14.04.2016
Справа № 642/140/16-к,
Провадження 1кп/642/164/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої - ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Харкові клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001087 від 15.12.2015р., про звільнення від кримінальної відповідальності
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, українця, громадянина України, не працючого, розведеного, з вищою освітою, раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності встановлено, що 16 вересня 2000 року, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_7 керував технічно справним, належним ОСОБА_8 , автомобілем «ВАЗ-2199», р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
- п.2.9. Водієві забороняється:a) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин; та рухався по вулиці Полтавський шлях м. Харкова зі сторони вул. Клапцова в напрямку вул. Єлізарова.
Під час руху по вказаній вулиці, в районі будинку №153, ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п.2.3 б) та 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
- п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну...»;
- п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
і допустив наїзд на групу пішоходів, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які в цей час перетинали проїжджу частину вулиці Полтавський шлях, зліва направо відносно руху його автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих травм загинула на місці пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи №2171 від 18.10.2000р., потерпілій спричинені тяжкі тілесні ушкодження, що потягли її смерть. Пішохід ОСОБА_14 від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у лікарні, згідно висновку судово-медичної експертизи №420-а від 11.10.2000р., потерпілій спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тяжкої закритої черепно-мозкової травми, що потягли її смерть. Інші пішоходи отримали легкі тілесні ушкодження.
Порушення вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 , які знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем «ВАЗ-21099», виявив неуважність, при виникненні небезпеки для руху у вигляді групи пішоходів з 5 чоловік, яких він об`єктивно спроможній міг виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу та допустив наїзд на пішоходів, що спричинило тяжкі наслідки.
Після скоєння ДТП, водій ОСОБА_7 не залишився на місці події, не прийняв можливих заходів для надання медичної допомоги постраждалим та виклику швидкої допомоги, не повідомив про ДТП в органи міліції і зник з місця пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 а), г), д) Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
- п.2.10. «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції.
Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.286 КК України - тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Відповідно до наданих прокурором матеріалів кримінального провадження вина підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні цього злочину підтверджується наступними доказами:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.09.2000р. та схемою до нього, протоколом огляду місця пригоди від 16.09.2000р., протоколом огляду та затримання транспорту, а саме автомобіля «ВАЗ-2199», р.н. НОМЕР_1 ;
- висновком судово-медичної експертизи (експертиза трупу) ОСОБА_9 №2171 від 18.10.2000 р. згідно якої, потерпілій спричинені тяжкі тілесні ушкодження, що потягли її смерть;
- висновком судово-медичної експертизи дослідження трупу ОСОБА_10 №420-а від 21.10.2000р. та №127/420-а від 25.09.2000р., згідно яких потерпілій спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тяжкої закритої черепно-мозкової травми, що потягли її смерть;
- висновком комплексної, комісійної судово-медичної експертизи №3 від 25.01.2001р. за тілесними ушкодженнями водія ОСОБА_7
- висновками судово-імунологічної експертизи №9с,10с від 19.10.2000р. та №436 від 28.09.2000р., судово-криміналістичної експертизи №10804/10821/11226 від 25.09.2000р., судово-трасологічної експертизи №10729/10868 від 28.09.2000р., судово-почвознавчої експертизи №10820 від 26.10.2000р.
Згідно протоколів огляду місця події від 17.09.2000р. при огляді автомобіля «ВАЗ-2199», р.н. НОМЕР_1 , який був виявлений по пров. Робесп`єра, 10-12 в м.Харкові та яким керував ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено зокрема, декоративна панель, підголовник, деталі салону. Також були вилучені речі з домоволодіння АДРЕСА_2 , зокрема: взуття, змивів речовини бурого кольору, зразків грунту, довіреності ОСОБА_15 на право керування автомобілем «ВАЗ-2199», р.н. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ручки дверцяти, ключів від автомобілю «Лада» з брелоком.
Прокурор подав до суду та підтримав у судовому засіданні клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст.49 КК України і просив закрити зазначене кримінальне провадження в порядку визначеному ст.ст.284,286,288 КПК України.
ОСОБА_7 вину в інкримінованому злочині не визнав, але не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження по справі.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 підтримав клопотання та зазначив, що ОСОБА_7 не було відомо про кримінальну справу та розшук, він мешкав як в Харкові так і вДонецку, а після звернення до установи щодо реєстрації місця проживання дізнався про вказану справу. Після події пройшло більше 15 років і ОСОБА_7 за цей час до кримінальної відповідальності не притягувався, а не визнання ним своєї провини не позбавляє можливості звільнити його від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі.
Представник потерпілої ОСОБА_10 адвкат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження по справі не заперечувала та зазначила, що претензій матеріального та морального характеру не має.
Мати потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_16 в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій зазначила що ознайомлена з постановою прокурора, позов заявляти не буде та просила розглянути клопотання за її відсутністю.
Вислухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, представника потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню на підставі наступного.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності, у разі здійснення передбачених Законом України дій, роз`яснюється право на таке звільнення.
Підозрюваному, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі, якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в загальному порядку.
Згідно ч.ч. 1-3 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. Перед направленням клопотання до суду прокурор зобов`язаний ознайомити з ним потерпілого та з`ясувати його думку щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років. Згідно ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Вчинений ОСОБА_7 злочин за ч.3 ст.286 КК України, згідно положень ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину і після його вчинення минуло більше 15 років.
В матеріалах провадження є довідка ОСК ГУ НП в Харківській області та ОСК МВС України від 22.12.2015р. про те, що ОСОБА_7 протягом 15 років не вчиняв нового злочину. Проте згідно постанови слідчого від 04.10.2000р. він був оголошений у розшук.
За таких обставин, коли з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років, суд вважає, що є достатні підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.286 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку з закінченням строків давності.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово криміналістичної, судово -трасологічної та судово-почвознавчої експертиз належить віднести на рахунок держави.
Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: технічний паспорт НОМЕР_2 на автомобіль «ВАЗ-2199», р.н. НОМЕР_1 , вважати повернутим 09.06.2003р. власникові - ОСОБА_15 .

Цивільні позови не заявлено. Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 284-288 КПК України, ст.ст. 12,49 КК України,-
УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження №0001087 стосовно ОСОБА_7 на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України - закрити.

ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.286 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Процесуальні витрати за проведення судово криміналістичної, судово -трасологічної та судово-почвознавчої експертиз віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1