Провадження № 11-кп/792/337/16
Справа № 688/1327/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2016 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
оператора відеозв`язку ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
представника ШВК №98 ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
засудженого ОСОБА_10
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 21 березня 2016 року, -
В с т а н о в и л а:
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 21 березня 2016 року ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , цигана, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,
звільнено з місць позбавлення волі умовно достроково на невідбуту частину строку покарання 1 рік. 24 дні.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 засуджений вироком Камінь Каширського районного суду Волинської області від від 28 квітня 2010 року за ч.3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власності.
Початок строку відбування покарання 25 листопада 2009 року, кінець строку 14 квітня 2017 року.
Захисник ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_10 , який відбуває покарання у Шепетівській виправній колонії №98, звернувся до місцевого суду із клопотанням про умовно дострокове звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання у відповідності до ст. 81 КК України.
Задовольняючи клопотання захисника ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_10 суд мотивував своє рішення тим, що засуджений своїм ставленням до відбування покарання і відношенням до праці довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_10 в умовно достроковому звільненні.
Зазначає, що місцевим судом не повністю враховано характеризуючі дані на засудженого ОСОБА_10 , які не давали підстав для УДО.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_10 та його захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення.
Частиною 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч.3 ст.81 КК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_10 за час відбування покарання з 15.12.2009 року характеризується посередньо.

За період відбування покарання у Маневицькій виправній колонії Волинської області допустив 1 порушення режиму відбування покарання, яке виразилось у невиконанні змінного завдання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене у встановленому чинним законодавством порядку. Заохочень не мав.

З грудня 2011 року по лютий 2015 року мав 13 порушень режиму відбування покарання, які виражались в порушеннях розпорядку дня, порушенні форми одягу, зберіганні саморобного електронагрівача, за що 11 разів був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, в 2 випадках обмежились проведенням бесід виховного характеру, всі стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Лише з вересня 2015 року засуджений ОСОБА_10 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи і має 4 заохочення.

Крім того, засуджений ОСОБА_10 не брав участі під час відбування покарання у самодіяльних організаціях установи виконання покарань та програмах диференційованого впливу.

Місцевим судом не враховано той факт, що ОСОБА_10 судимий за особливо тяжкий злочин, відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України встановлена у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років.

Згідно протоколу №49 від 11.12.2013 року ОСОБА_10 в зміні умов тримання відповідно до ст.ст. 100, 101 КВК України відмовлено, оскільки він не став на шлях виправлення.
Відповідно до протоколу №11 від 01.04.2015 року ОСОБА_10 в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст. 82 КК України відмовлено, оскільки він не став на шлях виправлення.
Згідно протоколу №44 від 09.12.2015 року ОСОБА_10 у застосуванні умовно дострокового звільнення від відбування покарання відмовлено, оскільки він не довів своє виправлення.
Сам ОСОБА_10 у суді апеляційного суду визнав, що відмову у застосуванні процедури передбаченої ст.ст. 81,82, КК України мав саме через порушення режиму відбування покарання.
Між тим, за змістом закону та вимог постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися і в умовах перебування на волі. Таке становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Цей висновок повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно - дострокового звільнення, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Отже, законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосоване за певних умов.

Враховуючи наявні характеризуючі дані на особу засудженого ОСОБА_10 колегія суддів важає, що ухвала Шепетівського міськрайонного суду від 21 березня 2016 року підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи внаслідок недотримання вимог і процедур передбачених ст.ст. 50, 81 КК України.
Керуючись ст. 407 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 21 березня 2016 року стосовно ОСОБА_10 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_10 в умовно достроковому звільненні від відбування покарання за вироком Камінь Каширського районного суду Волинської області від від 28 квітня 2010 року.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/
Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду ОСОБА_2