Справа № 164/259/16-к Провадження №11-кп/773/176/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:про зарахування строку попереднього ув`язнення Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Луцьку справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 02 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И В
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Маневицького районного суду з клопотанням про вирішення питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 02 лютого 2016 року зараховано засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 18.06.2014р. відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з 29.04.2014р. по 18.07.2014р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У поданій апеляційній скарзі засуджений, як можна зрозуміти з її змісту, вважає ухвалу суду незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону. Зазначає, що суд при прийнятті рішення помилково прийшов до висновку, що зарахувати потрібно лише строк попереднього ув`язнення за останнім вироком, при цьому, не взяв до уваги, що всі його попередні вироки складались і він перебував під вартою та відбував покарання фактично з 04 грудня 1999 року. Просить ухвалу суду першої інстанції змінити та зарахувати на підставі ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення за попередніми вироками.

Заслухавши доповідача який виклав суть ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» встановлено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Задовольняючи клопотання засудженого, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону в повній мірі.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений:

16.03.2000р. судовою колегією з кримінальних справ Чернігівського обласного суду за ч.2 ст.145, ч.3 ст.142, п. «а» ст.93, ч.3 ст.193, ст.42 КК України (в ред.1960р.) до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна (затриманий 04 грудня 1999 року, вирок набрав законної сили 23 травня 2000 року);

19.02.2004р. Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до15 років позбавлення волі (затриманий 27 грудня 2003 року, вирок набрав законної сили 19 березня 2004 року);

27.07.2004р. Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ст.81 КК України (в ред.1960р.), ч.3 ст.186, ч.4 ст.185, ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна (затриманий 29 червня 2004 року, вирок набрав законної сили 16 серпня 2004 року);

22.07.2005р. Славутицьким міським судом Київської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.42 КК України (в редакції Закону 1960 р.) до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Також ОСОБА_7 засуджений вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 18.06.2014р. за ст.ст. 393 ч.1, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяців (затриманий 29.04.2014 року, вирок набраз законної сили 18.07.2014 року). При цьому приєднано частково невідбуте покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 22.07.2005р.

Оскільки закон про кримінальну відповідальність, який пом`якшує покарання, має зворотну силу, відповідно до п.2 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання ним чинності, покарання не відбуто повністю, остаточне покарання визначене за принципом часткового складання покарань або поглинення покарань, тому підлягає перерахунку і зарахуванню і час перебування ОСОБА_7 під вартою з 04.12.1999р. по 23.05.2000р. включно, з 27.12.2003р. по 19.03.2004р. включно та з 29.06.2004р. по 16.08.2004р. включно.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне зстосування Закону про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, апеляційний суд змінює ухвалу суду першої інстанції та приходить до висновку, що клопотання засудженого підлягає до задоволення повністю.

При цьому апеляційний суд зараховує засудженому ОСОБА_7 відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання термін його перебування під вартою з 04.12.1999р. по 23.05.2000р. включно, з 27.12.2003р. по 19.03.2004р. включно та з 29.06.2004р. по 16.08.2004р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Ухвалу Маневицького районного суду від 02 лютого 2016 року змінити.

Клопотання засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

В силу ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання термін перебування ОСОБА_7 під вартою з 04.12.1999р. по 23.05.2000р. включно, з 27.12.2003р. по 19.03.2004р. включно та з 29.06.2004р. по 16.08.2004р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим ОСОБА_7 у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому покарання у виді позбавлення волі, останнього необхідно звільнити від відбування покарання.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді