печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6118/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю представника особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, щодо неповернення вилученого майна, у рамках кримінального провадження № 0000228,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду у місті Києві зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2016 року проведено обшук у приватному володінні за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та вилучено грошові кошти та речі, а саме: айпад 2008 р/в, телефон НТС, телефон 6S, телефон нокіа, документи, 120 000 грн., 2 300 доларів США. Особа, що подала скаргу вказує, що майно, має статус тимчасово вилученого майна і не було повернуто у строки передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України.

У судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 просив задовольнити скаргу, посилаючись на її обґрунтованість, незаконності вилучення майна під час проведення обшуку та подальшого утримання речей та документів.

Представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник Генеральної прокуратури України, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Заслухавши пояснення представника особи, яка подала скаргу, вивчивши скаргу, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000228 від 22.01.2014 року.

У зв`язку зі здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2016 надано дозвіл на проведення обшуку за фактичним місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Як встановлено в ході розгляду скарги, під час проведення обшуку було вилучено айпад 2008 р/в, телефон НТС, телефон 6S, телефон нокіа, документи, 120 000 грн., 2 300 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна, а тимчасово вилученим майном може бути у вигляді речей, документів, грошей, тощо.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Виходячи з цього, відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду по справі «Мороко проти Російської Федерації» від 12.06.2008, Судом зазначається: «Попередні положення не зменшують права держави забезпечувати виконання таких законів, які їй видаються необхідними для здійснення контролю за використанням власності відповідно до загальних інтересів чи для забезпечення сплати податків чи інших зборів та штрафів».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Разом з тим, до судового засідання на адресу суду надійшла заява прокурора ОСОБА_8 , в якій прокурор зазначає, що вилучені під час обшуку речі та документи повернуті ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти у сумі 120 000 грн., 2 300 доларів США, мобільні телефони: iPhone 6, НТС, Nokia, планшет, документи у папці бірюзового кольору.

Про те, у судовому засідання особа, що подала скаргу ОСОБА_3 зазначив, що грошові кошти повернуті на даний час не були.

Разом з цим, стороною обвинувачення не доведено, що вилучені грошові кошти охоплюється ухвалою слідчого судді від 18.01.2016 про надання дозволу на проведення обшуку та не містить родових ознак визначених у ній.

Окрім того, арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 18.01.2016, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, не пізніше наступного дня накладено у передбаченому законом порядку не було.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку про часткове задоволення вимог скарги, а саме в частині щодо неповернення грошових коштів володільцю майна.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, щодо неповернення вилученого майна, у рамках кримінального провадження № 0000228 задовольнити частково.

Зобов`язати компетентну посадову особу Генеральної прокуратури України, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000228, повернути ОСОБА_4 вилучене майно, а саме грошові кошти в сумі 120 000 грн., 2 300 доларів США.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1