Справа № 372/4968/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/441/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 17.05.2016

УХВАЛА
Іменем України
17 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
потерпілого - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000212 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 02лютого 2016 року, яким,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Астрахань, Росія, громадянина України, українця, освіта вища, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового терміну - 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 , наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 , у відшкодування матеріальної та моральної шкоди 425086 грн. 62 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Обухівської ЦРЛ витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_10 на суму 11279 грн.62 коп.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Обухівської ЦРЛ витрати понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_11 на суму 3727 грн. 96 коп.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 4822 грн. 08 коп.
Речові докази: автомобілі DAEWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Volkswagen Taureg» реєстраційний номер НОМЕР_2 , DAEWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_3 , що зберігаються у власників залишено власникам.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком суду, 27 липня 2015 року, близько 17 години 20 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем DAEWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху на 43 км автодороги «Київ-Знам`янка», в напрямку м. Кагарлик, що на території Обухівського району Київської області, в порушення вимог п.2.3 б), п. 2.3 д), п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а також підпункту 1.1 розділу 34 «;Дорожня розмітка» ПДРУкраїни, не переконавшись в безпечності своїх дій, перетнув вузьку суцільну лінію 1.1 дорожньої розмітки та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Taureg», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку в бік м. Києва. Після чого автомобіль «Volkswagen Taureg», будучи у некерованому стані, виїхав на зустрічну смугу, тобто на смугу руху в напрямку м. Кагарлик, де відбулося зіткнення з іншим автомобілем «DAEWOOLANOS» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_12 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_12 та пасажир ОСОБА_13 від отриманих тілесних ушкоджень померли на місці події, інші пасажири автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 263 від 03.09.2015р. встановлено, що смерть ОСОБА_12 , настала від травми грудної клітки та живота, що призвело до розвитку шоку, а смерть ОСОБА_13 , настала внаслідок множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, щопризвело до розвитку шоку.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 145 від 19.10.2015р. встановлено, що у ОСОБА_11 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому обох кісток правого та лівого передпліччя, перелому правого стегна. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупим (-ими) твердим (-ими) предметом (-ами) з обмеженою травмуючою поверхнею. Виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 146 від 10.11.2015р. встановлено, що у ОСОБА_10 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох стегнових кісток зі зміщенням відламків, відкритого перелому обох кісток лівого передпліччя. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупим (-ими) твердим (-ими) предметом (-ами) з обмеженою травмуючою поверхнею. Виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу.
Грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 2.3.б), 2.3.д), 10.1, а також підпункту 1.1 розділу 34 «Дорожня розмітка`Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді загибелі ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , а також спричинення потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати в частині розгляду позовних вимог ОСОБА_9 та ухвалити в цій частині новий вирок, яким задовольнити його позовні вимоги повністю, а саме: стягнути з відповідача ОСОБА_7 на його користь грошові кошти в сумі 150 000 грн., в якості відшкодування моральної шкоди, та грошові кошти в сумі 620 086, 62 грн., в якості відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином.
Апелянт вважає, що вирок суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, а також у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує на те, що призначене судом першої інстанції додаткове покарання, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України не відповідає вимогам закону і повинне бути призначене в максимальному розмірі, що передбачено зазначеною нормою КК України.
Також, на думку апелянта, застосування вимог ст. 75 КК України в даному випадку є незаконним, неправильним і несправедливим, оскільки судом недостатньо враховано характер правопорушення та тяжкість наслідків у виді позбавлення життя двох осіб, а тому суд дійшов помилкового висновку щодо можливості звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Крім того вказує, що при вирішенні питання відшкодування майнової шкоди, суд безпідставно визначив вартість залишків пошкодженого автомобіля «Volkswagen Taureg» в розмірі 200 000 грн., які в нього залишились та необґрунтовано зменшив розмір відшкодування на вказану суму. Так, в результаті ДТП, що сталось 27.07.2015р. за участю автомобілів «DAEWOO LANOS» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , «DAEWOO LANOS» д.н.з НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_12 та «Volkswagen Taureg» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , автомобіль «Volkswagen Taureg» знаходиться фактично у стані повного знищення. Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження №10757 від 30.11.2015р. (вартість якого становить 2488 грн. 32 коп.), вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Taureg» складає 617 598грн. 30 коп. і саме вказану суму, з урахуванням вартості експертного дослідження, ОСОБА_7 повинен йому вішкодувати. Натомість суд, в порушення вимог законодавства, безпідставно, без проведення будь якої товарознавчої експертизи, визначив вартість залишків пошкодженого автомобіля у розмірі 200 тис. грн. та безпідставно зменшив розмір відшкодування майнової шкоди на вказану суму.
Також суд першої інстанції необґрунтовано та безпідставно відхилив пояснення позивача з приводу моральних страждань, які було оцінено позивачем в розмірі 150 000 грн. При цьому кошти в розмірі 5000 грн., які стягнуті судом в рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди не відповідають тому обсягу страждань, які були заподіяні йому в результаті ДТП.
В поданих запереченнях на апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_14 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_9 , а вирок суду залишити без змін. Вказує, що в наданих ОСОБА_9 показаннях під час судового розгляду в суді першої інстанції, він вказував, що має на меті продати пошкоджений внаслідок аварії автомобіль за приблизною вартістю 200 000 грн., яку назвали експерти під час оцінки вартості транспортного засобу. А отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо того, що розмір заявленої матеріальної шкоди має бути зменшений на оціночну ринкову вартість пошкодженого автомобіля «Volkswagen Taureg» в сумі 200000 грн., яку сам ОСОБА_9 вказував під час надання показів.
Також зазначає те, що під час допиту у суді першої інстанції ОСОБА_15 підтвердив, що особисто він страхів чи інших розладів психічного здоров`я та морального стану внаслідок ДТП не має, реабілітації не потребує, а вказані страхи з`явились у його дружини та сина у вигляді боязні машини. Моральні страждання пов`язані з тим, що він не розраховував змінювати автомобіль, витрачати свій час на поїздки в судові засідання, а також моральна шкода, завдана йому як голові родини.
Таким чином, вважає, що суд першої інстанції у повному обсязі врахував глибину фізичних і душевних страждань ОСОБА_9 , зважаючи на його показання в суді першої інстанції з приводу обгрунтування розміру моральної шкоди, та прийняв правильне та законне рішення про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. Вказаний розмір відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.
Вказує, що суд першої інстанції належним чином дослідив та врахував всі обставини справи, особу обвинуваченого, думку потерпілих та призначив ОСОБА_7 основне і додаткове покарання з урахуванням тяжкості злочину та особи обвинуваченого. Крім того, дійшов вірного висновку щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, думку потерпілого ОСОБА_9 , який подану апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_9 , просили вирок суду залишити без змін, думку прокурора, який апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 підтримав частково, а саме в частині вирішення цивільного позову потерпілого та заперечував щодо задоволення апеляційної скарги потерпілого в частині призначеного покарання, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення за обставин наведених у вироку, доведеності вини обвинуваченого у його вчиненні та кваліфікації його дій не оспорюються учасниками судового провадження.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст. 286 КК України, а саме, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також заподіяло потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження, є вірною.
Разом з тим, при вирішенні питання щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_7 на його користь заподіяної матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції припустився помилки.

Так, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_9 щодо необґрунтованого зменшення розміру відшкодування заподіяної матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля «Volkswagen Taureg» д.н.з. НОМЕР_2 на суму 200000 грн.
Згідно вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно вимог ч.1 ст. 1192 ЦК України , з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з висновку експертного автотоварознавчого дослідження №10757 від 30.11.2015р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Taureg» д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП прирівнюється до ринкової вартості автомобіля (оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля) і становить 617598 грн. 30 коп.
За таких обставин розмір матеріального збитку, заподіяного потерпілому ОСОБА_9 в результаті ДТП становить 617598 грн. 30 коп. і саме вказана сума повинна бути стягнута з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 .
Однак, враховуючи те, що залишки автомобіля «Volkswagen Taureg» д.н.з. НОМЕР_2 мають певну товарну вартість, жодна із сторін не погодилась з тим, що вартість залишків автомобіля становить саме 200000 грн., при цьому ні потерпілий ОСОБА_9 , ні обвинувачений ОСОБА_7 в ході розгляду справи не заявляли клопотання про проведення експертизи з метою визначення вартості залишків автомобіля та враховуючи встановлений законодавством принцип змагальності та обов`язок доказування обставин, на які посилається сторона, колегія суддів вважає за необхідне після повного відшкодування ОСОБА_7 матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 в розмірі 617598 грн. 30 коп., залишки автомобіля «Volkswagen Taureg» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 , передати ОСОБА_7 .

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки рішення суду в цій частині достатньо вмотивоване, а розмір відшкодування відповідає вимогам розумності та справедливості, а тому вимоги апеляційної скарги потерпілого в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_9 про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме, безпідставне звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та невідповідність призначеного обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості, не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах кримінального провадження.

Як вбачається з вироку суд, при призначенні обвинуваченому основного та додаткового покарання за ч.3 ст. 286 КК України врахував тяжкість вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення та поведінку після його вчинення, відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, думку потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 з приводу міри покарання, які просили не позбавляти обвинуваченого волі, думку потерпілого ОСОБА_9 , який при вирішенні вказаного питання поклався на думку суду. З урахуванням вказаних обставин та з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 основне і додаткове покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, призначене йому основне і додаткове покарання за своїм видом та розміром відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого. При цьому суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, належним чином мотивувавши своє рішення. В зв`язку з цим колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_9 в цій частині до задоволення також не підлягають.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Виходячи з вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2016 року зміні в частині цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 , а саме в частині збільшення розміру відшкодування за шкоду, завдану пошкодженням автомобіля «Volkswagen Taureg» д.н.з. НОМЕР_2 , в решті вирок залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2016 року в частині цивільного позову змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 617598 гривень 30 копійок заподіяної матеріальної шкоди.

Після повного відшкодування ОСОБА_7 матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 залишки автомобіля «Volkswagen Taureg» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 , передати ОСОБА_7 .

В решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_18