Ухвала
іменем україни
23 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002476 від 02 липня 2015 року щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця

м. Кіровоград, зареєстрованого у

АДРЕСА_1

та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

за ст. 121 ч. 1 КК України,

за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі захисник просить вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції в іншому складі суддів. Вважає, що призначене апеляційним судом покарання у вирі реального позбавлення волі не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, оскільки таке покарання визначене без врахування всіх обставин справи.

В запереченнях на касаційну скаргу прокурор, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_8 вказала на безпідставність та необґрунтованість її доводів, у зв`язку із чим просить залишити скаргу без задоволення, а вирок апеляційного суду без зміни.

Вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 вересня 2015 року ОСОБА_5 засудженого за ст. 121 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та на нього покладено відповідні обов`язки.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те, що він 01 липня 2015 року приблизно о 19 годині 30 хвилин у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля входу до ринку «Юмовіла», що по вул. 50 років СРСР в Жовтневому районі м. Маріуполя, у ході конфлікту, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, між ним та раніше йому незнайомим ОСОБА_9 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар ножем в тулуб останньому, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження.

Вироком Апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2015 року зазначений вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання та звільнення від його відбування скасовано і йому призначено за ст. 121 ч. 1 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора про заперечення проти касаційної скарги та законність і обґрунтованість вироку апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій за ст. 121 ч. 1 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи касаційної скарги захисника про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не спростовують висновки апеляційного суду щодо призначеного ОСОБА_5 покарання.

При призначені ОСОБА_5 покарання апеляційний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу засудженого, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання, та конкретні обставини скоєння кримінального правопорушення.

Так, апеляційний суд врахував, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та вчинений ним у стані алкогольного сп`яніння, що на думку колегії суддів апеляційного суду вказує на підвищену суспільну небезпеку особи. Врахував апеляційний суд щире каяття з боку ОСОБА_5 , а також дані про його особу, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання та роботи. Вказав апеляційний суд і про те, що матеріали кримінального провадження не містять даних, які б підтверджували відшкодування завданої злочином шкоди як потерпілому, так і державі в особі закладу охорони здоров`я, у зв`язку із чим витрати на лікування потерпілого були стягнуті судом в примусовому порядку.
Врахувавши, всі зазначені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України, погодившись із доводами апеляційної скарги прокурора в цій частині, та навів у вироку переконливі мотиви цього, зазначивши, що звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням не забезпечить досягнення мети покарання, виправлення засудженого та запобігання вчинення нових злочинів. При цьому, апеляційний суд призначив ОСОБА_5 покарання за ст. 121 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції зазначеної частини цієї статті. З такими висновками апеляційного суду погоджується і колегія суддів.

Отже, покарання засудженому ОСОБА_5 призначено апеляційним судом відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, призначене йому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Вирок апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 420 ч.ч. 1, 2 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, також не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги, скасування вироку апеляційного суду і призначення нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції не знаходить.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

вирок Апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _____________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3