Провадження №1-кс/127/5372/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с. Межгір`я Турківського району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 з середньою-спеціальною освітою, раніше не судимого, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , сержанта, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке мотивоване тим, що 24.04.2015 сержант ОСОБА_6 призваний під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 12 червня 2015 року № 140 сержант ОСОБА_6 зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини та призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної та відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією.

Під час проходження військової служби сержант ОСОБА_6 відповідно до положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Згідно вимог ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні розпочато процес мобілізації та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Однак, сержант ОСОБА_6 в ході проходження військової служби в Збройних Силах України за контрактом, вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на військову службу до військової частини - польова пошта В НОМЕР_2 , яка підпорядкована військовій частині польова пошта НОМЕР_3 , яка в свою чергу дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 29 грудня 2015 року близько 08 год. 30 хв. на ранковому шикуванні військової частини - польова пошта В НОМЕР_2 було встановлено відсутність сержанта ОСОБА_6 , який будучи військовослужбовцем за мобілізацією, в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно із відпустки на військову службу до військової частини - польова пошта В НОМЕР_2 , яка підпорядкована військовій частині польова пошта НОМЕР_3 , яка в свою чергу дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

За час відсутності в частині сержант ОСОБА_6 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та його причини не повідомив та проводить час на власний розсуд.

Станом на 30 березня 2016 року сержант ОСОБА_6 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби не повернувся та наміру повертатись не має.
Переховуючись від органів досудового розслідування, ОСОБА_6 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Ініціатор клопотання вказав, що причетність ОСОБА_6 до вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.
Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України складено 30 березня 2016 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, у слідства є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вказавши, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 заперечив проти даного клопотання, зазначив, що його підзахисний потребує лікування, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання, з метою отримання ОСОБА_6 медичної допомоги в умовах стаціонара.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав в повному обсязі заперечення захисника.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного, його захисника, вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1 - 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

3. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , який потребує медичної допомоги в умовах стаціонара, що в судовому засіданні підтвердив прокурор, інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення, а тому запропонований слідчим найсуворіший запобіжних захід не достатньо обгрунтований прокурором.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 хоча раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, однак він обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, існує ризик того, що він може може переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, тому приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване, а тому, з урахуванням всіх передбачених ст. 178 КПК України обставин, з огляду на положення ст. ст. 177, 181, 194 КПК України суд вважає, що слід застосувати більш м"який запобіжний захід у виді особистого зобов"язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 196, 197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу задоволити частково.

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 .

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком строком два місяця, обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: