Справа № 346/3317/16-к
Провадження № 11-кп/779/360/2016
Категорія ч.1 ст.121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 30 червня 2016 року матеріали про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке громадські роботи,

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання ОСОБА_9 , призначеного вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 11 лютого 2014 року, на більш м`яке громадські роботи.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_9 хоча й відбув ? частину строку призначеного судом покарання, однак на шлях виправлення не став: за місцем відбуття покарання характеризується негативно, заохочення йому не оголошувались, було накладено два стягнення за порушення порядку та умов відбування покарання, які на час розгляду справи є погашені в установленому законом порядку. За період відбування покарання у Коломийській ВК-41 засуджений працював на виробництві установи тільки в квітні 2016 року 4 дні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 покликається на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість ухвали. Зазначає, що засуджений відбув більше половини строку призначеного покарання, приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія». ОСОБА_9 здобуває професію слюсар з ремонту автомобілів. Вважає, що поведінка засудженого і відношення його до режиму, дисципліни і праці є сумлінними, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_9 , став на шлях виправлення і до нього можуть бути застосовані положення ч. 3 ст. 82 КК України. Просить ухвалу скасувати та змінити ОСОБА_9 невідбуту частину покарання на більш м`яке громадські роботи.

Заслухавши доповідь головуючого, захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора про залишення ухвали без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши мотиви і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Суд першої інстанції даних вимог закону дотримався в повній мірі та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для заміни невідбутої частини покарання ОСОБА_9 на більш м`яке.

За змістом ч.3 ст.81 КК України Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_9 засуджеий за вчинення злочину, який відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким злочином, і відбув більше половини строку призначеного покарання. Однак, даних, які б свідчили про те, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, у матеріалах справи немає і в суді першої інстанції при розгляді клопотання адвоката не встановлено.

Судом враховано, що ОСОБА_9 характеризується негативно, працевлаштованим був лише протягом 4 днів. Заохочення йому не оголошувались.

Рішенням комісії з розгляду питань умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та переводу до дільниці соціальної реабілітації засудженим Коломийської виправної колонії ( №41) двічі відмовлено в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_9 від відбування покарання.

Враховуючи наведені обставини суд прийшов до правильного висновку про те, що засуджений ОСОБА_9 не довів своє виправлення.

Підстав для скасування ухвали місцевого суду, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не встановила.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 30 червня 2016 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_3