Справа № 461/3665/16-к
Провадження №1-кп/461/330/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002255 від 24.05.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Львова, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої, зокрема: вироком Галицького районного суду м.Львова від 17.03.2000 року за ст.140 КК України до виправних робіт строком на 1 рік; вироком Личаківського районного суду м.Львова від 28.05.2001 року за ст.229-6 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; вироком Личаківського районного суду м.Львова від 15.02.2003 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки та 1 місяць; вироком Личаківського районного суду м.Львова від 22.12.2006 року за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням із призначенням іспитового терміну 1 рік; вироком Личаківського районного суду м.Львова від 08.12.2009 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років та 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням із призначенням іспитового терміну 3 роки; вироком Буського районного суду Львівської області від 21.04.2010 року за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців; вироком Личаківського районного суду м.Львова від 05.04.2016 року за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік та 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням із призначенням іспитового терміну 1 рік
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

в с т а н о в и в:

23.05.2016 року, приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у Торгівельному Центрі «Опера Пасаж», за адресою: м.Львів, пр.Свободи, 27, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала із шафи для переодягання мобільний телефон «Kyivstar Spark/ZTE Libra», вартістю 2130,00 грн., з sim-картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 20,00 грн., картою пам`яті micro SD, об`ємом 2 ГБ, вартістю 100,00 грн., а також грошові кошти в сумі 150,00 грн., чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2400,00 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала в повному обсязі та пояснила, що всі обставини, викладені у пред`явленому їй обвинуваченні відповідають дійсності. Зокрема зазначила, що 23.05.2016 року, приблизно о 17 год. 30 хв., вона перебувала у ТЦ «Опера Пасаж», за адресою: м.Львів, пр.Свободи, 27. Побачивши, що у шафі для переодягання без нагляду лежать мобільний телефон «Kyivstar Spark/ZTE Libra» та грошові кошти, переконавшись, що за нею ніхто не стежить викрала вказаний телефон, у якому знаходились з sim-карта мобільного оператора «Київстар» та карта пам`яті micro SD об`ємом 2 ГБ, а також грошові кошти в сумі 150,00 грн. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена не заперечувала фактичні обставини та судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки остання вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 р.) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченою ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, а також відшкодування завданої шкоди потерпілій.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинувачену суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винного, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченої покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченої. Зокрема, враховано те, що остання має середню освіту, раніше неодноразово судима, те, що покарання, призначене вироком Личаківського районного суду м.Львова від 05.04.2016 року не відбула, не працює, не одружена, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченій необхідно призначити покарання в межах санкції інкримінованої їй частини статті 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки її виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує положення ч.1 ст.71 КК України, відповідно до яких, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у справі, а саме: CD-R диск з відеозаписом від 23.05.2016 року залишити у матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Київстар», чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , в якому знаходиться карта пам`яті micro CD, об`ємом 2 GB, чорного кольору залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного обвинуваченій покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 05.04.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Речові докази у справі, а саме: CD-R диск з відеозаписом від 23.05.2016 року залишити у матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Київстар», чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , в якому знаходиться карта пам`яті micro CD, об`ємом 2 GB, чорного кольору залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1