Справа № 164/247/16-к Провадження №11-кп/773/426/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.263 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

виправданого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 04 травня 2016 року щодо -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Олевськ, Житомирської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, працює робітником ТзОВ «ВБК Ореол-1», неодружений, несудимий, який
виправданий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, у зв`язку не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості.

Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И В
Обвинувачений ОСОБА_8 органами досудового розслідування обвинувачується в тоиу, що він приблизно п`ятнадцять років тому отримав від знайомого ОСОБА_11 у подарунок ножа подібного на мисливський, якого переніс додому за місцем свого проживання і використовував в господарських цілях. 23 вересня 2015 року, приблизно о 07.00год., він поклав даного ножа у багажне відділення власного автомобіля «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , яким разом із знайомими йому особами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 приїхали на територію Маневицького району, Волинської області. 24 вересня 2015 року, приблизно о 05.00год., у лісовому масиві поблизу с.ГутаЛісівська Маневицького району Волинської області ОСОБА_8 , не маючи передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, дістав із багажного відділення автомобіля цього ножа та переніс його до кварталу №6 виділу №45 Чорторийського лісництва ДП «Поліське лісове господарство», де демонстрував його особам, які приїхали з ним. Даний ніж у ОСОБА_8 було вилучено під час проведення огляду місця події в лісовому масиві. Згідно висновку експерта № 846 від 21 жовтня 2015 року, вилучений ніж відноситься до клинкової холодної зброї.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані як незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто за ч.2 ст.263 КК України,
У поданій апеляційній скарзі прокурор, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається на те, що судом не надано правову оцінку всім доказам в сукупності, вирок суду не мотивований, а докази обвинувачення належним чином не перевірені та відхилені без належного спростування. Вважає, що органами досудового слідства здобуто достатньо доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_8 складу злочину, за який тому було повідомлено про підозру. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В запереченні на апеляційну скаргу захисник обвинуваченого вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, захисника та виправданого, які заперечили скаргу та просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про недоведеність вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 . Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.

В ч.2 ст.17 КПК України вказано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При постановленні вироку суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, з чим погоджується і апеляційний суд щодо того, що пред`явлене обвинувачення не знайшло свого підтвердження в суді, оскільки стороною обвинувачення не доведено винуватості ОСОБА_8 поза розумним сумнівом, а можливість здобуття інших доказів вичерпана та не пропонується стороною обвинувачення.

Судом першої інстанції дана належна правова оцінка як показанням обвинуваченого і всіх свідків, так і іншим доказам по справі.

Зокрема ОСОБА_8 будучи безпосередньо допитаним в судовому засіданні категорично заперечив про належність саме йому вилученого ножа. Дані показання в суді підтвердили і свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були безпосередніми очевидцями події.

Судом першої інстанції встановлено, що показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , кожного зокрема, не можуть беззаперечно свідчити про винуватість обвинуваченого у інкримінованому йому діянні, оскільки ніхто з вказаних осіб не був безпосереднім очевидцем злочину (незаконне носіння холодної зброї), а лише бачили ножа встромленим в дерево, кавун. Твердження прокурора, що дані свідки вказували про те, що на місці події одна з осіб говорила про належність їй вилученого ножа, не може прямо свідчити про належність даного ножа саме ОСОБА_19 .

Показання свідка ОСОБА_20 про те, що виправданий говорив, що ніж належить саме йому не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки цю обставину категорично заперечив сам ОСОБА_8 , а показання свідка не підтверджуються іншими доказами у справі.

Обґрунтовано судом першої інстанції визнано недопустимими доказами протокол допиту свідка ОСОБА_21 .

Звертає апеляційний суд увагу на те, що самі по собі протокол огляду місця події та висновок експерта лише можуть підтверджувати наявність холодної зброї на місці затримання, а не стверджувати про її належність певній особі.

Погоджується апеляційний суд з доводами суду першої інстанції про те, що докази, зібрані органом досудового розслідування, на які посилається сторона обвинувачення, викликають розумні сумніви у винуватості ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині.

Посилання прокурора в апеляції на протокол допиту свідка ОСОБА_8 як на доказ його винуватості, взагалі не береться до уваги, оскільки він отриманий внаслідок істотного порушення прав людини і основоположних свобод, що зазначено в ч.2 ст.87 КПК України.

Таким чином, твердження прокурора в скарзі про те, що суд першої інстанції при постановленні виправдувального вироку не оцінив всі докази по справі в своїй сукупності, не заслуговують на увагу.

Доводи прокурора, які наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку.

Статтями 415, 412 КПК України визначені порядок та підстави для призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Разом з тим, прокурор в апеляційній скарзі прохаючи про призначення нового судового розгляду не навів підстав для цього, які передбачені законом.

Оскільки суд не може вийти за межі апеляційної скарги, тому підстав для скасування вироку суду першої інстанції та призначення нового судового розгляду, апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд залишає скаргу прокурора без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а судовий розгляд в суді першої інстанції проводиться у відповідності до ч.1 ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Маневицького районного суду Волинської області від 04 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді