Дата документу Справа № 333/2224/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1291/16 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/2224/16-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001864, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усинськ Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01.04.2002 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним строком на 1 рік;

- 28.03.2003 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 29.10.2003 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі;

- 19.04.2007 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки;

- 02.07.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 128, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 02.07.2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 11.11.2013 року за відбуванням покарання;

- 08.12.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з випробувальним строком на 1 рік. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2015 року звільнений від відбування покарання;

- 29.01.2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить врахувати, що він має дружину, яка є інвалідом третьої групи, малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також відшкодував потерпілій шкоду, вину визнав повністю та у скоєному щиро розкаявся, у зв`язку з чим обмежитись вже відбутим ним покаранням.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2016 року, і остаточно призначено покарання у виді 1 року 2 місяців обмеження волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому залишено у вигляді тримання під вартою. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту затримання, тобто з 28 квітня 2016 року.

ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 28 квітня 2016 року по 09 червня 2016 року, у співвідношенні один день утримання в слідчому ізоляторі за чотири дні обмеження волі, що дорівнює п`яти місяцям сімнадцяти дням.

Згідно змісту оскаржуваного судового рішення, 16 квітня 2016 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, знаходячись в магазині «Варус», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, 10-А, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з належної ОСОБА_9 жіночої сумки гаманець коричневого кольору вартістю 180 грн., в якому знаходились гроші в сумі 230 грн., чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 410 грн.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення і доводи скарги; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який вважав, що судове рішення слід залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія судів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , а також показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши добровільність їх позицій, роз`яснивши, при цьому, порядок та об`єм права на оскарження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися, у тому числі і обвинуваченим.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, правильність кваліфікації його дій, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому колегією суддів не переглядаються.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, призначив його враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, злочин вчинив в період випробувального строку, але щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілій, що останні три з яких, суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і призначив мінімальне покарання, встановлене законом про кримінальну відповідальність для такого виду покарання, як обмеження волі, та із урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком, остаточно призначив покарання у вигляді одного року двох місяців обмеження волі.

Призначене судом першої інстанції покарання, з яким згодна колегія суддів, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Порушень прав ОСОБА_7 на захист колегія суддів не встановила.

Наявність малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружини, яка є інвалідом третьої групи, як про те зазначав апелянт, ніякими об`єктивними даними не підтверджується, а відшкодування завданої потерпілій шкоди та повне визнання вини, що зумовлює щире каяття, судом вже було враховано при постановленні оскаржуваного судового рішення.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, по доводам зазначених в його апеляційній скарзі, не вбачається.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли бути підставою для безумовного скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

Разом з тим, колегія суддів у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зараховує ОСОБА_7 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення по цьому кримінальному провадженню з 09.06.2016 року по 03.08.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за чотири дні обмеження волі.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення по цьому кримінальному провадженню з 09.06.2016 року по 03.08.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за чотири дні обмеження волі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадженні до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3