Справа № 188/1097/16-к
Провадження № 1-кп/188/113/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000524 від 15.08.2016 року, що надійшов 01.09.2016 року від прокурора Петропавлівського району Дніпропетровської області відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Першотравенську Дніпропетровської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше судимий:

1) 19.03.2013 року Петропавлівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) 13.11.2013 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком від 19.03.2013 року і до відбування визначене покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений 04.02.2014 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 6 місяців 25 днів;

3) 01.06.2016 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів, маючи непогашені та не зняті судимості, в період іспитового строку за попереднім вироком вчинив новий злочин при наступних обставинах.

Ухвалою Першотравенського міського суду від 09.10.2015 року у відношенні ОСОБА_3 був встановлений адміністративний нагляд терміном на 12 місяців. 09.01.2016 року ОСОБА_3 ознайомився з ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області про встановлення у відношенні нього адміністративного нагляду, згідно з якою він зобов`язаний був прибувати на реєстрацію до Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області десятого числа кожного місяця та був попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

10.12.2015 року ОСОБА_3 з дозволу начальника Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області змінив місце проживання і став проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2016 року ОСОБА_3 було змінено обмеження адміністративного нагляду та встановлені наступні обмеження:

-зобов`язати з`являтися на реєстрацію в Петропавлівське ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області кожен понеділок;

-заборонити виходити з будинку за місцем проживання з 20.00 години до 04.00 години.

- заборонити з`являтися в місцях масового скупчення людей і торгових точок торгуючі спиртними на розлив;

-заборонити виїзд за межі Петропавлівського району без дозволу Петропавлівського ВП.

- заборонити змінювати місце проживання вказане в постанові суду в межах свого населеного пункту, та в межах Петропавлівського району без дозволу органу внутрішніх справ на території якого проживає піднаглядний.

01.04.2016 року ОСОБА_3 був ознайомлений з цією ухвалою та попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

ОСОБА_3 з метою ухилення від адміністративного нагляду, починаючи з 25.07.2016 року, не проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, пояснив, що самовільно, без дозволу органів внутрішніх справ змінив місце проживання і жив у свого брата в м.Першотравенську Дніпропетровської області, а з вересня 2016 року знаходився в реабілітаційному центрі церкви «Нове покоління» в с.Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області. У вчиненому правопорушенні обвинувачений розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає вину обвинувачуваного ОСОБА_3 доведеною, а кваліфікацію його дій правильною за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, передбаченою ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, та обставину, що пом`якшує покарання, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту в межах санкції ст. 395 КК України.

Суд також бере до уваги роз`яснення, яке міститься в абзаці 7 п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 із наступними змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», про те, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Згідно з абзацом 2 п.25 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України при застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Обвинувачений, будучи засуджений вироком Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області від 01.06.2016 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, у період звільнення від відбування покарання з випробуванням вчинив новий злочин, за який передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців, тому на підставі ст.71 КК України остаточне покарання обвинуваченому слід обрати за сукупністю вироків у виді позбавлення волі шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного за цим вироком покарання за правилами, визначеними ст.72 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому розслідуванні не обирався і підстав для його обрання не має.

Речові докази по справі відсутні.

Майнова шкода не завдана і цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 374, 394, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк два (два) місяці.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного за цим вироком покарання остаточне покарання ОСОБА_3 визначити у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки один місяць.

На вирок може бути подана апеляційна скарга сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1