Справа № 314/4589/16-к
Провадження № 1-кп/314/194/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0001834 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ходорово Славгородського району Могилівської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 17 жовтня 2008 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 18 жовтня 2012 року умовно-достроково з не відбутим строком 2 роки 5 місяців 6 днів;

2) 24 вересня 2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
18 листопада 2016 року приблизно о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, прийшов до колії, яка розташована поблизу с. Дружелюбівка Вільнянського району Запорізької області (під`їзний шлях «ст. Янцево» - ПАТ «Янцевський гранітний кар`єр»), яка належить ПАТ «Янцевський гранітний кар`єр», де, діючи таємно, зібрав та помістив у полімерний мішок білого кольору дві металеві накладки Р50, вартістю 250 грн. за одну, на загальну суму 500 грн., металеву підкладку Р50, вартістю 70 грн., десять металевих залізничних костилів, вартістю 25 грн. за один, на загальну суму 250 грн. та два металевих стикових болти, вартістю 25 грн. за один, на загальну суму 50 грн., а всього на загальну суму 870 грн., що є складовими частинами залізничної колії. Виконавши всі дії, спрямовані на заволодіння вищевказаним майном, ОСОБА_3 не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий при спробі залишити місце злочину начальником охорони ПАТ «Янцевський гранітний кар`єр».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, не оспорював фактичні обставини злочину, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що на восени 2015 року намагався вчинити крадіжку металевих складових частин залізничної колії, однак при спробі винести викрадене був затриманий. У вчиненому щиро покаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, та його правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно наявності діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , наявності у цьому діянні складу злочину та його правової кваліфікації, а також вини обвинуваченого у вчиненні злочину, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, однак має стійкі соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває малолітній син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, з урахуванням положень ст. 68 КК України, у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання суд враховує, що вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2015 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив вказаний злочин після засудження його 24 вересня 2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області і до повного відбуття покарання, відносно нього необхідно застосувати ст. 71 КК України і до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

При призначенні покарання суд також враховує вимоги Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, яким викладено у новій редакції ч. 5 ст. 72 КК України, зокрема, зазначено, що строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, зараховується судом із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався, однак у зв`язку з розглядом даного кримінального провадження обвинувачений, який відбував покарання у Оріхівській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 88), тимчасово переведений до Вільнянської установи виконання покарань УДПтС України в Запорізькій області (№ 11), де знаходиться до теперішнього часу. У зв`язку з викладеним, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, цей строк має бути зарахований у строк покаранняіз розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання, не відбутого за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2015 року, у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі.

Початок відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 09 листопада 2016 року.

У строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме 08 серпня 2016 року до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.
Речові докази: дві металеві накладки Р50, металеву підкладку Р50, десять металевих залізничних костилів та два металевих стикових болти, передані на зберігання потерпілому ПАТ «Янцевський гранітний кар`єр» залишити останньому, як власникові.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом тридцяти днів з моменту вручення їм копії вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

09.11.2016

09.11.2016