Номер провадження: 11-сс/785/1386/16
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 та ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 та ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 296 КК України.
20.09.2016 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 та ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 296 КК України.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2016 року було задоволено клопотання слідчого СВ СУ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_9 та обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , виклавши всі обставини по справі, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ слідчого управління військової прокуратури Південного регіону України про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звільнити ОСОБА_8 з-під варти.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, посилається на порушення вимог КПК України, а також грубе порушенням Конституції України, невідповідність судовим рішенням Європейського суду з прав людини.

Звернув увагу суду на те, що з наведених в ухвалі доказів, а саме з протоколів огляду документів, а саме протоколів, складених за результатами НСРД від 06.07.2016 року не вбачається дані, які можуть свідчити про скоєння підозрюваним кримінальних правопорушень.

На його думку ніяких дій з боку підозрюваного, що свідчили б про його участь у зазначених злочинах, стороною обвинувачення в судовому засіданні суду першої інстанції не доведено. Крім того, прокурором не названа реальна сума кожної з викрадених речей, не вказана сума викрадених грошових коштів.

Також апелянт звернув увагу на те, що захисником ОСОБА_6 був заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_11 , але заява про відвід була залишена без розгляду.

Захисник ОСОБА_6 в своєї апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою або відмовити в задоволенні клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно її підзахисного ОСОБА_8 , або задовольнити частково та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово чи у певний час доби (з 22.00 до 06.00 годин), з покладенням обов`язків строком на 2 місяці, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Звернула увагу суду на те, що слідчим суддею були порушенні вимоги КПК України, а саме ст. 34 цього Кодексу. Так, ОСОБА_8 підозрюється в рамках кримінального провадження № 0000562 від 17.03.2016 року, зареєстрованого за заявою ОСОБА_12 , який на даний час є головою Приморського районного суду м. Одеси, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 376 КК України. ОСОБА_12 в даному провадженні є потерпілим, а згідно п. 3 ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.

Крім того на її думку, слідчий суддя не звернув уваги на те, що у присутності захисника ОСОБА_8 повідомлення про підозру не вручалось, його право мати захисника під час відповідної процесуальної дії забезпечено не було, що є грубим порушенням права останнього на захист.

Апелянт вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, доведено не було, та слідчий суддя зобов`язаний був постановити ухвалу про відмову в застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, захисників та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційні скарги, прокурора, який заперечував в задоволенні апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, вона належним чином мотивована та прийнята у відповідності з вимогами ст.ст.177, 178, 183, 197 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, в повній мірі досліджених судом першої інстанції, вони дозволили зробити обґрунтований висновок про вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 та ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 296 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, а також вік та соціальне положення підозрюваного, сімейний стан та наявність утриманців, тяжкість покарання що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що існують наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею були дотримані вимоги ст. 178 КПК України, а саме сімейний стан та стійкість соціальних зв`язків, тяжкість покарання що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, розмір матеріальної шкоди у завданні якої підозрюється ОСОБА_8 , та характеру вчинених кримінальних правопорушень, не зважаючи на позитивні характеристики із місця роботи, ОСОБА_8 на даний час, ставляться у підозру вчинення не тільки корисливих злочинів, а і злочинів проти життя та здоров`я особи, проти громадського порядку, що він, як представник правоохоронного органу повинен був захищати.

Крім того, слідчий суддя врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Враховуючи обставини злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , та характер скоєного, що це є особливо тяжкий злочин, колегія суддів обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Зазначене вище свідчить про правильне застосування слідчим суддею вимог КПК України, що надало ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та є підставою у відмові у задоволенні апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3