Справа № 275/546/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2016 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника КВІ ОСОБА_4

розглянувши подання інспектора Брусилівського РС КВІ УДПС України в Житомирській області ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, засудженого вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29.10.2003 р. за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:
Інспектор Брусилівського РС КВІ ОСОБА_5 звернулась до суду з поданням про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого ОСОБА_6 , мотивуючи своє звернення тим, що ОСОБА_6 з 08.04.2004 року перебуває на обліку в Брусилівському РС КВІ УДПС України в Житомирській області. За період іспитового строку ОСОБА_6 не було звільнено від покарання відповідною постановою суду у зв`язку з тим, що він не з`являвся за викликами до кримінально-виконавчої інспекції та був оголошений в розшук. Проте, після вироку Деснянського районного суду м. Києва від 23.04.2012 року відомості про розшук ОСОБА_6 у довідках МВС відсутні. Також відповідно до матеріалів особової справи 17/2004 на засудженого ОСОБА_6 до суду направлялось подання про скасування випробування та направлення для подальшого відбування покарання, проте в задоволені даного подання було відмовлено.
10.08.2016 року до суду було направлено клопотання для визначення порядку застосування покарання засудженому ОСОБА_6 , який не відбув покарання за вироком Деснянського районного суду від 29.10.2003 року та якому вироком Деснянського районного суду від 23.04.2012 року не було враховано попередній вирок від 29.10.2003 року.
Ухвалою Брусилівського районного суду від 26.08.2016 року в задоволені даного клопотання Брусилівському районному сектору КВІ було відмовлено в зв`язку з тим, що будь-яких достовірних даних про те, що ОСОБА_6 протягом іспитового строку не виконав обов`язків, покладених на нього законом та судом, а саме вчинив новий злочин, змінив місце мешкання, або виїхав з України, матеріали особової справи не містять. Також відповідно до вищевказаної ухвали судимість ОСОБА_6 в контексті положень статті 89 КК України була погашена.
Також після засудження ОСОБА_6 вироком Деснянського районного суду м. Києва 23.04.2012 року, який він фактично відбув у Божківській виправній колонії № 16, ОСОБА_6 не вчинив нових злочинів, до адміністративної відповідальності не притягувався, відповідно до характеристики, яка надійшла з Божківської виправної колонії № 16, під час відбування покарання у вигляді позбавлення волі зарекомендував себе з позитивної сторони.
Просила звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29.10.2003 року з випробуванням після закінчення іспитового строку

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання, вважав його обґрунтованим, вирішення клопотання поклав на розсуд суду.

В.о. начальника Брусилівського РС КВІ УДПС України в Житомирській області ОСОБА_4 у судовому засіданні подання підтримав, просив суд його задовольнити.

Суд, вивчивши доводи подання, вислухавши прокурора, представника КВІ, встановив наступне.

Так, вироком Деснянського районного суду м. Києва 29.10.2003 р. ОСОБА_6 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим терміном у 2 роки, та покладено зобов`язання повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця мешкання, навчання, роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи (а.с. 5).

З подання вбачається, що з 08.04.2004р. по теперішній час ОСОБА_6 перебуває на обліку в Брусилівському РС КВІ.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

При цьому п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачає, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

При цьому, з наданої Приворотською сільською радою довідки № 131 від 24.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрований та не проживає в с. Привороття Брусилівського району Житомирської області.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки засуджений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрований та не проживає на території Брусилівського району Житомирської області, в задоволенні подання інспектора Брусилівського РС КВІ ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно засудженого ОСОБА_6 необхідно відмовити.

На підставі ч. 1 ст. 78 КК України,ст. 166 КВК України та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні подання інспектора Брусилівського РС КВІ УДПС України в Житомирській області ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно засудженого ОСОБА_6 , - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено через суд, що її ухвалив, до апеляційного суду Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1