Справа № 1-252/11
Провадження № 11/779/20/2016
Категорія ч. 2 ст. 189 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

апелянта ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 березня 2016 року про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування,-

в с т а н о в и л а :
Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 березня 2016 року повернуто кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, для проведення додаткового розслідування прокурору Івано-Франківської області.

Повертаючи справу на додаткове розслідування, суд мотивував своє рішення тим, що досудове слідство по справі, всупереч ст. 22 КПК України ( в редакції 1960 року), проведено неповно, і ця неповнота не може бути усунута в судовому засіданні. Зокрема, в оскаржуваній постанові вказано, що під час додаткового розслідування необхідно достовірно встановити фактичне місце знаходження потерпілого ОСОБА_8 , провести його допит із врахуванням нових обставин, з`ясованих в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням зміненого обвинувачення від 30 липня 2014 року ( наявність чи відсутність його залякування, наявного судового рішення Богородчанського районного суду про стягнення із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 грошового боргу); провести одночасні допити потерпілого ОСОБА_8 із свідками, з якими в показаннях існують суперечності, в тому числі допитаних у відсутності потерпілого ОСОБА_9 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ); провести відтворення обстановки і обставин події за участю свідків обвинувачення (в тому числі допитаних за клопотанням сторони захисту ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 )), потерпілого ОСОБА_9 , підсудного ОСОБА_24 , дослідити обставини, що вказують на наявність чи відсутність факту викрадення потерпілим ОСОБА_9 грошей у ОСОБА_10 в квітні місяці 2011 року.

Так, із змісту пред`явленого обвинувачення вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що працюючи на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної міліції у справах дітей Богородчанського РВ УМВС України в Івано-Франківській області, маючи спеціальне звання майор міліції, будучи службовою особою представником влади, переслідуючи корисливі мотиви, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи умисно, в інтересах своєї двоюрідної сестри - свідка по справі ОСОБА_12 , використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, протягом 9-14 квітня 2011 року наполегливо і систематично вимагав у потерпілого ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які останній ніби-то викрав у ОСОБА_12 , погрожуючи у разі відмови, обмежити його законні права та свободи у виді притягнення до кримінальної відповідальності.

В апеляції прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а також істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства. Просить постанову суду про направлення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України на додаткове розслідування скасувати, а справу направити в той же суд на новий судовий розгляд в іншому складі суду. На його думку, суд мав можливість усунути всі виявлені недоліки, на які вказав в оскаржуваній постанові, в ході судового слідства.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги та просив її задоволити;

- ОСОБА_6 та його захисник заперечили доводи апеляційної скарги прокурора та просили залишити оскаржувану ним постанову без змін.

Представник ОСОБА_6 ОСОБА_25 в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу Апеляційного суду Івано-Франківської області заяву, у якій просив розглядати справу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 315-1 КПК України визначено, що з метою перевірки і уточнення фактичних даних, одержаних у ході судового слідства, суддя постановою вправі доручити органу, який проводив розслідування , виконати певні слідчі дії. В постанові зазначається, для з`ясування яких обставин і які саме слідчі дії необхідно провести, та встановлюється строк виконання доручення.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» вказано, що у рішенні суду має бути обґрунтовано висновок про наявність підстав для повернення справи на додаткове розслідування, та зазначено, які слідчі дії необхідно провести під час нього. Вказівки суду є обов`язковими для органів досудового слідства.

В той же час, п. 9 Постанови та ст. 281 КПК України передбачено, що повернення справи на додаткове розслідування допускається лише тоді, коли неповнота або необ`єктивність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

При цьому, неприпустимим є направлення справи на додаткове розслідування за наявності в суду змоги усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудних, потерпілих, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу. Для витребування нових доказів суду надається право відкладення розгляду справи.

На думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про те, що неповнота та необ`єктивність досудового слідства не може бути усунута в ході судового слідства, є абсолютно вірним.

Як вбачається з оскаржуваної постанови та матеріалів справи, органами досудового слідства ОСОБА_6 було інкриміновано вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 3, ч. 2 ст. 189 КК, однак у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст. 19 Конвенції ООН проти корупції» прокурором було змінено обвинувачення на ч. 2 ст. 189 КК України.

У зв`язку з цим, для дотримання вимог ч. 4 ст. 277 КПК України суд повинен забезпечити реалізацію прав потерпілого, передбачених ст.ст. 49, 267 КПК України, однак потерпілий ОСОБА_8 на судові засідання не з`являвся, не менш як 8 судових приводів щодо останнього реалізувати неможливо із причин відсутності потерпілого на території України.

При цьому, як вбачається з матеріалів кримінальної справи та протоколу судових засідань з`ясовано фактичні дані, які кардинально суперечать обставинам, дослідженим на досудовому слідстві. Джерелами цих даних були об`єктивні і повні показання свідків, нові експертизи - які вказують на наявність суттєвих суперечностей, сумнівів у доведеності винуватості підсудного ОСОБА_6 , без усунення яких неможливо постановити кінцеве рішення в даній справі.

Зокрема, стороною захисту надано в судовому засіданні рішення Богородчанського районного суду від 19.02.2013 року, яким задоволено позов про стягнення з потерпілого по даній справі ОСОБА_8 боргу на користь ОСОБА_10 згідно розписки від. 09.04.2011 року, що свідчить про наявність боргових (грошових) зобов`язань потерпілого перед ОСОБА_10 і спростовує надумані слідством мотиви отримати підсудним ОСОБА_6 неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної особи.

Крім того, показаннями, отриманими під час судового слідства від свідків оперативного чергового Богородчанського РВ МВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_26 , помічника чергової частини Богородчанського РВ МВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_27 , ДІМ Богородчанського РВ МВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_11 і ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , а також показаннями свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_10 встановлено, що підсудний ОСОБА_6 09.04.2011 року насильно не доставляв потерпілого ОСОБА_8 до райвідділу, не заводив його до свого службового кабінету, не залякував і не вимагав писати будь-які розписки.

Також в ході судового слідства за клопотанням сторони захисту проведено почеркознавчу та фоноскопічну експертизи і з висновку почеркознавчої експертизи вбачається, що письмова розписка потерпілого ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_10 написана потерпілим без примусу і збиваючих факторів.

З огляду на зазначене, а також приймаючи до уваги те, що в ході судового розгляду буде неможливо надати оцінку показанням потерпілого, які постійно змінювались - в останнє потерпілий ОСОБА_9 підтримав змінене обвинувачення, однак після виклику в судове засідання свідків захисту для допиту по зміненому обвинуваченню потерпілий не з`являється у судові засідання, ігнорує їх, та враховуючи його неодноразові зміни показань, які є протилежно суперечливими, не представляється можливим об`єктивно з`ясувати обставини справи, а фактично обвинувачення вибудовано на показаннях потерпілого ОСОБА_8 , то і вимоги ст. 277 КПК України виконати не представляється можливим, а тому відповідно доводи прокурора в поданій апеляційній скарзі про те, що неявка в судові засідання потерпілого не може бути підставою для направлення кримінальної справи на додаткове розслідування є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що постанова суду про направлення справи на додаткове розслідування є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України 1960 року,-

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 березня 2016 року про повернення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, на додаткове розслідування без зміни.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2