Справа № 431/1930/16-к
Провадження № 11-кп/782/278/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«26» жовтня 2016 року м. Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
Головуючого, судді - ОСОБА_1
суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі:
секретаря - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
перекладача - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області в приміщенні Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 27 липня 2016 року, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Плотина Станично-Луганcького району Луганської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючий, не одружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий в порядку ст. 89 КК України,
визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з 27.07.2016 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто з 15.03.2016 року до набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави одержувач УК у Старобільському районі (Старобільський район) 24060300, рахунок 0331, МФО 804013, банк ГУДКСУ у Луганській області, ідентифікаційний код 37858396 витрати на проведення імунологічної експертизи в кримінальному провадженні № 0000210 у розмірі 527,76 грн.
Позов прокурора Старобільської місцевої прокуратури Луганської області задоволено повністю.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі КУ «Старобільське РТМО» (р/с 3139 ГУДКСУ в Луганській області, МФО 804013, отримувач КУ «Старобільське РТМО» витрати на лікування потерпілого ОСОБА_9 в сумі 2086,72 грн.
Питання про речові докази вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
Вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 , визнаний винним в тому, що 29.02.2016 року, в денний час, він разом з ОСОБА_10 прийшли до ОСОБА_11 , що мешкає по АДРЕСА_2 з метою розпиття спиртних напоїв.

У вказаному домоволодінні в той день перебували співмешканець господарки будинку ОСОБА_11 - ОСОБА_9 та їх знайомі: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Близько 18 години, після розпиття вищевказаними особами спиртних напоїв, у ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязнених відносин щодо способу життя, виникла сварка з ОСОБА_9 й умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 , безпосередньо перед вчиненням злочину і з його метою, взяв зі столу кухонний ніж в ліву руку, й використовуючи його як знаряддя злочину, завдав ним один удар ОСОБА_9 в грудну клітину з права, заподіявши йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини справа по передньо - паховій лінії з пошкодженням плевральної порожнини і діафрагми і правої долі печінки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. З приводу отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_9 перебував у КУ «Старобільське РТМО» з 29.02.2016 року до 07.03.2016 року (7 ліжко/днів) й на його лікування було витрачено 2086,72 грн., державних коштів, на які прокурором Старобільської місцевої прокуратури заявлений цивільний позов. Потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов не заявлений.

На вирок суду подано апеляційну скаргу обвинуваченим ОСОБА_7 , який просить вирок Старобільського районного суду Луганської області від 27 липня 2016 року скасувати як незаконний, необгрунтований, ухвалений з порушеннями норм Кримінального та Кримінального процесуального кодексу, Конституції України та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції у своєму вироку послався на покази, які були отримані досудовим слідством і сфальсифіковані слідчим ОСОБА_14 та прокурором ОСОБА_15 . Крім того, апелянт посилається на обставини кримінального правопорушення із викладенням у своїй апеляційній скарзі показів потерпілого та свідків та зазначає, що потерпілого ОСОБА_9 він знає давно, підтримує дружні стосунки.

Вказує, що 29.02.2016 року разом з ОСОБА_10 купили спиртні напої, зустріли потерпілого й прийшли до будинку, де він мешкав з ОСОБА_11 . У будинку були присутні ОСОБА_12 й ОСОБА_13 . У великій кімнаті всі сиділи за столом й випивали. Періодично сварились ОСОБА_11 з ОСОБА_10 , а потім ОСОБА_9 з ОСОБА_12 . Він ні з ким не конфліктував й не сварився. Пам`ятає, що в кухні будинку опинились він, ОСОБА_11 й ОСОБА_9 . ОСОБА_11 стала на нього кидатись й вдарила його сокирою по голові, після чого він нічого не пам`ятає. Прийшов до тями він у Харченків. ОСОБА_16 намагалась викликати йому «Швидку», оскільки з рани на його голові був сильний крововилив, але приїхали співробітники поліції й всіх затримали. Він вважає, що не міг спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , так як у нього не було приводу це зробити. Він в той вечір вів себе спокійно й ні з ким не конфліктував. Нанести потерпілому удар ножем лівою рукою він не міг, так як не є лівшею, у нього не було ніяких причин та умислу вчиняти потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, та посилається на вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_11 .
Крім того, апелянт зазначає, що 07.07.2016 року у судовому засіданні суд не дослідив матеріали кримінального провадження та одразу перейшов до судових дебатів, чим грубо порушив норми КПК України, для впізнання свідкам не надавалися речові докази.
Також зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги речові докази, а саме те, що на ОСОБА_11 була виявлена його кров та потерпілого ОСОБА_9 , що вона є лівшею та вчинила замах на його життя.
Прокурор Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_15 відповідно до ч.1 ст. 403 КПК України відмовився від своєї апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого та просив суд відмовити в задоволені її вимог, обвинуваченого, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив вирок скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, захисника, яка підтримала вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, вислухавши в судових дебатах учасників процесу і останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України при викладених у вироку обставинах відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону доказами, які викладені у вироку.

Обґрунтовуючи свої висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, суд першої інстанції послався на показання потерпілого, свідків, протоколи слідчих експериментів, які узгоджуються між собою і висновками судово-медичного експерта про механізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Колегія суддів вважає, що викладені у апеляційній скарзі доводи обвинуваченого про його невинуватість у скоєнні інкримінованого злочину позбавлені підстав, так як вони спростовуються викладеними у вироку доказами.
Так, із показань потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які на протязі як досудового слідства, так і в судовому засіданні були незмінними і логічними, видно, що тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_9 спричинив саме ОСОБА_7 нанісши удар ножом.
Свідок ОСОБА_13 , також пояснила в судовому засіданні, що 29.02.2016 року приблизно о 18 годині, через відкриті двері вона побачила, що ОСОБА_9 лежав на дивані, Черкасова сиділа поруч на підлозі, над ними стояв ОСОБА_17 , в нього в руках був ніж.

Крім того вина обвинуваченого в спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , підтверджується іншими дослідженими судом першої інстанції та перевіреними в судовому засіданні апеляційної інстанції доказами, а саме:

- з витягу кримінального провадження № 0000210 вбачається, що 29.02.2016 року до ЧЧ Старобільського ВП ГУНП надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 29.02.16 року були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

(арк. крим.пров. 1, том 1);

- з протоколу огляду місця події від 29.02.16 року та фото таблиці до нього вбачається, що співробітниками поліції оглянуте подвір`я та будинок АДРЕСА_2 . З місця огляду вилучені два капці з накладенням речовини бурого кольору, футболка сірого кольору, ніж з ручкою, що обвита ізоляцією синього кольору, вирізаний фрагмент простирадла з накладенням речовини бурого кольору, жіночі штани з накладенням речовини бурого кольору;

(арк. крим. пров. 7-14, 15-28 том 1 ).

- згідно довідки лікувального закладу вбачається, що у ОСОБА_10 встановлена параорбітальна гематома справа, забої м`яких частин обличчя, алкогольне сп`яніння;

(арк. крим.пров.32 том 1)

- згідно довідки лікувального закладу від 29.02.2016 року вбачається, що 29.02.16 року у ОСОБА_7 встановлено алкогольне сп`яніння;

(арк.крим.пров.35 том 1)

- згідно висновків судово-медичної експертизи вбачається, що у ОСОБА_9 встановлено: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа по передньо-підпахової смуги з пошкодженням плевральної порожнини та діафрагми і правої частки печінки. Встановлені тілесні ушкодження у ОСОБА_9 виникли не менш ніж від одного впливу предмету чи знаряддя, що має колюче-ріжучі властивості. За ступенем тяжкості у ОСОБА_9 тілесні ушкодження слід кваліфікувати як тяжкі тілесні ушкодження за ознаками небезпеки для життя в час їх заподіяння;

(арк. кр.пров. 36-38, том 1)

- з протоколу огляду місця події та фото таблиці від 01.03.2016 року вбачається, що на узбіччі автошляху, біля будинку АДРЕСА_2 знайдений ніж з руків`ям чорного кольору, обмотаний ізоляцією синього кольору;

(арк. 59, 61-63 крим.пров. том 1)

- згідно медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 вбачається, що в нього встановлена закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом зовнішньої пластини лобної частини зліва. Травма отримана 29.02.16року, є побутовою; (арк. 103 крим.пров. том 1)

- протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього з участю ОСОБА_12 , який детально показував на місці та на манекені, яким чином ОСОБА_7 наносив удар ножем ОСОБА_9 ;

(арк. 175-176, 177-183 крим. пров. том 1)

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею до нього за участю ОСОБА_13 , де вона вказує в якому положенні побачила потерпілого ОСОБА_9 після нанесення йому удару ножем, та вказує в якому напрямку побіг ОСОБА_7 ;

(арк. 184-185, 186-191 крим.пров. том 1)

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею до нього за участю ОСОБА_11 , яка детально показала механізм спричинення удару ножем ОСОБА_7 - потерпілому ОСОБА_9 ;

(арк. 12-13, 14-25 крим.пров. том 2)

- висновками імунологічної експертизи яким встановлено, що на жіночому капці на ліву ногу (об`єкт 1,2), чоловічому капці на ліву ногу (об`єкт 3,4) знайдена кров людини й був виявлений антиген В і в слідах ( об`єкт 3) - ізогемаглютенін анти-А. Кров могла походити від особи з групою В з ізогемаглютинином анти-А. Нею могла бути ОСОБА_11 . Походження крові від ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 - виключаються. На фрагменті синтетичної тканини (об`єкт 5) знайдена кров людини групи ОСОБА_22 з ізогемаглютинином анти-В. нею міг бути ОСОБА_18 . Кров могла походити від ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Кров не належить ОСОБА_21 , ОСОБА_23 ;

(арк. 27-32 крим.пров. том 2),

- висновками імунологічної експертизи за якими на штанах (об`єкт 4,5,7) фрагментах тканини ( об`єкт 11-13) знайдена кров людини де був виявлений антиген ОСОБА_24 . В слідах ( об`єкт 9) ізогемаглютенин анти-А. Кров могла походити від людини з групою В з ізогемаглютенином анти- ОСОБА_22 , нею могла бути ОСОБА_23 . Походження крові від ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 - виключається. На штанах (об`єкт 3,6) знайдена кров людини де були виявлені антигени ОСОБА_22 і ОСОБА_24 у разі походження крові від однієї особи, нею повинна бути людина з групою крові АВ. Кров могла належить ОСОБА_25 . Такі ж самі результати могли бути отримані і в разі змішування крові поход 2 - або 3-х осіб з групами А з ізогемаглютенином анти-В, В з ізогемаглютенином анти- ОСОБА_22 та АВ у будь якому поєднанні одна з одною. Наприклад: крові ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , і крові ОСОБА_23 чи ОСОБА_21 ;

( арк. 36-38 крим.пров. том 2)

-висновком імунологічної експертизи за якою: кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютенином анти- ОСОБА_22 , на жіночому капці на ліву ногу, чоловічому капці (об`єкти 1,2,3,4) знайдена кров людини, якою могла бути ОСОБА_11 ;

(арк. 43-44 крим.пров. том 2)

На фрагменті синтетичної тканини (об`єкт 5) знайдена кров людини, якою міг бути ОСОБА_19 . На футболці (об`єкт 1,2) знайдена кров людини, якою міг бути ОСОБА_9 походження крові від ОСОБА_19 , ОСОБА_20 не виключається. На штанах (об`єкт 4,5,7-10) фрагменті тканини (об`єкт 11-13) знайдена кров людини, нею могла бути ОСОБА_11 . На штанах (об`єкт 3,6) знайдена кров людини, яка могла походити від ОСОБА_10 . На жіночому капці, чоловічому капці, жіночих штанах, фрагменті тканини (об`єкти 1,2,3,4,5,6-10,11-13) кров могла походити від ОСОБА_7 . На жіночих штанах (об`єкт 3,6) присутність крові ОСОБА_7 можлива у разі змішування з кров`ю ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

На фрагменті синтетичної тканини (об`єкт 5), футболці (об`єкт 1,2) походження крові від ОСОБА_7 виключається.

- висновками імунологічної експертизи на ножі (об`єкт 1,2) знайдена кров людини, де були виявлені антигени ОСОБА_22 і ОСОБА_24 . У разі походження від однієї особи, нею повинна бути людина з групою крові АВ. Кров могла походити від ОСОБА_21 . Такі ж результати могли бути отримані в разі змішування крові 2- або кількох осіб та АВ з групами А з ізогемаглютинином анти В, В з ізогемаглютинином анти- ОСОБА_22 , та АВ в будь-якому поєднанні одна з одною. Наприклад: крові ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 і крові ОСОБА_23 , ОСОБА_17 чи ОСОБА_21 ;

(арк. 47-49 крим.пров. том 2).

- протоколом пред`явлення речей для впізнання та фото таблицею за яким ОСОБА_12 впізнає ніж довжиною 270 мм, прямий, однолезовий, довжиною леза 154 мм. клінок виготовлений з металу сірого кольору, що притягується магнітом. Лезо з двостороннім заточуванням. Клинок має прямий обух, рукоятка виготовлена з полімерного матеріалу чорного кольору, обмотана ізоляційною стрічкою синього кольору.

(арк. 57, 58-59 крим.пров. том 2)

- протоколом пред`явлення речей для впізнання та фото таблицею до нього де ОСОБА_9 впізнає ніж під № 1 довжиною 270мм, довжиною леза 154 мм, з рукояткою, виготовленою з полімерного матеріалу чорного кольору, обмотану ізоляційною стрічкою синього кольору;

(арк. 60, 61-62 крим.пров. том 2)

- протоколом пред`явлення речей для впізнання та фото таблицею до нього за яким ОСОБА_11 впізнає ніж під № 4 довжиною 270 мм, довжиною леза 154 мм, з рукояткою, виготовленою з полімерного матеріалу чорного кольору, обмотану ізоляційною стрічкою синього кольору;

(арк 63, 64-65 крим.пров. том 2),

- протоколом пред`явлення речей для впізнання та фото таблицею до нього за якою ОСОБА_13 вказує на ніж, яким були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_18 ; (арк.66, 67-68 крим.пров. том 2)

- висновком судово-медичної експертизи , яким встановлений рубець на правій бічній поверхні грудної клітки по передньо -пахвовій лінії в проекції 9-го міжребер`я, який може бути слідом загоєння колото-різаної рани. Так само судово-медичною експертизою ОСОБА_9 встановлено: рубець передньої стінки живота по серединній лінії, обходячи пупкове кільце зліва, рубець в правому підребер`ї. Рубець в правій клубовій області, які є слідами загоєння після оперативного втручання (верхньосерединна лапаратомія, дренування черевної порожнини у правому підребер`ї і клубової області). Громадянин ОСОБА_9 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КУ «Старобільська РТМО» з 29.02.2016 року по 07.03.2016 року з діагнозом торакоабдомінальна колото-різана рана з ушкодженням плевральної порожнини, діафрагми, печінки;

Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження утворились від впливу одного предмета чи знаряддя, що володіє колючо-ріжучою властивістю й найбільш ймовірно в результаті нанесення удару ножем № 2 представленим на експертизу, можливо в термін та при обставинах, зазначених свідками: ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , в ході допитів та в ході проведення слідчих експериментів з їх участю. У свідченнях ОСОБА_13 механізм заподіяння тілесних ушкоджень громадянина ОСОБА_9 не відображено;

За ступенем тяжкості тілесні ушкодження встановлені у ОСОБА_9 відповідно до пункту 2.1.3 й до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» слід кваліфікувати як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Враховуючі дані представленої медичної документації, вважає, що напрямок травмуючого предмета було спереду назад і трохи зверху вниз і справа наліво по відношенню до потерпілого. (арк. крим. пров. 54-56,том 2).
Проаналізувавши зібрані по кримінальному провадженню докази в їх сукупності, та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 в частині фальсифікації доказів слідчим та прокурором у кримінальному провадженні, колегія суддів вважажє необгрунтованими, оскільки, ні в ході досудового розслідування ані під час судового розгляду судом першої інстанції, заяв або клопотань від обвинуваченого за цим фактом не надходило.

Доводи апелянта в тій частині, що у судовому засіданні суд першої інстанції не дослідив матеріали кримінального провадження та одразу перейшов до судових дебатів, є необгрунтованими, оскільки при апеляційному розгляді згідно прослуханого аудиозапису судового засідання, порушень норм КПК України, колегією суддів не встановлено.
Виходячи з вищенаведеного доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про його непричетність до вчинення кримінального правопорушення, а саме нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 є необгрунтованими та не беруться колегією суддів до уваги, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів досліджених судом, які узгоджуються між собою та не викликають сумнівів щодо причетності обвинуваченого до вчиненого злочину.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції що показання обвинуваченого надані ним у судовому засіданні розцінюються як обраний спосіб захисту від обвинувачення з метою ухилитися від відповідальності й уникнути покарання.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні вироку та призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, відсутність обставин які пом`якшують покарання, врахував обставини, які обтяжують покарання, а саме скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, та вірно дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише із застосуванням покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам ст.370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Порушень матеріального чи процесуального права, які згідно ст.409 КПК України, тягнуть за собою скасування чи зміну вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи вищенаведені обставини, вимоги апеляційної скарги обвинуваченого задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Старобільського районного суду Луганської області від 27 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України залишити без змін.
На ухвалу суду учасниками кримінального провадження може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3