Справа №643/3780/16-к
Пр. №1-кп/643/810/16
ВИРОК
Іменем України
07 листопада 2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, українця, громадянина України, маючого середньотехнічну освіту, не одруженого, працюючого різноробочим в ТОВ «Репром», раніше судимого:
1) 19.10.2005 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі;
2) 01.12.2006 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 19.11.2009 року по відбуттю строку покарання;
3) 26.10.2010 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03.03.2012 року по відбуттю строку покарання;
4) 18.07.2013 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
5) 15.10.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 04.12.2015 року по відбуттю строку покарання;
6) 31.08.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,
який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
29.02.2016 року приблизно о 19-00 год. ОСОБА_4 перебував біля виходу з переходу станції метро «Студентська», який веде до ринку по вул. Валентинівській в м.Харкові. Побачивши раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка виходила зі станції метро та у якої з лівого карману пальто виступав мобільний телефон, при цьому вона слухала музику через навушники, які були підключені до мобільного телефону, та, ОСОБА_4 , діючи повторно, за раптово виниклим наміром, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, підійшов з лівого боку до ОСОБА_5 та, реалізуючи свій злочинний намір, від`єднав навушники від мобільного телефону та таємно викрав з лівого карману пальто мобільний телефон «iPhone 5 16 Gb» вартістю 5950,00 гривень, який був в чохлі ТМ « Ferrari» вартістю 487,00 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар», вартістю 92 гривні, а всього майна на загальну суму 6544 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 намагався втекти з місця злочину, тобто виконав всі дії, які вважав за потрібне для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі останнього, оскільки він, пробігши приблизно 50 метрів від місця вчинення кримінального правопорушення, був затриманий працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_4 намагався таємно викрасти майно потерпілої ОСОБА_5 , загальною вартістю 6544,00 гривень.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті. Пояснив про обставини скоєного злочину, як викладено вище.
З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та не оспорювання фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про його особу.
Суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому дій та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем роботи характеризується задовільно.
Обставинами, які пом*якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків внаслідок скоєння злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочинів.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, наявність обставин, які пом*якшують та обтяжують покарання, та вважає, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства. При цьому, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
Оскільки обвинувачений скоїв злочин до ухвалення вироку Київським районним судом м. Харкова 31.08.2016 р., а за даним вироком суд призначає обвинуваченому покарання, яке належить відбувати реально, вирок Київського районного суду м.Харкова від 31.08.2016 р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та в силу ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки, виконується самостійно.
У зв*язку з тим, що обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 31.08.2016 року за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, ст.ст.75, 76 КК України на 2 роки виконувати самостійно.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Речові докази, передані на відповідальне зберігання потерпілому, вважати повернутими законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя

07.11.2016