Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Рівному апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 11 квітня 2016 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Дубенського міськрайонного суду від 11 жовтня 2013 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.289 КК України,
-з участю прокурора ОСОБА_6 засудженого ОСОБА_5 ,, захисника

адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 11 квітня 2016 року скасовано ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Дубенського міськрайонного суду від 11 жовтня 2013 року.
Скасовуючи звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд послався на те, що ОСОБА_5 під час іспитового строку вчинив новий злочин, що свідчить про його не бажання стати на шлях виправлення.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що суд безпідставно задовольнив клопотання Дубенського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання. Покликається на те, що за вироком Дубенського міськрайонного суду від 22 квітня 2014 року він засуджений до штрафу і вироки підлягають самостійному виконанню. Також вказує, що судом при розгляді клопотання порушені вимоги ч.4 ст.539 КПК України, не досліджені дані, які характеризують його, як особу. Зазначає, що суд порушив його право на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши доповідача ОСОБА_1 , доводи засудженого ОСОБА_5 та захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про залишення апеляційної скарги без задоволення, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

В клопотанні про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання інспектор Дубенського МВКВІ посилається на те, що в період відбування покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони. До адміністративної відповідальності не притягувався, скарг та зауважень на його поведінку не надходило. Виконував покладені судом обов"язки. Під час іспитового строку вчинив новий злочин та притягувався до кримінальної відповідальності. Вироком Дубенського міськрайонного суду від 22.04.2014 року був засуджений по ст.185 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 65 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 11.10.2013 року вироком Дубенського міськрайонного суду по ст.289 ч.2, 69, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням на 2 роки, з покладенням обов"язків: повідомляти КВІ про зміну місця проживання, роботи; періодично з"являтися для реєстрації в КВІ. Вирок набрав законної сили 12.11.2013 року. і був прийнятий до виконання в Дубенському МВКВІ.
Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов"язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністратвині стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, 19 листопада 2013 року ОСОБА_5 був поставлений на облік до Дубенському МВКВІ в Рівненській області та 2 грудня 2013 року був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, передбаченими ч.3 ст.164 КВК України.
22.04.2014 року був засуджений по ст.185 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 65 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
З урахуванням матеріалів провадження та вищенаведених доказів, колегія суддів приходить до висновку про правильне встановлення районним судом факту засудження ОСОБА_5 за скоєння нового злочину до штрафу.
При цьому, районний суд належно встановив, що мав місце в період випробувального строку, встановленого ОСОБА_5 вироком суду від 11 жовтня 2013 року, що свідчить про невиконання засудженим покладених на нього обов`язків і формально є підставою для задоволення подання Дубенського МВКВІ в Рівненській області про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного Дубенським міськрайонним судом 11 жовтня 2013 року покарання відносно засудженого ОСОБА_5 .
Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення вищезазначеного подання і направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі, суд першої інстанції не взяв до уваги ряд суттєвих обставин, а також вимог кримінального закону, що зумовило прийняття рішення, яке не можна визнати законним та обґрунтованим.
Так, іспитовий строк ОСОБА_5 , тривалістю в 2 роки, згідно вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11 жовтня 2013 року, починав спливати з цієї дати і закінчується 11 жовтня 2015 року.
Як зазначено вище, і це підтверджується матеріалами провадження, подання інспектора Дубенському МВКВІ в Рівненській області про скасування ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його до місць позбавлення волі, надійшло до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 11 березня 2016 року, тобто через 5 місяців після закінчення іспитового строку.
Згідно вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22 квітня 2014 року ОСОБА_5 новий злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України скоїв 14 березня 2014 року.
Про скоєння ОСОБА_5 , 14 березня 2014 року нового злочину Дубенському міжрайонному відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області області було відомо задовго до сплину іспитового строку, оскільки в особовій справі Лісовця міститься довідка вимога про судимість особи, де зазначено, що 14.03.2014 року ним вчинено злочин за ч.1 ст.185 КК України і 8.04.2014 року обвинувальний акт направлено до суду
Однак, незважаючи на наведене, подання про скасування ОСОБА_5 , звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його до місць позбавлення волі до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від інспектора Дубенському МВКВІ в Рівненській області надійшло лише 11 березня 2016 року, тобто через 5 місяців після закінчення іспитового строку обвинуваченому і через 1 рік та 8 місяців після того, як зазначеній інспекції стало відомо про скоєння 14 березня 2014 року ОСОБА_5 , нового злочину.
Частиною третьою ст.78 КК України встановлені правові наслідки скоєння засудженим нового злочину на протязі іспитового строку, що передбачає винесення нового вироку та призначення покарання за правилами , передбаченими ст..ст.71, 72 КК України.
Про скасування випробувального строку в даному випадку в ч.3 ст.78 КК України не йдеться, що також не враховано судом першої інстанції.
Як в зазначеному поданні, так і в тексті оскаржуваної ухвали відсутні посилання на поважні причини, які зумовили пропуск строку на звернення з поданням до суду, тобто закінчення іспитового строку для ОСОБА_5 , станом на 11 жовтня 2015 року залишилося поза увагою суду першої інстанції, що у сукупності з іншими, вищезазначеними обставинами зумовило прийняття оскаржуваної ухвали, якою засудженому необґрунтовано скасовано іспитовий строк призначеного покарання.
Оскільки вищезазначеними матеріалами провадження підтверджується необґрунтованість ухвали суду від 11 квітня 2016 року, а в матеріалах провадження відсутні докази, які б містили, передбачені ст.78 КК України підстави для скасування іспитового строку, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення подання інспекції Дубенському МВКВІ в Рівненській області .
На підставі викладеного, керуючись ст.78 КК України, ст.166 КВК України, ст.ст. 404, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 11 квітня 2016 року про скасування ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням призначеного вироком Дубенського міськрайонного суду від 11 жовтня 2013 року скасувати.

Відмовити в задоволенні клопотання інспектора Дубенського МВКВІ в Рівненській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання Дубенським міськрайонним судом від 11 жовтня 2013 року.
Ухвала Апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу учасниками судового розгляду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

С у д д і :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .