Провадження № 11-кп/792/463/16
Справа № 678/29/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000489 від 13 жовтня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Летичівського районного суду від 22 квітня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні перебуває малолітня дитина, непрацюючого, судимого Летичівським районним судом Хмельницької області:
- 18 травня 2006 року за ст.ст. 185 ч. 3, 297, 70, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
- 10 травня 2007 року за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2010 року звільненого умовно-достроково на не відбутий строк 7 міс. 8 днів;
- 11 серпня 2015 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 2 роки;-
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Летичівського районного суду від 11 серпня 2015 року і остаточно ОСОБА_7 призначено 3 роки 9 місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 15 березня 2016 року.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 982 грн. 08 коп. судових витрат.
Питання про речові докази вирішено на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 15 березня 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він близько 13 год. 09 жовтня 2015 року в с.Майдан-Вербецький Летичівського району Хмельницької області з метою умисного викрадення чужого майна та з корисливих мотивів, зірвавши металевого скобля на вхідних дверах, проник в будинок по АДРЕСА_3 , в якому без реєстрації проживає ОСОБА_9 , де із спальної кімнати таємно викрав, повторно, належні ОСОБА_9 бувші у користуванні чоловічі джинси марки «SuperLapp» вартістю 392 грн. та 75 грн., завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 467 грн.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації його дій, просить вирок суду щодо нього змінити та зменшити йому термін покарання.

При цьому просить врахувати його щире каяття та визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, а також те, що у нього на утриманні перебувають батьки пенсіонери та малолітня донька. Окрім того, звертає увагу на те, що потерпілий також просив суд суворо його не карати.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення: прокурора про законність та обґрунтованість вироку, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненому злочині за викладених у вироку обставинах ґрунтується на доказах, одержаних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених і не оспорюється в апеляційній скарзі, як не оспорюється апелянтом і правильність кваліфікації його дій.

Відповідно до норм, передбачених ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Всім наведеним у вироку доказам суд дав належну оцінку і дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його.

При цьому суд першої інстанції в повній мірі врахував обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі, зокрема те, що ОСОБА_7 щиро розкаявся і повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, попросив пробачення у потерпілого, який претензій до нього не має, на утриманні перебувають батьки похилого віку та малолітня донька.

Відповідно до роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами від 12.06.2009 року, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, то у таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Окрім того, відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання, при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком. У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України ) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Згідно приписів ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що ОСОБА_7 раніше судимий за аналогічні злочини і новий злочин вчинив в період іспитового строку, негативно характеризується за місцем проживання, не працює, підстав для зміни вироку і пом`якшення йому покарання, в тому числі і з застосуванням ст.69 КК України, про що порушено питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Призначене покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Оскільки обвинувачений до вступу вироку у законну силу з 15 березня 2016 року перебував під вартою в умовах СІЗО, йому слід перерахувати цей строк у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Летичівського районного суду від 22 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день за 2 дні утримання під вартою за період з 15 березня 2016 року по 22 червня 2016 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .