Провадження 1-кс/127/5456/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1971 року випуску; ВАЗ-21150, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску; АЗЛК-2141, державний номерний знак НОМЕР_3 , 1993 року випуску; «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_4 , 2012 року випуску, за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 , мотивуючи свої вимоги тим, що слідчим відділом прокуратури області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046, відомості про яке 05.02.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи відповідно до наказу начальника управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області від 08.08.2011 № 50 о/с на посаді заступника начальника з нагляду, безпеки та оперативної роботи Крижопільського виправного центра № 113, маючи спеціальне звання підполковник внутрішньої служби та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, з корисливих мотивів, в червні 2016 року під час розмови з ОСОБА_6 висунув вимогу про передачу йому неправомірної вигоди у сумі 2 тис. грн. шляхом перерахування грошових коштів на картковий банківський рахунок № НОМЕР_5 , відкритий на ім`я ОСОБА_7 в ПАТ КБ «ПриватБанк» за надання їй в липні 2016 року довгострокового побачення в кількості 3 доби із засудженим ОСОБА_8 .

На виконання вимог ОСОБА_5 . 23.06.2016 ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Харків, через термінал «ПриватБанк» здійснила перерахунок грошових коштів у вказаній сумі на картковий банківський рахунок НОМЕР_5 .

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, отримавши обумовлену раніше неправомірну вигоду, використовуючи своє службове становище, 11.07.2016 надав ОСОБА_6 довгострокове побачення із засудженим ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

ОСОБА_5 13.07.2016 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення конфіскації, підлягає арешту майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: автомобіль ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1971 року випуску, автомобіль ВАЗ-21150, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску, автомобіль АЗЛК-2141, державний номерний знак НОМЕР_3 , 1993 року випуску, автомобіль «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_4 , 2012 року випуску.

Право власності підозрюваного ОСОБА_5 на вказані транспортні засоби підтверджується обліковими картками приватного транспортного засобу.

Ініціатор клопотання просив розглянути клопотання про арешт майна без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 та його адвоката, представника чи законного представника, іншого власника майна, так як це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, а також можливого подальшого повного та об`єктивного виконання вироку суду та недопущення відчуження вказаного майна.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задоволити.

Керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України, суд дійшов висновку, що дане клопотання слід розглянути без виклику власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Так, згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом прокуратури області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046, відомості про яке 05.02.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у виді конфіскації майна, у зв`язку з чим вбачається необхідність в арешті майна, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , а саме транспортні засоби ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1971 року випуску; ВАЗ-21150, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску; АЗЛК-2141, державний номерний знак НОМЕР_3 , 1993 року випуску; «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_4 , 2012 року випуску.

Право власності підозрюваного ОСОБА_5 на вказані транспортні засоби підтверджується інформаційною довідкою Крижопільського та ТСЦ 0541 40- реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що є достатні підстави для арешту зазначеного майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131,132, 170,171 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про арешт майна задоволити.

Накласти арешт на автомобілі, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 :

1)ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1971 року випуску,

2)ВАЗ-21150, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску,

3)АЗЛК-2141, державний номерний знак НОМЕР_3 , 1993 року випуску,

«Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_4 , 2012 року випуску.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області.

Слідчий суддя: