У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

04.09.2014 року м. Ужгород
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, приватного підприємця, судимого 30.11.2012 року Ужгородським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, повернуто прокурору прокуратури міста Ужгорода ОСОБА_8 для усунення порушень вимог КПК України протягом трьох тижнів з дня отримання матеріалів кримінального провадження.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишено без змін.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що всупереч вимог ст. 291 КПК України вказані в обвинувальному акті фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення суперечать наведеній в акті правовій кваліфікації і така не є чітко визначеною з урахуванням положень диспозиції ч. 1 ст.122 КК України, що вказує на неконкретність обвинувачення. Всупереч ч. 4 ст. 291 КПК України обвинуваченому та його захиснику вручений цивільний позов на 5 аркушах, хоч такий до обвинувального акту доданий на 2 аркушах. Крім цього, строк досудового розслідування по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 не продовжувався, після повідомлення про закінчення досудового розслідування проводились слідчі дії, обвинувальний акт не містить відомостей про дату його затвердження.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор, який затвердив обвинувальний акт, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції. Вказує, що норми КПК України, на які посилається суд, не містять вимог щодо чіткості та конкретизації правової кваліфікації кримінального правопорушення, в судовому рішенні не наведено, в чому полягає суперечність обвинувачення. Посилається на те, що до обвинувального акту цивільний позов доданий на 5 арк., а слідчі дії проводились у день закінчення досудового розслідування.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції, пояснення захисника ОСОБА_7 , який просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши обвинувальний акт та матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Суд першої інстанції правильно вказав, що оскільки в обвинувальному акті відсутні всі необхідні відомості, передбачені ст. 291 КПК України, то він не може бути призначений до розгляду. З таким висновком суду апеляційний суд погоджується.
Як видно з обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , такий містить дату його складання слідчим, а дата його затвердження прокурором відсутня. Це суперечить вимогам п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, яка прямо вказує, що обвинувальний акт повинен містити дату і місце його складання та затвердження.
Отже, в цій частині висновок суду про невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_6 є обґрунтованим.
З обвинувального акту видно, що у ньому не зазначено формулювання обвинувачення у відповідності до юридичної кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України відносно ОСОБА_6 , а суд не вправі сам її встановлювати чи визначати, тому правильно вказав на те, що обвинувачення є неконкретним, не визначає об`єктивної сторони правопорушення, а це в свою чергу порушує право підозрюваного знати в чому його обвинувачують.
Наведені недоліки в обвинувальному акті є достатньою підставою для повернення такого прокурору.
Одночасно, судова колегія вважає, що суд помилково вказав про вручення підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику копій цивільного позову, кількість його аркушів не співпадає з кількостями аркушів цивільного позову поданого потерпілим. Так, до обвинувального акту доданий цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 на 2 аркушах з додатками на 3 аркушах. Згідно розписок ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 отримали копії цивільного позову з додатками до нього на 5 арк., що повністю узгоджується з наведеними в обвинувальному акті відомостями.
Крім цього, невірним є висновок суду про вчинення слідчим дій після складання обвинувального акту. З останнього речення мотивувальної частини обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що датою складання такого є 12 травня 2014 року, а з реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що після цього ніякі слідчі дії не проводились. Наведені обставини не дають підстав для скасування ухвали судді.
Разом з тим, обвинувальний акт містить дві дати складання 12 березня та 12 травня 2014 року, що є порушенням норм КПК України і підставою для його повернення прокурору.
Отже, судова колегія не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту через його невідповідність вимогам закону, оскільки така належно обґрунтована і узгоджується з матеріалами провадження. У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора прокуратури міста Ужгорода залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді