АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 648/72/16-к
Справа № 11-кп/791/492/16 Головуючий у 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.15,ч.1 ст. 185 КК України Доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження за № 0001710 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 04 березня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Пасьва Вельського району Архангельської області, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.

Учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_6 .
Захисник адвокат ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 07 листопада 2015 року, близько 21:00 години , знаходячись в селі Широка Балка Білозерського району Херсонської області, керуючись корисливим мотивом направленим на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з території земельної ділянки розташованої на відстані 30 метрів від домоволодіння АДРЕСА_3 , намагався таємно заволодіти 38,04 кг. моркви сорту «Абакан» на загальну суму 380 гривень 40 копійок, що належала потерпілому ОСОБА_9 , але з причин, що не залежали від його волі не здійснив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий потерпілим.

В апеляційній скарзі захисник вважає вирок незаконним в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, передбачених ч.ч.2 ст.370 , ч.1 ст.94 КПК України.

Посилається на те, що прокурор не надав доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_6 у крадіжці моркви; ставить під сумнів свідчення потерпілого та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 щодо обставин скоєного злочину; що суд не дав оцінки свідченням обвинуваченого щодо непричетності його до викрадення моркви та побиттям його потерпілими, та свідченням свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; що на експертне дослідження щодо вартості викраденої моркви, морква надана у не упакованому вигляді. Просить скасувати вирок суду, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченого в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 які просили задовольнити апеляційну скаргу, в судових дебатах сторони залишилися на своїх міркуваннях, перевіривши матеріали судового розгляду та надавши останнє слово обвинуваченому в якому він підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Викладені у вироку висновки суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за обставин, встановлених судом, ґрунтується на доказах здобутих у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні і належно оцінених судом та викладеними у вироку.

Колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими посилання апелянта на те, що висновки суду про винність ОСОБА_6 не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та що прокурором у судовому засіданні не надано доказів, які б підтверджували винуватість обвинуваченого ОСОБА_13 у намаганні викрасти у потерпілого ОСОБА_9 моркву.

Зокрема, винність обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується свідченнями потерпілого ОСОБА_9 з яких вбачається, що 07.11.2015 року, близько 21:00 години син повідомив, що невідомі крадуть моркву. Він разом з сином та дружиною вибігли на город та побачили обвинуваченого за яким погналися. Переслідуючи його, потерпілий весь час тримав останнього в полі зору. Наздогнавши обвинуваченого в балці, затримали його власними силами, покликли сусідів та викликали поліцію, і там же, біля нього, виявили чотири мішки з морквою, яку зважували у присутності понятих.

Ці свідчення потерпілого не суперечать дійсним обставинам справи та свідченням свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які дали аналогічні свідчення; ОСОБА_14 та ОСОБА_15 які були присутніми в якості понятих під час проведення огляду місця події, де перебував обвинувачений та чотири мішки з морквою; ОСОБА_16 , що 7 листопада 2015 року, близько 21.00 год., йому зателефонував потерпілий та повідомив, що піймав крадія, і прийшовши на місце, яке зазначив потерпілий, побачив ОСОБА_6 , а біля нього мішки з морквою, при цьому ОСОБА_17 нічого не казав.

Свідчення вказаних осіб узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні протоколами слідчих дій: протоколом огляду місця пригоди від 07.11.2015 року, відповідно до якого місцем пригоди є територія городу з балкою (заглибина), розташованого по АДРЕСА_3 , та у балці знаходився обвинувачений і там же чотири мішки з морквою, загальна вага яких склала 38,04 кг.; протоколом огляду предметів від 13.11.2015 року згідно якого оглянуто вилучену моркву у чотирьох мішках, та відібрано моркву у кількості 6 шт. для проведення експертизи щодо її вартості; висновком товарознавчої експертизи № 4772 від 24.11.2015 року, що надана на дослідження морква відноситься до сорту «Абакан», ринкова вартість якої складає 380 грн.

Не можна погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд не дав оцінки свідченням обвинуваченого щодо непричетності його до викрадення моркви, оскільки такі його свідчення спростовуються наведеними вище доказами і суд першої інстанції розцінив їх як обраний спосіб захисту і з таким висновком погоджується і колегія суддів.

Доводи захисника про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про приєднання до матеріалів провадження документів, які підтверджували версію обвинуваченого щодо непричетності до намагання викрадення моркви, а саме доказів про нанесення потерпілим тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , є безпідставні, оскільки судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні такого клопотання. Внесення відомостей про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань саме по собі не містить інформації щодо предмету доказування у даному кримінальному провадженні і розглядатиметься в межах іншого кримінального провадження.

Безпідставними є доводи захисту і про те, що суд порушив вимоги кримінального процесуального закону про всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, не давши належної оцінки показам свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які підтверджували версію обвинуваченого щодо непричетності до злочину.

Як вбачається зі свідчень свідка ОСОБА_11 він підтвердив, що обвинувачений 07.11.2015 року допомагав йому переносити цеглу та вживав горілку, а близько 20.00 год. пішов до дому і більше його в той день не бачив, а свідок ОСОБА_12 пояснила, що 07.11.2015 року обвинуваченого не бачила, а на слідуючий день побачила його і він був побитий.

Ці свідчення свідків не несуть в собі ніякої інформації щодо предмету доказування по даному кримінальному провадженню, а тому правильно визнані судом як неналежні докази.

Протоколом огляду місця події від 13.11.2015 року підтверджується, що для проведення товарознавчої експертизи було відібрано з кожного мішка моркву у загальній кількості шість штук, яку помістили до сейф пакету експертної служби № 2108329, який було запечатано в присутності понятих та нанесено пояснювальний напис.

Саме зазначений пакет №2108329 було доставлено для проведення експертизи та цілісність його порушена не була, а тому, колегія суддів вважає, що висновок експерта є належним і допустимим доказом.

Отже, з доводами апеляційної скарги щодо порушення органом досудового слідства вимог ч.5 ст.237 КПК України, колегія суддів не погоджується.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд відповідно до ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу і всі обставини справи, та призначив покарання у виді громадських робіт, яке є необхідним й достатнім для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Отже, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції достатньо обґрунтував обрання зазначеного покарання ОСОБА_6 і доводи апеляційної скарги такий висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 04.03.2016 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Учасники судового розгляду можуть отримати в суді копію ухвали.

Судді:(три підписи) згідно оригінала суддя ОСОБА_2 .