Справа № 138/2089/16-к
Провадження №:1-кс/138/227/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2016 року м. Могилів-Подільський
Слідча суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання підозрюваного
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романківці, Сокирянського району, Чернівецької області, українцю, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 (зі слів підозрюваного), раніше не судимого,
про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000561,
ВСТАНОВИВ:
24.08.2016 підозрюваний ОСОБА_4 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою, на більш м`який, мотивуючи тим, що 24.07.2016 ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області відносно нього обрано запобіжний захід у виді взяття під варту, терміном на 60 діб. Просить суд застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки, зокрема, він розпочав лікування в невролога, однак через те, що він перебуває під вартою лікування зупинене. Також в нього є періодичні проблеми з серцевою недостатністю, та те, що в нього на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, про яких треба піклуватися. Крім того в своєму клопотанні підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що оголошені йому підозри у вчиненні злочинів є необґрунтованими та те, що в разі обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою він зобов`язується з`являтися до слідчого за першою вимогою, не переховуватися від слідства та суду, утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками, здати на зберігання закордонний паспорт та носити електронний засіб контролю.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник підтримали клопотання і просили змінити обраний запобіжний захід на особисте зобов`язання, або домашній арешт у певний період доби за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки дане майно належить тещі підозрюваного і він там може проживати. ОСОБА_4 просив не застосовувати запобіжний захід у виді застави, оскільки у нього немає коштів на її внесення, а в рідних та друзів він позичати кошти не буде.
Крім того, ОСОБА_4 додатково пояснив в судовому засіданні, що органом досудового розслідування не вилучався під час обшуку жоден ніж, в тому числі ніж, який є речовим доказом у даному об`єднаному кримінальному провадженні та те, що відсутня обґрунтована підозра про захоплення ним його сестри, як заручника, оскільки це слідує з показань свідка ОСОБА_6 та пояснень ОСОБА_7 , який в якості свідка не допитувався, однак у якого 19.06.2016 відібрано письмові пояснення.
В судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання, зазначивши, що відносно підозрюваного раніше було обрано запобіжний захід у виді застави, яку внесено не було і підозрюваний не виконав покладені на нього обов`язки згідно ухвали слідчого судді. Його клопотання про зміну раніше застосованого запобіжного заходу є необґрунтованим , а доводи клопотання не доведені належними доказами. Ризики встановлені під час застосування заходу не відпали, а обґрунтованість підозри перевірялась під час застосування запобіжного заходу. Крім того, після застосування запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було оголошено ще дві підозри у вчинення інших злочинів і дані провадження об`єднання на час вирішення цього клопотання в одне кримінальне провадження.
Заслухавши пояснення підозрюваного, захисника, думку прокурора, покази свідка ОСОБА_8 , дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, матеріали кримінального провадження та матеріали клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 № 138/2089/16-к (провадження № 1-кс/138/175/16) слідча суддя приходить до таких висновків.
Так, згідно ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду № 138/2089/16-к про обрання ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді застави, останній мав внести заставу не пізніше 5-ти днів з дня обрання міри запобіжного заходу в розмірі 29 тисяч гривень, тобто терміном до 25.06.2016. Однак, ОСОБА_4 заставу не сплатив. Крім цього, вказаною вище ухвалою слідчого судді покладено на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, однак усі обов`язки він не виконав, а тому вказані обставини, крім іншого, стали підставою для зміни такого запобіжного заходу на тримання під вартою. Дане питання вирішено ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 24.07.2016 і він діє до 21 вересня 2016 року, включно. Ухвала слідчого судді набрала законної сили.
Як слідує з мотивувальної частини ухвали слідчої судді від 24.07.2016 при вирішенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою слідча суддя взяла до уваги таке.
Під час розгляду клопотання було встановлено, що ухвалою від 21.06.2016 відносно ОСОБА_4 , як підозрюваного у даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у виді застави і на час вирішення даного клопотання застава не внесена. На час вирішення питання про обрання запобіжного заходу правова кваліфікація дій підозрюваного була ч.2 ст. 146 КК України, який є злочином середньої тяжкості.

Разом з тим, 02.07.2016 в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 оголошено про зміну раніше оголошеної підозри з ч.2 ст. 146 КК на ч.1 ст. 147 КК України, що уже є злочином тяжким.

Слідчий в клопотанні, а прокурором в судовому засіданні доведено ту обставину, що в провадженні на даний час зібрано достатньо доказів, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за ч.1 ст. 147 КК України про яку ОСОБА_4 повідомлено 02.07.2016.

Згідно санкції ч.1 ст. 147 КК України передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

За таких обставин до ОСОБА_4 , як підозрюваного, може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, що прямо передбачено п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 вказаної статті, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 .

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що за вчинений ним злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , хоча фактично за вказаною адресою не проживає. Як вказує сам ОСОБА_4 він проживає в будинку який ще не зданий в експлуатацію. Земельна ділянка на якій розміщено будинок належить його дружині. ОСОБА_4 на час вирішення клопотання не працює, що підтверджується довідкою доданою до клопотання. ОСОБА_4 в судовому засіданні сам повідомив, що коштів для внесення застави у нього немає, а тому він її і не вніс згідно ухвали слідчого судді.
Крім того, ОСОБА_4 не виконав також обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді застави, зокрема, щодо здачі на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту для виїзду за кордон, а також не прибув до слідчого для проведення слідчих дій, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце проведення слідчих дій, які зазначені у відповідній повістці копія якої додана до клопотання. Як зазначено в повістці за присутності двох понятих він відмовився від її отримання, однак її зміст йому було оголошено.

Заперечуючи вказані вище обставини ОСОБА_4 не надав слідчій судді підтверджуючі докази та про такі докази не повідомив.

Крім того, 02.07.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, що дає підстави вважати про можливість продовження вчинення останнім кримінальних правопорушень.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним змінити обраний відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави на більш суворіший у виді тримання під вартою так, як більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризиків про які вказано в клопотанні та не забезпечать належного виконання покладених на нього обов`язків.

Крім того, жодна особа не висловила намір особистої поруки за підозрюваного, ОСОБА_4 порушив заставу, він пояснив особисто в судовому засіданні, що кошти для внесення застави у нього відсутні, в зв`язку з чим він і не виконав даний вид запобіжного заходу. Суд вважає, що з часу обрання такого заходу ОСОБА_4 мав достатньо часу для внесення застави як особисто, так і за допомогою інших осіб. Особисте зобов`язання у вказаному кримінальному провадженні не є дієвим, а домашній арешт не може бути застосований, оскільки ОСОБА_4 зможе легко пересуватись і переховувались від органів досудового розслідування, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків. Крім цього, після винесення ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_4 не проявляє належну процесуальну поведінку у даному кримінальному провадженні, не сплатив заставу та не виконав інші обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, покладені на нього ухвалою слідчого судді. Йому оголошено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення і після обрання відносно нього запобіжного заходу по даному провадженню його також було піддано і адміністративному стягненню. Вказані обставини свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та про наявність підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За правилами п.3 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначив розмір застави, оскільки щодо ОСОБА_4 вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений ним.
При вирішенні даного клопотання слідча суддя зважає на те, що після внесення слідчим клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, що було здійснено 05.07.2016, ОСОБА_4 24.07.2016 було оголошено ще одну підозру у вчиненні злочину за ч.2 ст. 263 КК України, а 07.07.2016 та 03.08.2016 кримінальні провадження за ч.1 ст. 147 КК України, за ч.1 ст. 296 КК України та за ч.2 ст. 263 КК України були об`єднанні в одне кримінальне провадження під № 0000561.

Так, злочини за ч.1 ст. 296 та ч.2 ст. 263 КК України, а злочинами середньої тяжкості за які передбачені покарання, зокрема, і позбавлення волі.

Доводи підозрюваного про те, що органом досудового розслідування не вилучався ніж, який є речовим доказом у даному об`єднаному кримінальному провадженні та те, що відсутня обґрунтована підозра про захоплення ним його сестри, як заручника, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даного клопотання, враховуючи таке.
На підтвердження того факту, що під час обшуку автомобіля ОСОБА_4 орган досудового розслідування насправді не вилучав ножа, який в подальшому став речовим доказом у провадженні, підозрюваний просив суд допитати свідка ОСОБА_8 .
Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив суду, зокрема, що в 2016 році до нього за місцем проживання в с. Брониця, приїхав ОСОБА_4 із своєю сестрою ОСОБА_9 . Він заїхав автомобілем на подвір`я, і вони з сестрою довго сиділи і розмовляли в авто. З машини не виходили. Свідок пригощав ОСОБА_9 кавою двічі за цей час. Пастух просила поїхати додому, однак ОСОБА_10 їй відмовив, а тому свідок попросив сина відвезти ОСОБА_9 до дому. В ОСОБА_10 в авто, на панелі лежав ніж, схожий на сувенірний чи ювілейний, з рукояткою коричневого кольору дерев`яною чи схожою на кінцівку парнокопитної тварини, свідок точно не пам`ятає цього. Згодом ОСОБА_10 попросив свідка дати йому дротика та причепив ножа до дзеркала заднього виду в авто. Коли його син відвіз ОСОБА_9 додому до нього приїхали працівники поліції, які почали огляд подвір`я з дозволу самого ж свідка. Цуркан весь цей час сидів в автомобілі. Працівники поліції, імена яких він не пам`ятає, пам`ятає, що їх було четверо попросили свідка забрати ножа з авто та передати їм. Свідок так і зробив. Кому він віддав ніж він не знає. Жодні документи не складались і ніж не опечатувався. Іншого ножа свідок у ОСОБА_4 не бачив, однак при обшуку автомобіля ОСОБА_4 20.06.2016 свідок присутнім не був та не знає нічого про те, якого ножа там вилучали та чи вилучали взагалі.
Слідча суддя вважає, що покази свідка ОСОБА_8 не є безумовним доказом того факту, що під час обшуку в автомобілі ОСОБА_4 20.06.2016, який проводився за присутності понятих та на підставі ухвали слідчої судді, не було вилучено жодного ножа та те, що ніж про який вказує свідок та ніж який вилучено під час обшуку є одним і тим же предметом. Крім того, свідок не зміг повідомити суду детальний та точний опис ножа який він бачив та не зміг вказати кому він його віддав і в зв`язку з чим.
Інших доказів на підтвердження такої обставини ОСОБА_4 та його захисник суду не надали.
Крім того, з приводу доводів підозрюваного, що свідок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який ще не допитаний слідчим в якості свідка, будучи опитаними працівником поліції 19.06.2016 з приводу події, яка кваліфікується, як захоплення заручника, пояснювали, що ОСОБА_4 не вчиняв такого, а лише попросив сестру сісти до нього в авто слідча суддя вважає такі доводи такими, що не свідчать про обґрунтованість заявленого клопотання, оскільки пояснення вказаних осіб, відібрані у них 19.06.2016 не містять зазначення про те, що їх було попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384 та ст. 385 КК України. Крім того, в подальшому ОСОБА_7 не допитаний як свідок взагалі, а ОСОБА_6 будучи допитаною в якості свідка 23.07.2016 підтвердила наявність у ОСОБА_4 ножа та те, що: « він сказав, що хоче поговорити з нею (далі незрозуміле слово) та щоб вона сіла до нього в автомобіль, що і сталось та на великій швидкості поїхав в невідомому мені напрямку». Зі змісту пояснень слідує, що дані покази стосуються ОСОБА_4 та його сестри ОСОБА_11 .
Таким чином, вказані покази свідка ОСОБА_6 також не є доказом, який безумовно свідчить про необґрунтованість підозри за епізодом по ч.1 ст. 147 КК України, оскільки в протоколі допиту свідка відсутнє формулювання питань які їй задавались і детальних показів про суть того, як ОСОБА_4 «сказав» сестрі про те, щоб вона сіла до нього в автомобіль.
Крім того, інші докази які слідчий надав для підтвердження обґрунтованості підозри за ч.1 ст. 147 КК України під час зміни запобіжного заходу, зокрема, покази інших свідків та потерпілої не змінились на час вирішення даного клопотання.
Інших заяв чи клопотань на підтвердження повідомлених суду обставин на які посилався підозрюваний, як на підставу свого клопотання в судовому засіданні не заявлено.
Крім того, в клопотанні підозрюваний зазначав, що його готові взяти на поруки ряд осіб, однак жодна із вказаних осіб в судове засідання не прибула та не висловила намір такої поруки.
ОСОБА_8 , який прибув до суду з метою дачі показів в якості свідка, та який був зазначений в переліку згаданих осіб в судовому засіданні зазначив, що він не готовий взяти ОСОБА_4 на поруки, оскільки не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та не готовий за це нести відповідальність.
Щодо стану здоров`я ОСОБА_4 то сам факт наявності у нього розладу здоров`я, за відсутності доказів звернення в слідчому ізоляторі до лікаря та неможливості отримання необхідної допомоги та доказів неможливості його утримання в слідчому ізоляторі за станом здоров`я не є підставою для зміни раніше застосованого заходу.
Також, наявність у ОСОБА_4 трьох дітей не свідчить про те, що він їх утримував. Інших доказів, крім свідоцтв про народження дітей, слідчій судді не надано.
Слідча суддя також вважає неможливим застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний період доби, оскільки ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає, як він сам пояснив. Доказів проживання його за адресою: АДРЕСА_2 слідчій судді не надано. Дана обставина повідомляється ним лише усно. Відсутні докази можливості його проживання в АДРЕСА_3 та того кому належить це житло і чи належить воно особі з якою ОСОБА_4 перебуває в родинних зв`язках.
Крім того, суд вважає, що особисте зобов`язання у вказаному кримінальному провадженні не є дієвим з огляду на те, що під час досудового слідства ОСОБА_4 не виконав обов`язки покладені на нього слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу у виді застави, зокрема, з`являтись на виклики слідчого.
Вказані обставини свідчить про те, що ризики встановлені під час обрання та зміни запобіжного заходу відносно підозрюваного не відпали та не змінились.
Враховуючи зазначене вище, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання про зміну запобіжного заходу слід залишити без задоволення, оскільки відносно ОСОБА_4 вже було застосовано більш м`який запобіжний захід у виді застави, однак він таку ухвалу слідчого судді не виконав.
Враховуючи викладене вище та положення ст.ст.12, ч.1 ст.147, ч.2 ст. 263, ч.1 ст. 296 КК України, ст.ст.131, 132, 176-178, 183,186, 193, 194, 196, 201, 369-372 КПК України, слідча суддя
УХВАЛИЛА:
Відмовити в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.
Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя: ОСОБА_1