Справа № 495/7937/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0002793 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва Росія, громадянина України, учня ДНЗ «Старокозацького професійного аграрного ліцею», раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, при наступних обставинах:

Обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 05 годині, більш точну годину в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалось можливим, перебуваючи в приміщенні гуртожитку ДНЗ «Старокозацького професійного аграрного ліцею», що розташований за адресою: Одеська область Білгород-Дністровський район с. Старокозаче вул. Малиновського 30, через незачинені двері зайшов до приміщення кімнати № НОМЕР_1 , де спала неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 , щоб у останній попросити вибачення за те, що він її образив ввечері 10.09.2016. Далі неповнолітній ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні вище зазначеної кімнати побачивши, що на тумбочці знаходиться мобільний телефон марки «Prestigio Wize N3 PSP 3507», та скориставшись тим, що неповнолітня ОСОБА_6 , спить, реалізуючи свій раптово виниклий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаючи і розуміючи, що його злочинні дії, будуть не помічені, умисно, з корисливих мотивів здійснив крадіжку майна, що належить неповнолітній ОСОБА_6 , а саме:

- мобільний телефон марки «Prestigio Wize N3 PSP 3507» вартістю 800 гривень;

- сім карта оператора «Київстар», вартістю 10 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було;

- флеш-карта «micro sd 8 gb», вартістю 50 гривень, тим самим заподіяв збиток на загальну суму 860 гривень.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним за власним розсудом, чим заподіяв збиток потерпілої на суму 860 гривень, але під час досудового розслідування представником потерпілого ОСОБА_7 не був заявлений цивільний позов, про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріального збитку.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, а саме таємно викрав чуже майно (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 на досудовому слідстві, так і при судовому розгляді кримінального провадження, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Судом обвинуваченому ОСОБА_5 було роз`яснено зміст ст. 349 ч. 3 КПК України про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 11 вересня 2016 року, він знаходився на дискотеці, після цього він вирішив піти в гуртожиток Староказацького аграрного ліцею, до потерпілої ОСОБА_6 , щоб попросити у неї пробачення,за те що він раніше її образив. Він зайшов у кімнату № НОМЕР_1 та побачив, що потерпіла ОСОБА_6 спить. Також, він побачив, що на тумбочці знаходиться мобільний телефон. Він вирішив його вкрасти, забрав телефон та пішов додому. Викрадений телефон він повернув потерпілої. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_8 пояснив суду, що обвинувачений є вихованцем ДНЗ «Старокозацького професійного аграрного ліцею». Знаходиться на повному державному забезпеченні так як є сиротою, за місцем навчання та мешкання характеризується негативно, порушує розпорядок дня, не відвудує заняття, бродяжить, був помічений у вживанні спиртними напоями. Просить суд строго не карати обвинуваченого ОСОБА_5 та надати можливість йому стати на шлях виправлення.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_5 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 185 ч.1КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітнім, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 є сиротою, добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого майна.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, неповнолітній вік обвинуваченого, негативну характеристику за місцем навчання та проживання, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, викрадене майно повернено представнику потерпілого.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин у неповнолітньому віці, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у скоєному, вчиться в ліцеї, є сиротою, потерпілому відшкодовано завдану шкоду, суд вважає недоцільним відбування покарання у виді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 104, 76 КК України.

Речові докази: мобільний телефон марки «Prestigio Wize N3 PSP 3507», з сим та флеш картами, які передані на відповідальне зберігання потерпілої ОСОБА_6 слід залишити потерпілої.

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395, 368, 370, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і на підставі санкцій даної статті призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76, 104 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази: мобільний телефон марки «Prestigio Wize N3 PSP 3507», з сим та флеш картами, які передані на відповідальне зберігання потерпілої ОСОБА_6 залишити потерпілої.

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1