Справа № 713/1675/16-к
Провадження №1-кп/713/160/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2016 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , за участю потерпілого ОСОБА_4 , за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вижниця кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000294 від 30.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 29.05.2016 року близько 16-00 год. знаходячись на земельній ділянці ОСОБА_4 , яка розташована в АДРЕСА_1 , під час раптово виниклої суперечки, переслідуючи умисну мету, направлену на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 один удар головою у обличчя останнього, шість ударів кулаками обох рук у обличчя, голову, після чого взявши у руки дерев`яну палку наніс чотири удари по спині та рукам, та спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження, а саме струс головного мозку та закритий перелом проксимальної фаланги 2-3 пальців правої кисті, які згідно з висновком судово-медичних експертиз №89 від 24.06.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоров`я та до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав в повному об`ємі, пояснив, що 29.05.2016 року близько 16-00 год. знаходячись на земельній ділянці ОСОБА_4 , яка розташована в АДРЕСА_1 , під час суперечки наніс один удар головою у обличчя потерпілого, шість ударів кулаками обох рук у обличчя, голову, після чого взявши у руки дерев`яну палку наніс чотири удари по спині та рукам потерпілого. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. Заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 3000,00 грн. та моральної шкоди на суму 7000,00 грн. не визнає, оскільки відсутні кошти.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 29.05.2016 року близько 16-00 год. знаходився на своїй земельній ділянці та обробляв город. В цей час його покликав ОСОБА_5 , підійшовши поздороватись останній наніс головою удар в обличчя, після чого він впав і ОСОБА_5 наносив удари руками та палицею. Він покликав на допомогу і підійшла його дружина на цьому ОСОБА_5 припинив побиття. Зазначав, що після побиття два тижня стаціонарно лікувався у Вашківецькій лікарні, в зв`язку з ушкодженням здоров`я не вийшов на роботу, порушено його звичайний спосіб життя. Обвинувачення та цивільний позов підтримує в повному об`ємі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КПК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений в силу ст.89 КК України раніше не судимий, повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, посередньо характеризується за місцем проживання, перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога, потерпілий повністю підтримав обвинувачення та цивільний позов, з урахуванням його особи, обставин які пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дії, а також вимоги ст.50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, передбаченого ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків передбачених п.п. 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Що стосується заявленого по справі цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3000,00 грн., моральної шкоди на суму 7000,00 грн., суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкоди завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. (з наступними змінами) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності).

Таким чином суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь потерпілого ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду в сумі 2158,94 грн., витрата яких підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №П-155 від 03.06.2016 року, копією квитанції №5667 від 31.05.2016 року, копією квитанції №5550 від 30.05.2016 року, копією квитанції №0006 від 06.06.2016 року, копією квитанції №0007 від 31.05.2016 року, копією квитанції №8194 від 16.10.2016 року, копією квитанції №1316 від 09.06.2016 року, копією квитанції №0002 від 02.06.2016 року, копією квитанції №1300 від 09.06.2016 року, копією квитанції №0004 від 30.05.2016 року, копією квитанції №8223 від 17.10.2016 року, копією квитанції №1328 від 09.06.2016, копією квитанції №1291 від 09.06.2016 року, копією квитанції №0009 від 07.06.2016 року.

Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 7000,00 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.128 ч.1, ч.5 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Визначаючи розмір спричиненої потерпілому моральної шкоди, суд враховує, що саме діями обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілому завдані тілесні пошкодження і завдана шкода здоров`ю, характер протиправного діяння обвинуваченого, а саме, заподіяння середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , що спричинило тривалий розлад здоров`я, внаслідок чого останній зазнав нервового стресу та хвилювання, фізичного болю, з 29.05.2016 року по 10.06.2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні у Вашківецькій лікарні, що спричинило зміну звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для відновлення здоров`я, у зв`язку з чим був порушений нормальний порядок та спосіб його життя.

Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.23 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", виходячи при цьому із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що на відшкодування спричиненої моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 необхідно стягнути завдану моральну шкоду в сумі 7000,00 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У зв`язку з викладеним, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 понесені документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 1378,00 грн.

Підстав для застосування ст.69 КК України Суд не вбачає.

Речові докази та витрати на залучення експерта - відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання та протягом строку випробування періодично з`являтися на реєстрацію.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Цивільний позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_2 ), зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , завдану матеріальну шкоду в сумі 2158,94 грн., моральну шкоду в сумі 7000,00 грн., а всього в розмірі 9158 (Дев`ять тисяч сто п`ятдесят вісім) гривень 94 (Дев`яносто чотири) копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_2 ), зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 1378,00 (Одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1