АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю особи, яка подала

апеляційну скаргу ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року у справі № 755/6973/15-к,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001222 від 26.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався на те, що скарга, яка була подана ОСОБА_5 не містить зобов`язань слідчого здійснити (розшукові) дії і негласні слідчі (розшукові) дії, які слідчий зобов`язаний вчинити у певний строк та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року про відмову у відкритті провадження за її скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, в ній дана невірна оцінка доказам, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки не є вичерпними та не відповідають дійсності. Вказує, що нею оскаржувалась бездіяльність слідчого, прокурора, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, щодо нездійснення інших процесуальних дій, які вказані вище особи зобов`язані вчинити у визначений КПК строк, але суд першої інстанції безпідставно відмовив їй у відкритті провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_5 , котра підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали провадження за скаргою та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною першою ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік дій слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні, а саме: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження;5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 звернувся до суду першої інстанції зі скаргою, в якій оскаржує бездіяльність прокурора ОСОБА_6 , котра полягає у не направленні їй повідомлення про вчинення однієї з дій, передбачених ст. 220 КПК України, за результатами розгляду її клопотання №1926 від 04.04.2016 року.

З доданої до апеляційної скарги копії вказаного вище звернення вбачається, що ОСОБА_5 04.04.2016 року звернулась до керівника Київської місцевої прокуратури №4 з клопотанням в якому йдеться про бездіяльність слідчих, яка заключається у невиконанні ухвал слідчих суддів місцевих судів м. Києва про розгляд її клопотань у кримінальному провадженні № 0001222 від 26.01.2015 року відповідно до вимог ст. 220 КПК України. При цьому ОСОБА_5 просила прокурора прийняти відповідні міри реагування у зв`язку з бездіяльністю слідчих, підготувати підозру ОСОБА_7 та направити до суду обвинувальний акт, як того вимагає КПК України.

Таким чином, як у зверненні ОСОБА_5 до прокурора за №1926 від 04.04.2016 року, так і її скарзі до слідчого судді від 11.04.2016 року, не йдеться про клопотання потерпілої до слідчого, прокурора про здійснення слідчих (розшукових) дій, передбачених Главою 20 КПК України чи негласних слідчі (розшукових) дій, передбачених Главою 21 КПК України, які слідчий зобов`язаний розглянути у строк визначений ст. 220 КПК України, а фактично йдеться про невиконання ухвал слідчих суддів, незгоду з окремими діями слідчого та про реагування прокурора на ці порушення, повідомлення про підозру ОСОБА_7 , складання та направлення до суду обвинувальний акта, в зв`язку з чим слідчий суддя правомірно зробив висновок про те, що зміст скарги ОСОБА_5 виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.

До того ж, відповідно до листа від 18.04.2016 року, направленого ОСОБА_5 ст. слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, кримінальне провадження за № 0001222 закрите 11.04.2016 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України (а.с.20), і як повідомила ОСОБА_5 під час апеляційного розгляду, постанова про закриття вказаного вище кримінального провадження нею вже оскаржена до слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді є вмотивованими і ґрунтуються на змісті тієї скарги, з якою ОСОБА_5 звернувся до нього, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо незаконності судового рішення є безпідставними.

До того ж, прийняте слідчим суддею рішення не перешкоджає ОСОБА_5 використати доводи, викладені в її скарзі, при перевірці слідчим суддею законності закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001222 від 26.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.
Таким чином, у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року у справі № 755/6973/15-к, слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001222 від 26.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/796/1519/2016
Категорія: ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1