У Х В А Л А

"31" жовтня 2016 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря: ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -
в с т а н о в и л а:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
В судовому засіданні обговоривши питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , вислухавши думку прокурора про доцільність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, виходячи з тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати, обвинуваченого та його захисника проти продовження йому строків тримання під вартою заперечували та просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, колегією суддів враховуються положення ст.178 КПК України, згідно з якими колегія суддів, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язана оцінити в сукупності всі обставини, визначенні даною статтею, зокрема вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за який передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, тому вважає, що останній перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання може перешкодити кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Зважаючи на те, що на даний час судове слідство триває, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, і для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити ще на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, колегія судів, -
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, українцю, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяці, тобто до 29 грудня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:
судді: 1.
2.