Справа № 362/2646/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1144/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 11.10.2016

УХВАЛА
Іменем України
11 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 на вирок Васильківського міськрайонногосуду Київської області від 2 липня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз, Одеської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України і призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі із поміщенням до кримінально виконавчої установи.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 завдану матеріальну шкоду в розмірі 7696 грн. 55 коп. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., а всього 107 96 грн. 55 коп.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_7 за вироком суду, визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, 06.08.2014 року, близько 03 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 9 по вулиці Шевченка м. Василькова Київської області, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , будучи упевненим, що саме ця особа наносила удари його батькові, з мотивів помсти за побиття його батька, вийнявши з-під поли куртки, у яку був одягнутий, ніж та взявши його в праву руку, підбіг до ОСОБА_10 та завдав йому два удари в грудну клітину зліва та один удар в область живота. Від вказаних ударів ОСОБА_10 упав на землю та втратив свідомість, а ОСОБА_7 , нанісши ще декілька ударів ногами по тулубу потерпілого та, вважаючи, що вчинив всі дії, які були необхідні для заподіяння смерті ОСОБА_10 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник. При цьому злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 , оскільки потерпілий ОСОБА_10 після отриманих поранень був госпіталізований до реанімаційного відділення Васильківської ЦРЛ, де йому було надано медичну допомогу, завдяки чому він залишився живий.

В поданій апеляційній скарзі, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати повністю та ухвалити новий виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду постановлений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що виклад фактичних обставин відповідно до обвинувального акту не відповідає диспозиції ст. 115 КК України, за якою ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення. Зазначає, що судом першої інстанції не встановлено та не доведено наявності в діях обвинуваченого прямого умислу на вбивство раніше невідомого йому потерпілого ОСОБА_10 . Крім цього, зазначає, що судом фактично засуджено ОСОБА_7 за діяння не лише яке він не вчиняв, але і за те, яке не мало місця в дійсній реальності, оскільки завдання ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України.

В поданій апеляційній скарзі, представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є протиправним, необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що ОСОБА_7 незаконно засуджено за злочин, якого він не скоював, оскільки вчинені ним дії мають інший склад злочину, а саме замах на умисне вбивство з кваліфікуючими ознаками за ч. 2 ст. 15, п. п. 4, 7, 11, 12, ч. 2 ст. 115 КК України. Також представник не погоджується з вироком суду в частині розв`язання цивільного позову.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану захисником ОСОБА_8 апеляційну скаргу та частково в частині скасування вироку суду апеляційну скаргу представника потерпілого, думку представника потерпілого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та частково апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

За ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Пунктом а) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року № 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалами Васильківського міськрайонного суду Київської області від 7.11.2014 року, 14.01.2015 року та 3.04.2015 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повертався прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України. При перегляді рішень в апеляційній інстанції, ухвали суду першої інстанції від 7.11.2014 року та 14.01.2015 року залишено без зміни.

У відповідності до ч. 5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України», проте прокурором, всупереч вимог кримінального процесуального закону, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 так і не був складений з урахуванням позицій та зауважень трьох рішень суду першої інстанції та двох рішень апеляційної інстанції.

Так, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, оскільки наведена інформація не містить деталізації, не є конкретною та зрозумілою, про що неодноразово зазначали в своїх рішеннях суд першої та апеляційної інстанції, а саме з викладених фактичних обставин не вбачається на кого був спрямований умисел винного в заподіянні смерті, чи мав відношення потерпілий ОСОБА_10 до конфлікту, який передував подіям.

Крім цього, в обвинувальному акті зазначено, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 496 м/д від 06.10.2014 року у потерпілого ОСОБА_10 виявлені переломи 4-7-го ребер зліва зі зміщенням уламків. Зазначені переломи ребер кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я більше 21 дня. Проте, органом досудового слідства та прокурором ніяким чином не кваліфіковано отримані ОСОБА_10 тілесні ушкодження.

Виходячи з наведеного, виклад зазначених фактичних обставин не відповідає диспозиції ст. 115 КК України, за якою ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 р., зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта суд призначає і проводить підготовче судове засідання, в якому має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Суд першої інстанції залишив поза увагою невідповідність обвинувального акта вимогам закону, в тому числі п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в частині не відповідності диспозиції ст. 115 КК України, за якою ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення та призначив кримінальне провадження до розгляду по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Згідно ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Оскільки питання про відповідність обвинувального акта, який направляється до судового розгляду вимогам закону, вирішується на стадії підготовчого судового засідання, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

При новому розгляді кримінального провадження необхідно врахувати зазначені доводи та зауваження, а також позиції сторін викладені в поданих апеляційних скаргах та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Виходячи з наведеного та враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 2 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стаді підготовчого судового засідання.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: