В И Р О К
іменем України
"29" червня 2016 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

з участі

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №0000041 від 01 січня 2015 року стосовно:

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Луганської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, з його слів неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) вироком Первомайського міського суду Луганської області від 15 березня 2010 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

2) вироком Первомайського міського суду Луганської області від 17 рудня 2010 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 70, ст. 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 06 листопада 2013 року з Свердловської ВК Луганської області (№38) по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 115 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Первомайськ, Луганської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) вироком Первомайського міського суду Луганської області від 25 вересня 2009 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки; ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 11 грудня 2009 року виключено ст. 286 ч. 1 КК України; звільненого 08 лютого 2013 року з Петровської ВК Луганської області (№24) по відбуттю строку покарання;

2) вирком Первомайського міського суду Луганської області від 28 травня 2013 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановила:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_15 01 січня 2015 року, приблизно о 04 год. 55 хв., знаходячись в м. Києві, по вулиці Празькій, біля будинку № 28, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, розпочав словесну сварку з ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якої у ОСОБА_15 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_16 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю ОСОБА_11 та бажаючи їх настання, наблизився до останнього та дістав з кишені одягу наявний при собі ніж та утримуючи його в правій руці, наніс ОСОБА_11 два удари, заподіявши ножові порання живота та шиї, чим умисно спричинив ОСОБА_11 тяжке тілесне ушкодження. Після чого втік з місця події у невідомому напрямку.

ОСОБА_11 , з отриманими тілесними ушкодженнями, було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та надано невідкладну медичну допомогу.

Згідно висновку експерта № 640/Е від 31.03.2015 р., у гр. ОСОБА_11 , 1994 року народження, виявлено:

- колото-різане поранення шиї справа біля основи кивального м`язу з пересіченням зовнішньої яремної вени;

- колото-різана рана в біля пупковій ділянці в 1 см. Правіше від серединної лінії, розмірами 2,5х0,7 см., з рівними краями та рановим каналом, що відходить від неї, в напрямку спереду-назад, горизонтально, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина, великий чепець, брижа товстої та тонкої кишки, тонка кишка, (крововилив в черевну порожнину біля 0,5 літра крові зі згортками) проникаюче колото-різане поранення живота.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворилися внаслідок травмуючої дії гострого предмету(тів), що має(ють) колюче-ріжучі властивості, могли утворитися в термін 01.01.2015 р.

За ступенем тяжкості кожне з вищевказаних поранень відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Крім того, 23 лютого 2015 року, приблизно о 17 год. 15 хв., ОСОБА_15 разом з ОСОБА_14 , знаходилися біля будинку № 34 по вул. Празькій в м. Києві, побачили раніше їм знайомого ОСОБА_17 . При цьому ОСОБА_15 різко і швидко направився до ОСОБА_17 , пред`явивши останньому словесну вимогу передачі йому грошових коштів, а ОСОБА_14 спостерігав за цими діями та побачив, як ОСОБА_17 відмовив ОСОБА_15 у задоволенні вказаної вимоги. В цей час у ОСОБА_15 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_17 , шляхом застосування до потерпілого фізичного насильства.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на пограбування ОСОБА_17 , 23.02.2015 р., приблизно о 17 год. 15 хв., в м. Києві, по вулиці Празькій, біля будинку №34, ОСОБА_15 розпочав наносити потерпілому удари руками та ногами по обличчю та іншим частинам тіла, поваливши останнього на землю. ОСОБА_14 в свою чергу добровільно приєднався до протиправних дій ОСОБА_15 і також став наносити удари ОСОБА_17 в різні частини тіла.

В подальшому ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на заволодіння майном потерпілого, вступивши в такий спосіб у злочинну змову, разом продовжили заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , шляхом нанесення йому ударів руками та ногами по обличчю та іншим частинам тіла, подолавши в такий спосіб волю потерпілого до опору.

Після цього, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , обшукавши одяг ОСОБА_17 , повторно відкрито викрали належне останньому майно, зокрема мобільний телефон «Samsung», вартістю 200 грн., а також розкладний ніж невстановленої вартості та грошові кошти у невстановленій сумі, спричинивши останньому матеріальну шкоду.

В послідуючому ОСОБА_15 та ОСОБА_14 з місця скоєння злочину зникли та розпорядилися викраденим майном та цінностями на власний розсуд.

Згідно висновку експерта № 18/529/2 від 17.04.2015, у гр. ОСОБА_17 , 1982 року народження, виявлено синці в ділянці обличчя, які виникли від дії тупого предмета (-ів) з обмеженою поверхнею контакту та мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, і в свою чергу не виключається можливим, виникнення вказаних ушкоджень внаслідок дії кисті, зібраної в кулак, взутої ноги. Приймаючи до уваги зовнішній вигляд усіх виявлених ушкоджень, слід вважати, що всі вони були спричинені в короткий проміжок часу.

Крім того, під час вчинення за попередньою змовою злочину проти ОСОБА_17 , спрямованого на відкрите викрадення майна останнього, шляхом застосування до потерпілого фізичного насильства за вказаних вище обставин, які мали місце 23.02.2015 р., приблизно о 17 год. 15 хв., біля будинку № 34 по вул. Празькій в м. Києві, в момент спільного з ОСОБА_14 нанесення ударів руками та ногами по обличчю та іншим частинам тіла ОСОБА_17 , у ОСОБА_15 на грунті неприязних відносин до останнього, які склалися між ними раніше, виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_17 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , не узгоджуючи свої дії з ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_17 та бажаючи настання таких наслідків, на грунті неприязних відносин, керуючись мотивом злості, заподіяв ОСОБА_17 удар наявним при ньому ножем в область грудної клітини зліва, тобто в область життєвоважливого органу серця, заподіявши своїми злочинними діями ОСОБА_17 проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з проникаючим наскрізним пораненням лівого шлуночка серця. З вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_17 було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де в послідуючому ОСОБА_17 помер від отриманих тілесних ушкоджень о 02 год. 45 хв. 24.02.2015 р. Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 . ОСОБА_15 з місця скоєння злочину зник.

Згідно висновку експерта № 18/529/2 від 17.04.2015 (судово-медична експертиза трупа ОСОБА_17 ), при проведенні судово-медичної експертизи трупа, та вивчення медичної документації, у ОСОБА_17 було виявлено наступне: колото-різана рана по передній поверхні грудної клітки ліворуч, від якої відходить рановий канал, що проникає в порожнину грудної клітки, з ушкодженням за своїм ходом 5?го ребра, пристінкової плеври, серцевої сорочки та лівого шлуночка серця, в порожнині якого він закінчується, з виливом крові в серцеву сорочку та ліву плевральну порожнину (загальний об`єм крововтрати близько 2 літрів), гемарогічний шок 3 ступеня, малокрів`я, місцями нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, - вищевказаний комплекс має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, виник від дії гострого предмета, що мав колюче-ріжучі властивості.

Дані ушкодження виникли не менш, ніж за 10 годин до настання смерті.

Причиною смерті ОСОБА_17 стало проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що супроводжувалося кровотечею та призвело до розвитку масивної крововтрати, геморагічного шоку. Згідно даних медичної документації біологічну смерть ОСОБА_17 було констатовано в стаціонарі КМКЛШМД 24 лютого 2015 року о 02 годині 45 хвилин.

Таким чином, дії ОСОБА_14 кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України, а дії ОСОБА_15 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 115 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 за ч. 1 ст. 121 КК України свою вину не визнав повністю, показав суду, що до завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_18 він не причетний та ніч з 31 грудня на 01 січня 2015 року він провів із Стецковими по вул. Алма-Атинській в м. Києві та до 6 години 01 січня 2015 року нікуди не виходив.

За ст. 186 ч. 2 та 115 ч. 1 КК України провину також не визнав, показав, що був знайомий з ОСОБА_19 , та коли вони із ОСОБА_20 23 лютого 2015 року його зустріли, то ОСОБА_21 його запитав де гроші, шо він йому винен. Вказав, що знав, що ОСОБА_19 ходить із ножем, тому коли він до нього підходив, то достав свій ніж. Перший удар він наніс ножем в ділянку ноги, інший в плече. Що стосується ОСОБА_20 , то він взагалі участі у бійкі не брав. Вказав, що він не мав наміру вбивати ОСОБА_19 та його не обшукував та нічого не забирав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 вину свою за ст. 186 ч. 2 КК України не визнав та пояснив, що сварка виникла саме між ОСОБА_19 та ОСОБА_21 . Теленков декілька разів вдарив ОСОБА_19 в область живота. Після бійки ОСОБА_19 впав. Підтвердив, що підходив до ОСОБА_19 , але лише щоб спитати де ноутбук та гроші, жодних речей в нього не забирав та просто взяв його за руку, щоб останній підвівся.

Що стосується ножа, вказав, що бачив ніж у ОСОБА_15 коли жили на ОСОБА_22 . Ніж ОСОБА_19 він також бачив, проте де саме пригадати не зміг.Стосовно телефона Samsung, вказав, що вперше цей телефон він побачив у січні у Теленкова, де він його взяв, той не говорив.

Вказані показання обвинувачених щодо часу та місця, де відбувалися події суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України, щодо показань в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності, або ж відсутності у них умислу на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, підстави та способу його вчинення, то суд вважає за необхідне надати їм оцінку після аналізу усіх доказів у провадженні в сукупності.

Зокрема, під час судового розгляду, з дотриманням правил передбачених частиною 2, 3, 5-14 статті 352 КПК України, та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та був допитаний потерпілий за ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_11 , який суду показав, що в ніч з 31 грудня 2014 року на 01 січня 2015 року він святкував з друзями Новий рік, після чого близько 04 години ранку він з ОСОБА_23 вирішили вийти до кіоску купити кави. В кіоску вони придбали шампанське та каву і коли йшли від кіоску, то він зіткнувся з ОСОБА_15 та облився гарячою кавою, яка була в нього в руці, в результаті чого у нього з ОСОБА_15 почалася розмова на підвищених тонах. Зазначив, що він з ОСОБА_15 відійшли трішки в бік і в цей час останній до нього підійшов та наніс йому два удари одне в живіт, а інше в район шиї. Після цього ОСОБА_15 з іншим хлопцем, з яким він йшов, та під час конфлікту який стояв поряд, побігли до дороги, і лише тоді він зрозумів, що було нанесено ножові поранення. В судовому засіданні впевненно вказав на ОСОБА_15 , як на особу, що завдала йому ці тілесні ушкодження.

Вказані показання потерпілого суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Тобто, цими показаннями, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст.84 КПК України, підтверджується час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, в судовому засіданні були допитані, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України, та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань та за відмову без поважних причин від дачі показань свідки.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду показав, що він з друзями разом святкували Новий рік. В їх компанії був ОСОБА_11 , з яким вони під ранок вирішили піти в цілодобовий кіоск придбати каву. В кіоску вони придбали каву, пляшку шампанського, поспілкувалися з продавчинею та направилися до місця святкування. Їм на зустріч йшли двоє чоловіків, який він особисто вирішив обійти клумбою, а ОСОБА_11 вирішив піти між цими двома чоловіками і так вийшло, що вони не розминулися. ОСОБА_11 почав погано виражатися в їх бік. В цей час він побачив як один з чоловіків напав на ОСОБА_11 , після чого чоловіки почали тікати, а ОСОБА_11 намагався за ними гнатися, проте впав і він побачив кров. Після цього він розстебнув куртку, зав`язав шарф, намагаючись зупинити кров у ОСОБА_11 , викликав швидку допомогу та міліцію. Зазначив, що момент нанесення ножових ударів ОСОБА_11 він не бачив, а побачив вже в нього кров, коли нападники втекли. Проте вказав, що напад на ОСОБА_18 здійснив один чоловік, інший був осторонь.

В судовому засідання свідок ОСОБА_24 суду показав, що 01 січня 2015 року близько 04:00 год. він вийшов до кіоску, де придбав пиво та сигарети. Вийшовши з кіоску, біля зупинки громадського транспорту він побачив скупчення людей. Коли підійшов до зупинки, то побачив хлопця, який лежав на землі, стікав кров`ю, а інший прикривав йому руками шию та живіт. Вказав, що запитав у людей, що сталося і йому повідомили, що хлопцю нанесли ножові поранення.

Свідок ОСОБА_25 суду показала, що разом із мамою спочатку проживали по АДРЕСА_4 . Так, 31 грудня 2014 року близько 22:00 год. до них прийшов ОСОБА_15 з яким вони спільно зустріли Новий рік та близько 06:00 год. він пішов. за цей час він з квартири не виходив. Вказала, що ОСОБА_15 був її хлопцем та десь з 20 чисел 2015 року вони почали проживати разом, та переїхали на іншу квартиру, а саме вона проживала разом із ОСОБА_15 , а її мати разом із ОСОБА_14 .

Щодо подій 23 лютого 2015 року вказала, в цей день вона працювала, обвинувачених побачила лише піздно ввечері. 24 лютого вони при ній щось казали про події на Гродненській, та дуже нервували. Підтвердила, що 23 лютого 2015 року під час вечері вона побачила на столі телефон Samsung, який до цього не бачила. На її запитання кому він належить, ОСОБА_20 вказав, що це його телефон (т.2 а.с. 50-52).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 суду показала, що з 21 січня 2015 року проживала спільно із обвинуваченими в одній квартирі. А саме, вона проживала разом із ОСОБА_20 , а її донька разом із Теленковим по АДРЕСА_5 .

Підтвердила суду, що Новий 2015 рік, ОСОБА_15 зустрічав разом із ними по вул. Алма-Атинській, звідки пішов о 6 годині. На той час вони ще проживали спільно із донькою, та ОСОБА_21 та ОСОБА_20 із ними не проживали.

Стосовно, 23 лютого 2015 року показала суду, що близько 20 години зібрались за столом та ОСОБА_15 почав розповідати, що у нього із кимось відбулась бійка і він підрізав якогось Аркадія, а потім сказав, що пожартував, тому вона це сприйняла як жарт. Оскільки, було свято, вона приготувала вечерю і вони сиділи за столом. ОСОБА_15 та ОСОБА_14 нічого не розповідали, а у ОСОБА_14 в той день з`явився новий телефон, марки «Samaung».

В судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав, що 23 лютого 2015 року близько 17:00 він біля своєї майстерні «Ремонт взуття» спілкувався з товаришем та побачив, як двоє молодих чоловіків били третього по всьому тілу руками і ногами, а потім лазили в нього по кишеням. Після цього, дані двоє чоловіків та дівчина, яка весь час стояла збоку та просила їх припинити, швидко побігли через дорогу. Він зі своїм товаришем підійшли до потерпілого. Видимих тілесних ушкоджень він у потерпілого не помітив, однак він був дуже забруднений в землі. Зазначив, що до потерпілого також підійшов його товариш, який за бійкою спостерігав на куті будинку, та очевидно він і викликав швидку допомогу. Що відбувалося далі, він не бачив та облич осіб, які наносили потерпілому удари він не розгледів.

Зокрема, у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 суду показав, що 23 лютого 2015 року у денний час він зустрівся із ОСОБА_17 , який мав намір придбати наркотики. Коли вони йшли по вулиці, то зустріли чотирьох хлопців, в яких ОСОБА_17 запитав, як пройти до АДРЕСА_6 , після чого в одному з хлопців ОСОБА_17 впізнав свого знайомого, а саме ОСОБА_15 . Двоє хлопців із даної компанії, як йому в подальшому стало відомо ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , штовхнули ОСОБА_17 та почали з`ясовувати з ними якісь відносини. ОСОБА_15 у ОСОБА_17 запитував, де його гроші. Повідомив, що він стояв збоку, бо ОСОБА_17 сказав йому не втручатися, оскільки це його проблеми. В цей час ОСОБА_15 та ОСОБА_14 почали бити ОСОБА_17 , після чого останній почав тікати та впав. Два інші хлопці стояли збоку і просто спостерігали. ОСОБА_17 наздогнали ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , потягли за кіоск «Ремонт взуття», де останні у ОСОБА_17 щось шукали по кишеням, витягли звідти та поклали собі до кишень, однак хто саме з обвинувачених та де саме лазив по кишенях потерпілого він не пам`ятає. Зазначив, що не бачив, що саме в ОСОБА_17 витягли з кишень, однак після побиття в нього зник телефон та грошові кошти в сумі близько 180 грн. Вказав, що ОСОБА_17 побили ОСОБА_15 та ОСОБА_14 та нанесли йому ножові поранення, які він спочатку не бачив, а дізнався про них згодом та викликав швидку допомогу.

Будучи допитаною в судовому засідання свідок ОСОБА_29 суду показала, що була знайома з ОСОБА_17 з травня 2014 року. Останній раз його бачила 22 лютого 2015 року. 24 лютого 2015 року їй зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_30 та повідомив, що ОСОБА_17 перебуває у лікарні. Після цього в лікарні за її участі проводили впізнання, однак причини смерті ОСОБА_17 їй не відомі. Підтвердила, що у ОСОБА_17 був ніж, звичайний складний.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Так, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

На підтвердження винуватості ОСОБА_15 за ст. 121 ч.1 КК України свідчать також:
- протокол огляду місця події, а саме земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_7 від 01.01.2015 року, з долученою ілюстративною таблицею від 31.12.2014 року, яка пояснює його зміст,здійсненого слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_31 , в присутності понятих ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , в період часу з 05:45 год. до 06:10 год. (т. 3 а.с. 84-87), з якого слідує, що під час проведення даної слідчої дії виявлено на асфальті, з лівої сторони від холодильників, розташованих біля кіоску, пляму №1 бурого кольору, частина якої стікає до дерева, а на відстані приблизно 1 м від плями №1 знаходиться пляма №2, частина якої стікає до проїзної частини, де знаходиться пляма №3. З правої сторони від плями №1, на відстані близько 1 м, знаходиться пляма бурого кольору №4, на відстані близько 1 м від якої знаходиться порожня пляшка з-під шампанського «Советское», зеленого кольору, на нижній частині якої речовина бурого кольору (т. 3, а. с. 84-88);

- протокол пред`явлення особи для впізнання, складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_34 17 березня 2015 року в період часу з 14:15 год. по 14:30 год., та долученою фототаблицею (т.3 а.с. 88-92), в присутності понятих ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , з якого слідує, що серед осіб, які були пред`явлені для впізнання, де під №3 знаходився ОСОБА_15 , потерпілий ОСОБА_11 під номером 3 впізнав за рисами обличчя та тіло будови особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження (т. 3 а.с. 88-92).

Даючи оцінку вказаному протоколу, який на думку захисника є неналежним доказом, оскільки він як захисник обвинуваченого не був запрошений для участі у слідчій дій, суд вказує, що не вбачає порушень ст. 228 КПК України. Більш того, особа, яка проводила впізнання потерпілий ОСОБА_11 , будучи допитаним у суді показав, що конфлікт у нього виник саме з ОСОБА_15 та впевненно вказав на обвинуваченого, як на особу, що завдала йому тілесні ушкодження.

- протокол проведення слідчого експерименту та з долученого до нього відеозапису від 08 квітня 2015 року здійсненого старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_37 в період часу з 15 год. 42 хв. по 15 год. 48 хв. за участі підозрюваного ОСОБА_15 , та який був переглянутий в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає підставним зазначити, що вказаний слідчий експеримент було проведено в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000041 (за ч. 1 ст. 121 КК України) у відповідності до положень ст. 359 КПК України та право на захист ОСОБА_15 було роз`яснено (т. 3 а.с. 177-181), у той час як об`єднання матеріалів досудових розслідувань відбулось 10 квітня 2015 року (т. 3 а.с. 184-185).

За таких обставин суд вважає, що дані вказаного протоколу слідчого експерименту є належним і допустимим доказом, оскільки відповідає вимогам частини 1 та 6 статті 240 КПК України, згідно якої з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 52 КПК участь захисника у цьому, ще не об`єднаному, кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій не була обов`язковою.
Крім того, вказаний доказ оцінюється судом у сукупності із іншими, які були досліджені безпосередньо у суді.
З висновку експерта №640/Е від 30.03.2015 31.03.2015 (т.3 а.с. 96-99), проведеного експертом ОСОБА_38 , вбачається, що дані медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 01.01.2015 о 04:54 год. у гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мали місце:

- колото-різане поранення шиї справа біля основи кивального м`язу з пересіченням зовнішньої яремної вени;

- колото-різана рана в біля пупковій ділянці в 1 см правіше від серединної лінії, розмірами 2,5х0,7 см, з рівними краями та рановим каналом, що відходить від неї в напрямку спереду-назад, горизонтально, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина, великий чепець, брижа товстої та тонкої кишки, тонка кишка, (крововилив в черевну порожнину біля 0,5 л крові зі згортками) проникаюче колото-різане порушення живота.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок травмуючої дії гострого предмету (тів), що маю(ють) колюче-ріжучі властивості, могли утворитись в термін у постанові, тобто 01.01.2015.

За ступенем тяжкості кожне з вищевказаних поранень відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно п. 2.1.3 К, П «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6 (т. 3 а.с. 96-99).

З висновку експерта №823/Е від 28 квітня-19 травня 2015 року вбачається, що локалізація та характер обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що вказані ушкодження утворились внаслідок двократної травмуючої дії гострого предмету (тів), що мають колюче ріжучі властивості, до яких відноситься клинок ножа.

Механізмом утворення колото-різаного пораненн шиї з пересіченням зовнішньої яремної вени у ОСОБА_11 є нанесення цілеспрямованого удару ножем в ділянку шиї біля основи кивального м`яза справа (т. 3 а.с. 174- 176).

За ст. 186 ч. 2 КК України провина ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , а за ст. 115 ч.1 КК України ОСОБА_15 також підтверджується:

- протоколом огляду місця події, а саме ділянки місцевості, розташованої за кіоском «Ремонт взуття», по вул. Празька, 34 в м. Києві, з долученою ілюстративною таблицею, яка пояснює його зміст та схемою до протоколу огляду місця події, від 23.02.2015 р. (т. 3 а.с. 100-105), здійсненого слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_39 , в присутності понятих ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , в період часу з 19:40 год. до 20:20 год., з якого вбачається, що під час проведення даної слідчої дії виявлено під номером 1 два недопалки від цигарок, під номером 2 - два недопалки від цигарок «Вінстон» та «Мальборо», під номером 3 папірець розміром близько 5х5 см із записами, під номером 4 пачку цигарок «LD»;

- протоколом огляду місця події (трупа), а саме трупа невстановленої особи чоловічої статі, на вигляд 28-32 роки, худорлявої тіло будови, волосся темне коротке, слов`янської зовнішності, з долученим планом-схемою розташування тілесних ушкоджень на протоколі (до протоколу огляду місця події), від 24.02.2015 р. (т. 3 а.с. 107-114), здійсненого слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_42 , в присутності понятих ОСОБА_43 та ОСОБА_44 , в період часу з 05:05 год. до 10:00 год., з якого вбачається, що зрізи нігтів з лівої руки, зрізи нігтів з правої руки, мікрона шарування з лівої руки, мікронашарування з правої руки, змив з лівої руки, змив з правої руки, дактилокарта;

- протоколом огляду місця події, а саме приміщення гардеробу, яке знаходиться в підвальному приміщенні КЛШМД по вул. Братиславська, 3 в м. Києві, з долученою ілюстративною таблицею до протоколу огляду місця події), від 24.02.2015 р. (т. 3 а.с. 115-121), здійсненого слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_45 , в присутності понятих ОСОБА_46 та ОСОБА_47 , в період часу з 10:45 год. до 11:30 год., з якого вбачається, що в ході проведення даної слідчої дії виявлено та вилучено куртку темну, штани темні, спортивну куртку темну, футболку світлу, джинси темно-синього кольору, шкарпетки, штани темні, рукавички 2 пари, на яких плям бурого кольору виявлено не було.

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання, який знаходиться в приміщенні моргу №2, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 26, від 26 лютого 2015 року (т. 3 а.с. 122), здійсненого начальником о/у ВКР Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_48 , в присутності ОСОБА_49 та ОСОБА_50 , в період часу з 13:30 год. до 14:00 год., з якого вбачається, що ОСОБА_51 в пред`явленому для впізнання трупі №529/2 за зовнішніми ознаками впізнає свого сина, громадянина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_8 .

Відповідно до протоколу обшуку від 27 28 лютого 2015 року, проведеного слідчим Дніпровського РУ ОСОБА_52 на підставі Ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_53 , в період часу з 23:05 до 04:10, за участі підозрюваного ОСОБА_14 , в присутності понятих ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , з долученою фототаблицею до протоколу обшуку від 27.02.2015 (т. 2 а.с. 175-182), вбачається, що в ході обшуку виявлено та вилучено одяг, взуття, ряд прикрас, ножі, документи та їх копії, папери, зошит, блокнот, окремі аркуші із записами, мобільні телефони, ряд сім карток та їх упаковок, ряд закладних ломбарду, рюкзак з інструментами та печатками, пластикові банківські картки, ряд наборів ключів, якими підтверджується мета, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення (т.2 а.с. 171-182).

З протоколу огляду предметів від 17.03.2015 року, проведеного старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_56 , в період часу з 17:50 год. до 19:40 год., за участі свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , вбачається, що здійснено огляду предметів, вилучених в ході розслідування даного кримінального провадження, які упаковані в різні поліетиленові пакети в опечатаному стані з відповідними пояснювальними надписами, підписами, які під час огляду розпаковувалися та встановлювалася їх приналежність (т.2 а.с. 184-185).

З протоколу огляду предметів від 19.03.2015 року, проведеного старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_56 , в період часу з 18:15 год. до 21:15 год., за участі свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , вбачається, що здійснено огляду предметів, вилучених в ході розслідування даного кримінального провадження, які упаковані в різні поліетиленові пакети в опечатаному стані з відповідними пояснювальними надписами, підписами, які під час огляду розпаковувалися та встановлювалася їх приналежність (т. 2 а.с. 188-194).

З копії договору найму (оренди) нерухомого майна від 20.01.2015 року (т. 2 а.с. 198-199) вбачається, що предметом договору являється тимчасова здача в найм (оренду) житлового приміщення у виді двокімнатної квартири, загальною площею 54 кв.м., житловою площею 54 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Договір укладений із ОСОБА_26 .

З протоколу огляду предметів від 20.03.2015 року, проведеного старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_56 , в період часу з 08:00 год. до 08:45 год., вбачається, що здійснено огляду предметів, вилучених в ході розслідування даного кримінального провадження, які упаковані в різні поліетиленові пакети в опечатаному стані з відповідними пояснювальними надписами, підписами, які під час огляду розпаковувалися та оглядалися (т.2 а.с. 203-204).

З протоколів проведення слідчих експериментів та з долучених до них відеозаписів від 11 березня 2015 року здійсненого старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_57 в період часу з 14 год. 10 хв. по 14 год. 18 хв. за участі підозрюваного ОСОБА_15 (т.3 а.с. 194- 197)., а в період часу з 14 год. 24 хв. по 14 год. 35 хв. за участі підозрюваного ОСОБА_14 та які були переглянуті в судовому засіданні, у відповідності до положень ст. 359 КПК України, випливає факт існування та перебігу самої події кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 1 ст. 115 КК України), його місце, спосіб, дані про розташування учасників події в період її настання, та інші обставини вчинення (т. 3 а.с. 192-193).Суд вважає, що дані вказаних протоколів слідчого експерименту є належним і допустимим доказом, оскільки відповідає вимогам частини 1 та 6 статті 240 КПК України, згідно якої з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 52 КПК участь захисника у цьому кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій була забезпечена належним чином.
Крім того, вказаний доказ оцінюється судом у сукупності із іншими, які були досліджені безпосередньо у суді.
Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 240 КПК України при дослідженні вищезазначених доказів судом не встановлено та сторонами не доведено.

Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

З довідки аналізу технічної інформації абонентських номерів по ЄРДР №0002673 від 24.02.2015 (до вих. №48/2673 від 23.10.15) (т.2 а.с. 162-163) вбачається схема зв`язків абонентських номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та з`єднання даних абонентських номерів в період скоєння злочину не зафіксовані.

Отже, доводячи перед судом обвинувачення, прокурор не надав суду доказів, що будь-хто із обвинувачених користувався вказаними телефонами із зазначеними вище номерами.
При цьому, з досліджених судом, у порядку § 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертами досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судовим слідством встановлено наступне.

Так, згідно висновку судово-медичного експерта № 529/2 від 24.02.2015 07.04.2015 року (т. 2, а.с. 212-217), проведеного експертом ОСОБА_58 , вбачається, що на підставі судово-медичної експертизи трупа невідомо чоловіка, ? 30-35 років, встановленого як ОСОБА_17 , 1982 р.н., та вивчення медичної документації, встановлено наступне:

а) колото-різана рана по передній поверхні грудної клітки ліворуч, від якої відходить рановий канал, що проникає в порожнину грудної клітки, з ушкодженням за своїм ходом 5-го ребра, пристінкової плеври, серцевої сорочки та лівого шлуночка серця, в порожнині якого, він закінчується, з виливом крові в серцеву сорочку та ліву плевральну порожнину (загальний об`єм крововтрати близько 2 літрів), геморагічний шок 2 ступеня, малокрів`я, місцями нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, - вищевказаний комплекс ушкоджень має ознаками тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, виник від дії гострого предмета, що має колюче-ріжучі властивості.

б) синці в ділянці обличчя виникли від дії тупого предмета (-ів) з обмеженою поверхнею контакту та мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Приймаючи до уваги зовнішній вигляд ушкоджень, з урахуванням результатів судово-гістологічного дослідження, а також даних, викладених в медичній документації, експерт прийшов до висновку, що дані ушкодження виникли не менше ніж за 10 годин до настання смерті.

Причиною смерті ОСОБА_17 стало проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що супроводжувалось кровотечею та призвело до розвитку масивної крововтрати, геморагічного шоку.

З акту судово-медичного дослідження (обстеження) №180 від 02.03.2015-03.03.3015 (т. 2 а.с. 218), проведеного судово-медичним експертом ОСОБА_59 , вбачається, що кров трупа невідомо чоловіка 30-35 років («Висновок експерта» №529/2 від 24.02.2015 р.) відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В.

З акту судово-медичного дослідження №230 (т.2 а.с. 219-220), проведеного судово-медичним експертом ОСОБА_60 , на підставі направлення судово-медичного експерта ОСОБА_61 від 24.02.2015 р. №529/2, вбачається, що в м`яких тканинах грудної клітки зліва з області поранення великовогнищеві крововиливи і пошкодження передньої стінки лівого шлуночка серця з вогнищевою лейкоцитарною реакцією по периферії. У м`яких тканинах, прилеглих до плеври великовогнищеві крововиливи, подекуди з поширенням на плевру і вогнищевою лейкоцитарною реакцією по периферії. Ознаки бронхоспазму, нечисленні внутрішньо альвеолярні крововиливи, інтерстіціальний набряк, ділянки гострої альвеолярної емфіземи і дистелектазу в легені. Ознаки спазму артерій, вогнищевий набряк строми, періваскулярний склероз, нерівномірна гіпертрофія, фрагментація, вогнищагіпоксичної дистрофії в міокарді. Нечисленні навколо судинні крововиливи, періваскулярний і пері целюлярний набряк, гіперплазія глії, дистрофічні зміни нервових клітин в головному мозку. Деякі морфологічні ознаки токсикоз-гіпоксичної енцефалопатії. Дрібні фокуси некронефрозу. Портальний гепатит. Панкреоліпоматоз. Деліпідізація спонгіоцітів в наднирнику. Нерівномірне кровонаповнення досліджених органів з ознаками порушення реологічних властивостей крові. Деякі з вище описаних змін у внутрішніх органах є морфологічним проявом шокової реакції (т.2 а.с. 219-220).

З акту судово-медичного дослідження №84-МК (т.2 а.с. 221-224), проведеного судово-медичним експертом ОСОБА_62 , на підставі направлення судово-медичного експерта ОСОБА_61 від 24.02.2015 р. №529/2, вбачається, що рана з передньої поверхні грудної клітки зліва від трупа невідомо чоловіка ?30-35 років є колото-різаною та утвореною від не менше ніж двократної складної колюче-ріжучі дії плаского, ймовірно, односторонньо-гострого предмета типу клинка ножа, що має обушок П-подібного перетину та лезо. Рана вищеописаної форми могла утворитись в результаті повороту клинка в рані на 180° та вийманні його з тіла з упором на лезо. Будь-яких сторонніх нашарувань та включень, а також металізації сполуками залізав ділянці дослідженої ран не знайдено.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 18/529/2 від 17.04.2015 21.04.2015 року (т.2, а.с. 227-229), проведеного експертом ОСОБА_58 , вбачається, що на підставі судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_17 , 1982 р.н., та вивчення медичної документації, встановлено наступне:

1. При проведенні судово-медичної експертизи трупа та вивчення даних документації, у ОСОБА_17 було виявлено наступне:

а) колото-різана рана по передній поверхні грудної клітки ліворуч, від якої відходить рановий канал, що проникає в порожнину грудної клітки, з ушкодженням за своїм ходом 5-го ребра, пристінкової плеври, серцевої сорочки та лівого шлуночка серця, в порожнині якого, він закінчується, з виливом крові в серцеву сорочку та ліву плевральну порожнину (загальний об`єм крововтрати близько 2 літрів), геморагічний шок 3 ступеня, малокрів`я, місцями нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, - вищевказаний комплекс ушкоджень має ознаками тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, виник від дії гострого предмета, що мав колюче-ріжучі властивості.

б) синці в ділянці обличчя виникли від дії тупого предмета (-ів) з обмеженою поверхнею контакту та мають ознаки легких тілесних ушкоджень, і в свою чергу, не виключається можливим виникнення вказаних ушкоджень внаслідок дії кисті, зібраної в кулак, взутої ноги.

Приймаючи до уваги зовнішній вигляд всіх ушкоджень, з урахуванням результатів судово-гістологічного дослідження,а також даних, викладених в постанові про призначення експертизи та в медичній документації, судово-медичний експерт приходить до висновку, що дані ушкодження виникли не менше ніж за 10 годин до настання смерті.

2. Причиною смерті ОСОБА_17 стало проникаюче колоте-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що супроводжувалось кровотечею та призвело до розвитку масивної крововтрати, геморагічного шоку.

Згідно даних медичної документації: біологічну смерть ОСОБА_17 було констатовано в стаціонарі КМКЛШМД 24 лютого 2015 року о 02 годині 45 хвилин.

3. Приймаючи до уваги зовнішній вигляд усіх виявлених ушкоджень, слід вважати, що вони були спричинені в короткий проміжок часу.

4. Ушкоджень, які могли б виникнути при захисті від завданих ударів при проведенні експертизи не виявлено.

5. Згідно даних медичної документації: при проведенні токсикологічного дослідження, в крові ОСОБА_17 на час надходження його до стаціонару КМКЛШМД етилового спирту не виявлено (аналіз №1620 від 23.02.2015 р.).

З протоколу отримання зразків для експертизи від 25.02.2015 року (т. 2 а.с. 231), складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_63 , вбачається, що слідчий ОСОБА_64 , за участі експерта ОСОБА_61 , відібрав зразок крові у невстановленої особи не марлю, яку було поміщено до паперового конверту та опечатано (труп №529/2 від 24.02.2015 р.).

З протоколу отримання зразків для експертизи від 11.03.2015 року (т. 2 а.с. 233), складеного старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_65 , вбачається, що слідчий ОСОБА_65 , за участі спеціаліста ОСОБА_66 , відібрав зразки букального епітелію у ОСОБА_15 .

З протоколу отримання зразків для експертизи від 11.03.2015 року (т. 2 а.с. 235), складеного старшим слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_65 , вбачається, що слідчий ОСОБА_65 , за участі спеціаліста ОСОБА_66 , відібрав зразки букального епітелію у ОСОБА_14 .

Згідно висновку судово-медичного експерта № 147хс від 05.03.2015 року (т.2, а.с.238-239), проведеного судовим експертом ОСОБА_67 , з долученою ілюстративною таблицею (додатку №1 до висновку експерта №147хс від 05.03.2015) (т.2 а.с. 240) та результатів мікроморфологічного дослідження (таблиця 1 до висновку експерта №147хс від 05.03.2015) (т.2 а.с. 241), вбачається, що на наданих на дослідження клейких аркушах (об`єкти 1,2) виявлено нашарування волокон, неоднакових за кольором та різної природи, а саме: волокна вовни, бавовни та хімічні волокна.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 353 від 27.02.2015 року з долученою ілюстративною таблицею (т.3, а.с. 14-24), проведеного судовим експертом ОСОБА_68 , вбачається, що сліди взуття №№ 1,2,3 сфотографовані 23.02.2015 року при огляді місця події біля кіоску «Ремонт взуття», розташованого неподалік буд. №34 по вул. Празькій в м. Києві, ілюстративні зображення яких надано не дослідження, є не придатними для ідентифікації взуття, але є придатними для встановлення групової приналежності взуття. Сліди взуття №№ 1,2,3, сфотографовані 23.02.2015 року при огляді місця події біля кіоску «Ремонт взуття», розташованого неподалік буд. №34 по вул. Празькій в м. Києві, ілюстративні зображення яких надано на дослідження, залишені взуттям іншої групи ніж зимові кросівки, які належали ОСОБА_17 , вилучені 24.02.2015 р. у підвальному приміщення КМКЛМШМД по вул. Братиславській №3 в м. Києві.

Згідно висновку експерта № 149-МК від 08.05.2015 14.05.2015 (т.3 а.с. 74-83), проведеного експертом ОСОБА_62 вбачається, що на одязі ОСОБА_17 було виявлено шість пошкоджень на зимовій куртці та по одному наскрізному пошкодженню на поверхнях спортивної куртки та фуфайки натільної. Пошкодження №4 на зимовій куртці та пошкодження на решті шарів одягу співпадають за локалізацією між собою та з раною на тілі потерпілого. Пошкодження №4 на зимовій куртці та пошкодження на спортивній куртці і на фуфайці натільній є колото-різаними, що творені від дії плаского односторонньо-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що має обушок П-подібного перетину та лезо. Пошкодження №№ 1,3,6 на зимовій куртці є різаними, утвореними від дії предмету, що мав ріжучі властивості, чким міг бути і клинок ножа. Пршкодження №№2 і 5 на зимовій куртці є розривами тканини від перерерозтягення при фіксації віддалених ділянок.

Колото-різані та різані пошкодження на одязі ОСОБА_17 утворились від дії клинка ножа, який на рівні занурення мав ширину приблизно 1,0-1,5 см та товщину обуха приблизно 2 мм. Пошкодження на одязі ОСОБА_17 утворились від шести травмуючи дій.

Пошкодження на одязі ОСОБА_17 могли утворитись одним і тим самим травмуючим предметом. Різані пошкодження не підлягають ідентифікації, тому встановити клинком якого саме з ножів, представлених на експертизу, вони утворились не є можливим.

Виключити вірогідність утворення пошкоджень на одязі ОСОБА_17 будь-яким з наданих ножів не є можливим завдяки дуже схожим конструктивним особливостям клинків, які утворюють майже однакові пошкодження. Пошкодження на одязі ОСОБА_17 могли утворитись від дії клинка ножа як з кімнати №1, так і з кімнати №2.

Відповідно до Постанови від 18 травня 2015 року вказані ножі були визнані речовими доказами та оглянуті у судовому засіданні (т. 2 а.с. 209-210). Під час огляду, обвинувачений ОСОБА_15 вказав на ніж, який належав йому та на ніж, який належав ОСОБА_19 .

Щодо висновків судово-медичного експерта № 352 від 03.03.2015 року (т.3, а.с. 3-4), проведеного судовим експертом ОСОБА_69 , з долученою ілюстративною таблицею (т.3 а.с.5-8), вбачається, що на поверхні упаковки з-під цигарок «LD», яку було вилучено в ході огляду 23.02.2015, за адресою: м. Київ, вул. Празька, біля буд. №34, неподалік кіоску «Ремонт взуття», слідів папілярних узорів не виявлено. Встановити належність папілярних узорів потерпілому ОСОБА_17 чи іншій особі не представилося можливим; експерта № 91/ц від 20.04.2015-24.04.2015 року (т.3, а.с. 29-32), проведеного судовим експертом ОСОБА_70 , вбачається, що при дослідженні клинка (об. 1), пазу (об. 2) та рукоятки (об.3) складного ножа кров та клітини тканин людей не знайдені; експерта № 92/ц від 20.04.2015-24.04.2015 року (т.3, а.с.37-40), проведеного судовим експертом ОСОБА_70 , вбачається, що при судово-цитологічному дослідженні клинка (об. 1), пазу (об. 2) та рукоятки (об. 3) складного ножа кров та клітини тканин людини не знайдені, колегія суддів зазначає, що вказані висновки експертів не містять відомостей на підтвердження провини обвинувачених.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 333 від 21.04.2015 року (т.3, а.с.62-65), проведеного експертами ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , вбачається, що у періоди кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_15 , останній за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 349 від 23.04.2015 року (т.3, а.с.69-71), проведеного експертами ОСОБА_74 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , вбачається, що у період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_14 , останній за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

При цьому, вищевказані експертизи були проведені на підставі постанов слідчого про призначення експертиз, а отже у відповідності до Кримінального процесуального Кодексу України.

Порушень положень § 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Таким чином, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.

В свою чергу, згідно положень ст. 22 КПК України , кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом . Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Також суд враховує те, що в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 впевнено вказував на ОСОБА_15 , як на особу, яка спричинила йому умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Покази свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , щодо часу в який ОСОБА_15 пішов з квартири де вони разом святкували Новий Рік, колегія суддів сприймає критично, при цьому враховує, що ці свідки вказували, що ОСОБА_15 пішов від них о 6 годині ранку, у той час як тілесних ушкоджень Корчаці було завдано біля 5 години ранку. При цьому, вказані свідки стверджуючи що добре пам`ятать час в який пішов ОСОБА_15 , не змогли пояснити суду у зв`язку із чим це відобразилось у їх пам`яті. ОСОБА_20 взагалі не зміг пригадати де він зустрічав Новий рік. У той же час свідок ОСОБА_26 показала суду, що вулиця Празька знаходиться поряд з вулицею Алма-Атинською (5 хвилин).
Щодо вчинення грабіжу в ОСОБА_17 , суд враховує, що в судовому засіданні свідки ОСОБА_28 та ОСОБА_27 повідомили, що бачили, як обидва обвинувачені наносили ОСОБА_17 тілесні ушкодження, нишпорили в нього по кишеням, щось звідти брали та клали до своїх кишень. В той же час свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_25 вказали, що ОСОБА_15 повідомляв їм, як жарт, про побиття ними чоловіка на ім`я ОСОБА_75 , нанесення йому ножових поранень. Окрім цього вони вказали, що в день вчинення відносно потерпілого ОСОБА_17 тілесних ушкоджень, ОСОБА_14 прийшов додому з новим телефоном Samsung.

При цьому, в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 впевненно вказав, що до побиття в ОСОБА_19 залишалось біля 180 грн., мобільний телефон, а після того, як його було побито, коли він намагався викликати швидку допомогу та хотів скористатись його телефоном, оскільки на власному не залишилось коштів, в ОСОБА_19 телефон був вже відсутній. Що стусується ножа, вказав, що його в нього не бачив.

У той же час, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 вказав, що впізнає ніж, який належав ОСОБА_19 . Саме цей ніж було вилучено під час обшуку квартири АДРЕСА_9 де на той час проживали обидва обвинувачені, проте звідки він там повідомити не зміг не він, не ОСОБА_14 .

Щодо вчинення вбивства, колегія суддів зазначає, що вбивство - це винне, протиправне заподіяння смерті іншій людині. Безпосереднім об`єктом будь-якого вбивства є життя особи (людини). КК захищає життя кожної людини незалежно від її соціального стану, національності, громадянства, віку, стану здоров`я, суспільно-моральної характеристики та інших ознак.
Суспільно небезпечне діяння при вбивстві може проявитися у дії або бездіяльності. Найчастіше умисне вбивство вчиняється шляхом дії, спрямованої на порушення функцій чи анатомічної цілісності життєво важливих органів іншої людини. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.
Як вбачається із висновку експерта №18/529/2 від 17.04.2015 року, причиною смерті ОСОБА_17 стало проникаюче колоте-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що супроводжувалось кровотечею та призвело до розвитку масивної крововтрати, геморагічного шоку.

Таким чином, заподіяння удару ножем ОСОБА_17 відбувалося в область життєво важливого органу серця, а отже протиправні дії ОСОБА_15 були безпосередньо спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_17 .
Так, з акту судово-медичного дослідження № 84 МК від 20 березня 2015 року вбачається, що рана з передньої поверхні грудної клітки зліва від трупа невідомого чоловіка 30-35 років є колото-різаною та утвореною від не менше ніж двократної складної колюче-ріжучої дії плаского, ймовірно, односторонньо-гострого предмета типу клинка ножа, що має обушок П-подібного перетину та лезо. Рана вищеописаної форми могла утворитись в результаті повороту клинка в рані на 180 градусів та вийманні його з тіла з упором на лезо.
Крім цього, згідно висновку експерта № 149-МК від 08.05.2015 14.05.2015 (т.3 а.с. 74-83), було встановлено, що на одязі ОСОБА_17 було виявлено шість пошкоджень на зимовій куртці та по одному наскрізному пошкодженню на поверхнях спортивної куртки та фуфайки натільної. Вказані пошкодження на одязі ОСОБА_17 могли утворитись одним і тим самим травмуючим предметом.

Таким чином, завдання ушкодження в життєво важливий орган тіла ОСОБА_17 , який спричинив смертельний наслідок, кваліфіковано вірно, як умисне вбивство.
На підставі викладеного до наведених вище, показів обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 кожного окремо, суд ставиться критично та вважає, що вони таким чином бажають уникнути відповідальності.
Так, досліджені в судовому засіданні докази, в світлі позиції ЄСПЛ, зокрема у справі "Камасінскі проти Австрії" № 9783/82, п. 79, є належними та допустимими, оскільки не містять в собі суперечливі та наперед недостовірні дані про так звані деталі вчинення злочину.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини, враховуючи належність та допустимість доказів, досліджених в судовому засіданні, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, вчинила правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст.121, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 115 КК України, та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом.

Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_14 за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В свою чергу, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_15 за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки він своїми діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння; за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_14 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_14 , є рецидив злочину. Доказів, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння суду не надано, тому колегія суддів виключає алкогольне сп`яніння з обтяжуючих обставин.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_14 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, позицію сторони обвинувачення у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), відповідно до ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; роль серед співучасників, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті та з урахуванням вчинення злочину під час іспитового строку за вироком Первомайського міського суду Луганської області від 28 травня 2013 року остаточно - за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

В свою чергу, обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_15 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує його покарання за ст. 121 ч. 1 КК України - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, за ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст. 115 КК України колегія суддів виключає алкогольне сп`яніння з обтяжуючих обставин.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_15 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має малолітню дитину сина ОСОБА_76 ІНФОРМАЦІЯ_5 , стан здоров`я; позицію сторони обвинувачення та потерпілого у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), відповідно до ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, а саме те, що одним із злочинів спричинена загибель людини, роль серед співучасників, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.70 КК України, яке буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинувачених кожного окремо, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України, а саме лише стосовно речових доказів і документів.

Процесуальні витрати за проведення експертиз, відповідно до ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_14 у частках, відповідно до доведеного обвинувачення.

Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , кожному окремо, строк їх попереднього ув`язнення з 27 лютого 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , кожному окремо, у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про їх особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71 КК України з урахуванням вироку Первомайського міського суду Луганської області від 28 травня 2013 року, за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_14 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обчислювати з 27 лютого 2015 року.

Зарахувати ОСОБА_14 строк його попереднього ув`язнення з 27 лютого 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 10 років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_15 остаточне покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 27 лютого 2015 року.

Зарахувати ОСОБА_15 строк його попереднього ув`язнення з 27 лютого 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_14 процесуальні витрати за проведені експертизи у справі у сумі 491 грн. 04 коп. з кожного, на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_15 процесуальні витрати за проведені експертизи у справі у сумі 1182 грн. 24 коп. на користь держави.

Речові докази компакт-диски з інформацією про з`єднання потерпілого та підозрюваних з прив`язкою до місцевості зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази, які передані до камери схову речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, відповідно до квитанції № ФП 010796, а саме: розкладний ніж з чорною ручкою, вилучений в ході обшуку 27.02.2015; розкладний ніж з червоною ручкою, вилучений в ході обшуку 27.02.2015; одяг ОСОБА_17 з механічними пошкодженнями (зимову куртку, спортивну куртку, фуфайку натільну) знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя
Судді