Справа № 367/3861/14-к
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

02 серпня 2016 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000476 від 24 липня 2013 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ремчиці Сарненського району Рівненської області, громадянина України, який зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року № 221-VII),

в с т а н о в и в :
17 червня 2016 року до Бородянського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

За ухвалою судді від 22 червня 2016 року підготовче судове засідання було призначено на 01 липня 2016 року на 12 годину і було відкладено на 02 серпня 2016 року на 10 годину 30 хвилин у зв`язку з неявкою потерпілих.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2006 року № 472 утворено Національний університет державної податкової служби України шляхом перетворення з Національної академії державної податкової служби України.
Наказом від 01 вересня 2011 року № 1301-о голови Державної податкової служби України ОСОБА_7 громадянина ОСОБА_4 було призначено на посаду ректора Національного університету державної податкової служби України.
01 вересня 2011 року між Державною податковою службою України в особі голови ОСОБА_7 і ОСОБА_4 укладено контракт про призначення останнього на посаду ректора Національного університету державної податкової служби України на термін 7 років.
Згідно з умовами зазначеного контракту до обов`язків ОСОБА_4 входило, зокрема, наступне:
здійснення поточного керівництва Університетом, організація його освітньої, фінансово-господарської, соціально-побутової діяльності, забезпечення виконання завдань Університету;
забезпечення складання кошторису, плану використання бюджетних коштів, помісячного плану асигнувань і штатного розпису Університету;
забезпечення виконання показників ефективності використання державного майна і коштів, а також майнового стану Університету;
забезпечення проведення навчально-виховного процесу, підготовка спеціалістів відповідного рівня кваліфікації;
забезпечення високоефективного і стійкого фінансово-економічного, господарського становища, науково-виробничої та комерційної діяльності Університету.
Відповідно до пункту 1.2. статуту Національного університету державної податкової служби України, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 03 травня 2012 року № 372, зазначений університет заснований на державній власності і підпорядкований Державній податковій службі України (правонаступником якого з 24 грудня 2012 року є Міністерство доходів і зборів України).
Згідно з вказаним статутом ОСОБА_4 як ректор Національного університету державної податкової служби України здійснював безпосереднє управління діяльністю університету і мав, зокрема, наступні повноваження:
вирішувати питання діяльності навчального закладу;
затверджувати структуру і штатний розпис за погодженням із Державною податковою службою України;
представляти Університет у державних та інших органах;
визначати функціональні обов`язки працівників;
приймати та звільняти з роботи науково-педагогічних, педагогічних працівників, інших працівників Університету;
формувати контингент осіб, які навчаються в Університеті;
відраховувати (поновлювати на навчання) осіб, які навчаються (навчалися) в Університеті;
розпоряджатися майном і коштами;
виконувати кошторис, укладати угоди, давати доручення, відкривати банківські рахунки;
видавати накази і розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками і структурними підрозділами.
Крім того, відповідно до Положення про приймальну комісію Національного університету державної податкової служби України, затвердженого наказом зазначеного університету від 29 січня 2013 року № 81, головою приймальної комісії (робочого органу вищого навчального закладу, що утворюється для проведення прийому вступників на навчання) був ректор університету ОСОБА_4 , який своїм наказом затверджував склад приймальної комісії і ніс персональну відповідальність за виконання покладених на приймальну комісію завдань і здійснення нею своїх функцій.
Таким чином ОСОБА_4 , відповідно до приміток до ст.364, ст.368 КК України, був службовою особою, постійно обіймаючи в державній установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно - господарських функцій, і як керівник структурного підрозділу органу державної влади займав відповідальне становище.
17 липня 2013 року ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні Національного університету державної податкової служби України за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Карла Маркса, 31, під час особистого прийому громадянина ОСОБА_8 дізнався від останнього, що його похресниця ОСОБА_9 подала до університету документи для допуску її до участі в конкурсному відборі на заочну форму навчання, за програмою підготовки бакалавра, за напрямом підготовки "Правоохоронна діяльність".
Після цього ОСОБА_4 , будучи ректором Національного університету державної податкової служби України і головою приймальної комісії цього навчального закладу, умисно, використовуючи своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди, без законних підстав висунув ОСОБА_8 вимогу перерахувати на рахунок під виглядом благодійного внеску кошти в сумі, еквівалентній 5000 доларів США (що згідно із встановленим НБУ офіційним курсом у 799,3 гривні до 100 доларів США складало 39 965 гривень), за сприяння ним у зарахуванні ОСОБА_9 на навчання до зазначеного університету. При цьому ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 заздалегідь підготовлений ним для цілей одержання неправомірної вигоди аркуш паперу з надрукованими на ньому реквізитами,необхідними для перерахування коштів на поточний рахунок Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі товариства з обмеженою відповідальністю (ідентифікаційний код 32240252) № НОМЕР_1 ,відкритий у АТ "Брокбізнесбанк".
На виконання указаної вище вимоги ОСОБА_4 громадянин ОСОБА_8 26 липня 2013 року, о 17-й годині 23 хвилини, перерахував через відділення ПАТ КБ "Приватбанк" на рахунок Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі товариства з обмеженою відповідальністю (ідентифікаційний код 32240252) № НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Брокбізнесбанк", кошти в сумі 40 000 гривень.
27 липня 2013 року о 12-й годині 11 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Національного університету державної податкової служби України за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Карла Маркса, 31, одержав від ОСОБА_8 квитанцію ПАТ КБ "Приватбанк" від 26 липня 2013 року № 438.589.1 про перерахування ОСОБА_8 коштів у сумі 40 000 гривень на рахунок ІФЮА у формі ТОВ № 6001, відкритий у АТ "Брокбізнесбанк", після чого поклав цю квитанцію до свого портфелю.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він своїми умисними діями, які полягають в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року № 221-VІІ).
Крім того ОСОБА_4 23 липня 2013 року, знаходячись в приміщенні Національного університету державної податкової служби України за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Карла Маркса, 31, під час особистого прийому громадянина ОСОБА_10 дізнався від нього, що ОСОБА_10 подав до зазначеного університету документи для допуску до участі в конкурсному відборі на денну форму навчання, за програмою підготовки бакалавра, за напрямом підготовки "Правознавство".
Після цього ОСОБА_4 порадив ОСОБА_10 подати до університету документи для його допуску до участі в конкурсному відборі на заочну форму навчання, за програмою підготовки бакалавра, за напрямом підготовки "Правознавство". Також ОСОБА_4 , будучи ректором Національного університету державної податкової служби України і головою приймальної комісії цього навчального закладу, умисно використовуючи своє службове становище з метою повторного одержання неправомірної вигоди у значному розмірі, без законних підстав висунув ОСОБА_10 як умову вступу до університету передачу йому не пізніше 27 липня 2013 року коштів у сумі 80 000 гривень. При цьому ОСОБА_4 заявив ОСОБА_10 , що в разі передачі йому цих коштів він надасть сприяння у здачі ОСОБА_10 вступних екзаменів і проконтролює, щоб їх результати були успішними. Таким чином ОСОБА_4 умисно створив умови, за яких ОСОБА_10 вимушений надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливихнаслідків у вигляді незаконного впливу з боку ОСОБА_4 на результати вступних випробувань ОСОБА_10 .
Після цього ОСОБА_10 , згідно з вищевказаною порадою ОСОБА_4 , подав 23 липня 2013 року до Національного університету державної податкової служби України документи про його допуск до участі в конкурсному відборі на заочну форму навчання, за програмою підготовки бакалавра, за напрямом підготовки "Правознавство".
27 липня 2013 року о 14-й годині 09 хвилин, ОСОБА_4 запросив ОСОБА_10 на особистий прийом до свого службового кабінету за адресою: АДРЕСА_2 . У зазначеному кабінеті ОСОБА_4 дізнався від ОСОБА_11 про те, що останній згідно з його порадою подав до університету документи про його допуск до участі в конкурсному відборі на заочну форму навчання, за програмою підготовки бакалавра, за напрямом підготовки "Правознавство".
Далі ОСОБА_4 27 липня 2013 року, о 14-й годині 11 хвилин, будучи ректором Національного університету державної податкової служби України і головою приймальної комісії цього навчального закладу, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище, знаходячись в своєму робочому кабінеті, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в значному розмірі (що більше, ніж у сто разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян) - грошові кошти в сумі 80 000 гривень за сприяння ним в успішній здачі ОСОБА_10 вступних екзаменів і в зарахуванні його на навчання до зазначеного університету, після чого ОСОБА_4 поклав ці гроші до свого портфелю.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він своїми умисними діями, які полягають у повторному, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища, вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.368 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року № 221-VІІ).
У зв`язку з тим, що грошові кошти в сумі 80 000 гривень, які ОСОБА_4 27 липня 2013 року одержав від ОСОБА_10 як незаконну винагороду, вилучено 27 липня 2013 року під час обшуку, а кошти в сумі 40 000 гривень, які 26 липня 2013 року ОСОБА_8 перерахував на рахунок Ірпінської фінансово-юридичної академії, 31 липня 2013 року повернуто з цього рахунку, майнової шкоди кримінальними правопорушеннями не завдано.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог КПК України, підстав для закриття провадження немає, просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Захисники адвокати ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 просили повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.

ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , визнані потерпілими, в підготовче судове засідання не з`явилися. ОСОБА_8 надіслав заяву про проведення судового засідання без його участі.

Вислухавши думки прокурора ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні необхідно повернути прокурору з таких підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи виправданою рішення про визнання обвинуваченого невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, а у разі визнання особи винуватою рішення про визнання обвинуваченого винуватим у пред`явленому обвинуваченні.

Проте, аналіз змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_4 свідчить про те, що при складанні обвинувального акта прокурором не було дотримано вимог ст.291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого, тобто конкретного і однозначно зрозумілого за змістом обвинувачення, висунутого проти ОСОБА_4 .

Зокрема, за першим по хронології епізодом ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, а саме одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища.
Водночас, об`єктивна сторона цього діяння, а саме, яким чином і у який спосіб, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_4 одержав неправомірну вигоду, в обвинувальному акті не конкретизовано і не зазначено, хто є третьою особою, в інтересах якої ОСОБА_4 отримав таку вигоду.
Натомість ОСОБА_4 обвинувачується в тому, дослівно, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2006 року № 472 утворено Національний університет державної податкової служби України шляхом перетворення з Національної академії державної податкової служби України, що, явно, виходить за межі розуміння.
Крім того, відповідно до п.3 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості: анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як зазначено в обвинувальному акті, потерпілий ОСОБА_10 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Проте, як встановлено на час проведення підготовчого судового засідання, за вказаною в обвинувальному акті адресою ОСОБА_10 не проживає, а відповідно до інформації з офіційного веб-сайту МВС України, з 23 вересня 2014 року ОСОБА_10 знаходиться у розшуку, як особа, яка переховується від суду, що унеможливлює забезпечення належного виклику його в судове засідання.

Крім того в обвинувальному акті по різному вказані ініціали ОСОБА_12 , що також робить неконкретним суть обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Суд вважає, що відсутність в обвинувальному акті конкретного формулювання обвинувачення порушує право на справедливий судовий розгляд, що унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, а тому обвинувальний акт необхідно повернути Генеральному прокурору України для усунення недоліків.

Одночасно, суд звертає увагу, що вказані недоліки обвинувального акта були зазначені в ухвалі підготовчого судового засідання Бородянського районного суду від 11 лютого 2016 року у даному кримінальному провадженні, проте вказівки суду були проігноровані і недоліки не усунуті.

Керуючись ст.314 КПК України, суд

у х в а л и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000476 від 24 липня 2013 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року № 221-VII), повернути Генеральному прокурору України для усунення недоліків обвинувального акта.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Головуючий-суддяОСОБА_13