Вишгородський районний суд Київської області
ВИРОК

Іменем України

24 листопада 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - СкарлатО.І.

при секретарі - Зуровій Є.П., Романенко О.С.

за участі прокурора - Міненко А.О., Гризуна С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу про

обвинувачення ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

м.Первомайськ Миколаївської області, громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

неодруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3

Вишгородського району Київської області вул.

ОСОБА_2, 12, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2010 року близько 2 години ОСОБА_1, перебуваючи в с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області по вул.Леніна, 1, біля приміщення бару «Яма» на ґрунті раптово виниклих приязних відносин, умисно вчинив бійку з гр. ОСОБА_3, в результаті чого наніс останньому один удар правою рукою в область щелепи зліва та кілька ударів ногою в область верхньої тини тулуба, спричинивши при цьому потерпілому тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта № 7/Д від 28.01.2011 року ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному рванні в КГКБ СМП з 13.11.2010 року по 23.11.2010 року з діагнозом «Струс головного мозку. Перелом лівого скуло-орбітального комплексу. Забій мяких тканин голови».

На стаціонарному лікуванні в ЧЛВ №2 КГКБ №12 з 23.11.2010 року по 01.12.2010 року з діагнозом НМТ. Струс головного мозку. Травматичний перелом лівого акулового комплексу».

Такого характеру тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих предметів або при ударі об такі, можливо в строк вказаній в постанові і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки для зростання вищевказаного перелому потрібен строк більше як 21 день. Не виключається можливість виникнення вищевказаних тілесних ушкоджень як від нанесення ударів руками чи ногами так і в результаті падіння із положення стоячи на тверду поверхню.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 визнав себе винним в скоєнні злочину частково і пояснив, що 12 листопада 2010 року він зі своєю знайомою ОСОБА_4 перебував в барі «Яма» в с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області. Біля 1-00 години ночі вийшов разом з ОСОБА_4 на вулицю біля бару покурити, так як в барі не палять. Неподалік від бару стояв автомобіль, біля якого перебувало троє чоловіків, які вживали спиртні напої. ОСОБА_4 підійшла до них та попросила запальничку, після чого він побачив як потерпілий ОСОБА_3 в грубій формі їй відповів та між ними почалася сварка. Він підійшов до даних громадян та попросив їх вибачитися перед ОСОБА_4, але у : оповідь ОСОБА_3 на підвищених тонах розпочав з ним розмову, яка переросла в штовханину, після чого ОСОБА_3 вдарив підсудного по обличчю, а у відповідь він не стримався та вдарив ОСОБА_3 правою рукою в область щелепи. Від удару ОСОБА_3 почав втрачати рівновагу та впав. Вважає, що це був самозахист,він захищав дівчинку, визнає нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, але вважає, що від отриманих ударів такі тілесні ушкодження настати не могли. В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 щиро покаявся та просив вибачення у потерпілого.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Показаннями потерпілого ОСОБА_3, який пояснив, що 12 листопада 2010 року близько 1-00 години ночі він разом зі своїми товаришами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приїхали до бару «Яма» в с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області, щоб забрати знайомого. Через деякий час них підійшла група молодих хлопців 6-8 чоловік, які були в стані алкогольного спяніння з запитаннями 5віщо вони приїхали до бару. Потім ОСОБА_1 відкликав його в сторону та між ними виникла бійка в результаті чого ОСОБА_1 наніс йому тілесні ушкодження в область голови. Від удару він впав, після чого його друзі посадили в автомобіль та відвезли додому. Наступного дня він звернувся до медичного закладу допомогою.

Показаннями свідка ОСОБА_7, який пояснив суду, що 12.11.2010 року близько 1-00 години ночі н разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 приїхали на його автомобілі в кафе бар «Яма» в с. Гаврилівка вишгородського району Київської області, щоб забрати звідти його знайомого. Поки чекали знайомого, пили каву біля бару та в цей час до них підійшла компанія хлопців і відвели ОСОБА_3 в сторону, а у нього хватили телефон. Поки він забирав телефон, ОСОБА_3 вже лежав на землі.

Показаннями свідка ОСОБА_8, який пояснив суду, що 12.11.2010 року близько 1-00 години ночі святкував день народження у свого знайомого в барі «Яма» в с. Гаврилівка, а оскільки вже було пізно телефонував ОСОБА_7, щоб той відвіз його додому. Коли виходив з бару, побачив, що ОСОБА_5 вже підїхав за ним, підійшовши ближче побачив, що неподалік біля машини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зсовували стосунки, а саме ОСОБА_1 наносив удари ОСОБА_3 в область обличчя та він одразу почав їх розбороняти.

Показаннями свідка ОСОБА_4, яка пояснила суду, що в листопаді 2010 року близько 1-00 години ночі вона знаходилася в приміщенні бару «Яма» в с. Гаврилівка разом з ОСОБА_1 Вийшовши на вулицю покурити, побачила автомобіль, біля якого було троє хлопців. Вона підійшла до них та попросила запальничку, на що у відповідь почула брутальне висловлення на свою адресу, після чого до них підійшов ОСОБА_1 та попросив хлопців вибачитися перед дівчиною, нащо потерпілий ОСОБА_3 попросив ОСОБА_1 відійти в сторону та між ними почалася штовханина. Як саме та хто саме наносив удари вона не бачила.

Показаннями свідка ОСОБА_6, які він давав під час досудового слідства та оголошені в судовому засіданні про те, що 12.11.2010 року близько 1-00 години ночі він разом зі своїми товаришами ОСОБА_3 та ОСОБА_7 приїхали до приміщення бару «Яма» в с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області, щоб забрати знайомого ОСОБА_7 Чекаючи знайомого на вулиці вони втрьох пили каву та розмовляли, в цей час до них підійшов ОСОБА_1 і ОСОБА_3 відійшов з ним в сторону. Потім він бачив як між ними виникла бійка, вони тягали один одного за одяг та падали на асфальт.

Протоколом огляду місця події від 02 січня 2011 року згідно якого оглянуто місце нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3, а саме за адресою с. Гаврилівка, вул. Леніна, 1 Вишгородського району Київської області.

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 29 січня 2011 року, під час якого потерпілий ОСОБА_3 розказав та показав, яким чином ОСОБА_1 наносив йому тілесних ушкоджень.

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 29 січня 2011 року, під час якого свідок ОСОБА_7 розказав та показав, яким чином ОСОБА_1 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_3

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 20 травня 2011 року, під час якого ОСОБА_1 І О. розказав та показав, яким чином наносив тілесні ушкодження ОСОБА_3

Висновком судово-медичної експертизи № 7/Д від 28.01.2011 року згідно якого ОСОБА_3 находився на стаціонарному лікуванні в КГКБ СМП з 13.11.2010 року по 23.11.2010 року з діагнозом «Струс вловного мозку. Перелом лівого скуло-орбітального комплексу. Забій мяких тканин голови». На стаціонарному лікуванні в ЧЛВ №2 КГКБ №12 з 23.11.2010 року по 01.12.2010 року з діагнозом «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Травматичний перелом лівого акулового комплексу».

Такого характеру тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих предметів або при ударі об такі, можливо в строк вказаній в постанові і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки для зростання вищевказаного перелому потрібен строк більше як 21 день. Не виключається

можливість виникнення вищевказаних тілесних ушкоджень як від нанесення ударів руками чи ногами так і в результаті падіння із положення стоячи на тверду поверхню.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведена повністю.

Показання підсудного про те, що він намагався захистити ОСОБА_4, суд вважає неправдивими, направленими на уникнення відповідальності за вчинений злочин. Ці показання повністю спростовуються дослідженими доказами, які не викликають у суду сумніву.

Дії підсудного ОСОБА_1 0.0. з приводу нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 досудовим слідством вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання підсудному ОСОБА_1 0.0. суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, даних про особу винного, за місцем проживання характеризується позитивно, неодноразово йому висловлювалась подяка як приватному підприємцю від керівництва району, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий,

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що помякшує покарання суд визнає щире каяття у вчиненому злочині.

З урахуванням наведеного, та виходячи з принципу доцільності покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 0.0. можливе без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, і вважає за доцільне звільнити ОСОБА_1 0.0 від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 - визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обовязок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятися дляреєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили - - залишити підписку про невиїзд.

Вирок протягом 15 днів в з моменту його проголошення може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя О. І. Скарлат