12.3, 13.1. Правил дорожнього руху України, не обрав безпечного інтервалу для об`їзду даної велосипедистки та не прийняв міри до зменшення швидкості для безпечного її об`їзду, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_6 ..

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедистка - ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток черепа, крововиливу під оболонку головного мозку, забою легенів, які згідно висновку судово-медичної експертизи №201 від 10 грудня 2015 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння та від отриманих травм ОСОБА_6 померла у Ставищенській ЦРЛ.

Згідно висновку експерта № 8-02/1245 від 15 лютого 2016 року в момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля «ЗАЗ VIDA», номерний знак НОМЕР_2 , та велосипеда розташовувалися під кутом близько 20° ± 5°, при попутних напрямках їх руху з відхиленням направляючої поздовжньої вісі велосипеда ліворуч по відношенню до повздовжньої вісі даного автомобіля; зіткнення зазначеного автомобіля з велосипедом сталося по вул. Радянській в с. Гейсиха Ставищенського району Київської області, в межах слідів гальмування зазначеного вище автомобіля, до початку осипу дрібних уламків скла, на смузі руху до с. Станіславчик.

Згідно висновку експерта № 19/8-02-661 від 15 червня 2016 року швидкість руху автомобіля «ЗАЗ VIDA», номерний знак НОМЕР_2 , на момент початку утворення слідів гальмування, без урахування втрати кінетичної енергії при зіткненні із велосипедистом, складала близько 82-85 км/год; у заданій дорожній обстановці, водій даного автомобіля повинен був діяти у відповідності до вимог: п.п. 12.2, 12.3. та 12.4 та 13.1 Правил дорожнього руху України; з технічної точки зору, у момент виявлення перешкоди для руху, який вказаний в постанові слідчого про призначення експертизи, водій зазначеного автомобіля мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання безпечного об`їзду в умовах даної дорожньо-транспортної рухаючись як із допустимою, в межах населеного пункту швидкістю 60 км/год так і зі швидкістю 82-85 км/год. З технічної точки зору в діях водія даного автомобіля вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху, що перебуває в причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок грубого порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 1.10., згідно якого безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху;

- п. 2.3., за яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п.12.2., відповідно до якого у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

- п. 12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно зжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для піших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 12.4., за яким у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.;

- п. 13.1., відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вказані порушення Правил дорожнього руху України перебувають в прямому причинному зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками які настали, а саме смерті ОСОБА_6 ..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість в скоєнні злочину визнав повністю, суду показав, що 25 листопада 2015 року ввечері в темну пору, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «ЗАЗ VIDA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався по вул. Радянській в с. Гейсиха в напрямку с. Станіславчик, з увімкненим світлом фар з швидкістю близько 80-85 км/год.. Коли переключив світло фар з ближнього на дальнє світло, побачив попереду велосипедистку на своїй смузі руху, яка рухалася в попутному напрямку, почав раптово гальмувати, проте не уникнув зіткнення з нею та збив її. Відразу зупинився, викликав швидку допомогу та працівників міліції. Потерпілою виявилась його односельчанка ОСОБА_6 . На відшкодування витрат на її поховання та на поминальні обіди він дав родичам загиблої кошти в сумі 17000 грн. Зазначив, що має намір в подальшому надавати кошти на утримання дітей ОСОБА_6 . У вчиненому щиро кається.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини справи, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують особу останнього, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Судом враховується те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, визнає винуватість в його скоєнні. Аналіз даних про особу обвинуваченого вказує на те, що він в даний час не працює, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на утриманні має неповнолітню дитину 2003 року народження, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає скоєння злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Із урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості, даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшує та обставини, що обтяжує йому покарання, думки потерпілої щодо призначення покарання, яка зазначила, що обвинувачений частково відшкодував матеріальну шкоду в сумі 17000 грн. на поховання та поминальні обіди, та вважає за можливе призначити йому покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням, так як необхідно надавати підтримку двом неповнолітнім дітям, що залишились після смерті ОСОБА_6 , беручи до уваги, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин з необережності, суд вважає, що виправлення останнього можливе без відбування покарання, міру покарання ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, із звільненням обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ст. 76 КК України, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд обговорив можливість застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, проте, підстав для її застосування не знаходить.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати на користь держави, пов`язані із залученням експертів, в сумі 2269 гривень 96 копійок.

Речові докази автомобіль марки «ЗАЗ VIDA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слід повернути власнику ОСОБА_7 , дорожній велосипед слід повернути потерпілій ОСОБА_4 відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експертів у сумі 2269 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) гривень 96 копійок.

Речові докази автомобіль марки «ЗАЗ VIDA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , повернути власнику ОСОБА_7 , дорожній велосипед повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1