Справа № 307/860/14-к
Провадження № 1-кп/307/12/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 його представника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 25 червня 2015 року близько 18 години 30 хвилин, знаходячись неподалік ресторану «Гранд», що розташований селі Колодно по вулиці Леніна, 133 Тячівського району, всупереч вимогам ОСОБА_5 , який знаходився неподалік, усвідомлюючи протиправність та відкритість своїх дій, умисно, відкрито викрав з автомобіля марки «RenaultTrafic», з державними номерними знаками НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , бувший у використанні ноутбук марки «Toshiba» вартістю 2 900 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта №23/370 від 10.09.2015, матеріальну шкоду на вказану суму.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачуюється в тому, що 08 грудня 2013 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_7 разом з іншою особою, відносно якої судом матеріали виділено в окреме провадження з оголошенням його в розшук, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшли у приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований в АДРЕСА_3 , що належить приватному підприємцю ОСОБА_4 , де грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, безпричинно, з хуліганських спонукань, спочатку пристали до відвідувачів бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а потім і до власника ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_11 , ображали їх нецензурними словами, на зауваження ОСОБА_11 не реагували. В процесі хуліганських дій ОСОБА_7 та інша особа, відносно якої судом матеріали виділено в окреме провадження з оголошенням його в розшук, умисно стукали кулаками по бар-стійці, внаслідок чого на підлогу упали та розбилися один скляний бокал для пива місткістю 0,5 літра вартістю 12 гривень, два скляні бокали для пива місткістю 0,33 літра вартістю 7 гривень за один на загальну суму 14 гривень, 5 скляних стаканів для соку місткістю 0,2 літра вартістю 5 гривень за один на загальну суму 23 гривень та 6 скляних стаканів для горілки місткістю 0,05 літра вартістю 2 гривні 50 копійок за один на загальну суму 15 гривень.

Після того, як власник бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_4 засклив шибки, у бар знову зайшли ОСОБА_7 та інша особа, відносно якої судом матеріали виділено в окреме провадження з оголошенням його в розшук, які намагалися кулаками вдарити ОСОБА_4 , однак останній від ударів ухилився. Після того, як ОСОБА_11 замкнула вхідні двері бару, конфлікт, який тривав майже годину, припинився.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_7 та іншої особи, відносно якої судом матеріали виділено в окреме провадження з оголошенням його в розшук, було припинено роботу бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а його власнику ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 84 гривні 50 копійок.

Органом досудового розслідування ці дії ОСОБА_7 кваліфіковано ч. 2 ст. 296 КК України: хуліганство, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

В судовому засіданні було досліджено у повному обсязі запропоновані стороною обвинувачення та іншими учасниками процесу докази.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 23.06.2015 18 години він зустрівся з ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_12 попросив знайомого ОСОБА_13 підвезти їх і по дорозі їм на зустріч їхав автомобіль марки «Рено», який виїхав на їх смугу руху і таким чином створив аварійну ситуацію, тому ОСОБА_12 зателефонував водію, яким був ОСОБА_5 та домовився зустрітися неподалік ресторану «Гранд», що розташований с. Колодно по вул. Леніна, 133 Тячівського району, куди вони поїхали. Біля ресторану ОСОБА_13 зупинився позаду автомобіля потерпілого, і ОСОБА_12 одразу вийшов з салону та підійшов до ОСОБА_14 і наніс йому кілька ударів кулаком в обличчя, після чого ОСОБА_5 відійшов від свого автомобіля і ОСОБА_9 втратив його з поля зору. ОСОБА_9 весь цей час сидів у автомобілі разом з ОСОБА_13 і коли ОСОБА_5 відійшов від свого автомобіля, який був не зачинений, тому ОСОБА_9 вийшов з автомобіля та підійшов до задньої дверки автомобіля потерпілого і дістав звідти пакет, який поклав до автомобіля ОСОБА_13 . В цей час ОСОБА_12 знаходився з іншого боку автомобіля та щось викрикував в бік потерпілого. Після цього вони поїхали, а потерпілий залишився поблизу свого автомобіля.

Крім того, у засіданні зазначив, що жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 він не наносив і не вступав з ним у конфлікт, а тільки забрав ноутбук з автомобіля .. Після цієї події ОСОБА_12 телефонував потерпілому, однак він не піднімав від нього трубку. Вину свою в тому, що викрав ноутбук визнає повністю та просить суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину свою не визнав та пояснив, що 08.12.2013 року в неділю він разом з ОСОБА_12 поверталися з хрестин і по дорозі вирішили зайти в бар «Людмила», що належить ОСОБА_4 . В барі біля бар стойки вони випили по 25 грам горілки, запили соком. У цей час у барі, крім них було близько трьох або чотирьох людей. Після цього бармен ОСОБА_11 почала ображати ОСОБА_12 з приводу того, що він має в барі якусь заборгованість. На це ОСОБА_12 вийшов із бару, а коли виходив з вхідних дверей випала шибка і розбилася. Тоді ОСОБА_11 вийшла за ОСОБА_12 на вулицю і продовжувала його ображати. Потім зайшла всередину і почала його ображати різними нецензурними словами і виганяти з бару. Він нічого їй не кажучи, вийшов на вулицю. На це під`їхав до бару ОСОБА_4 , який витягнув з машини біту і накинувся на них із ОСОБА_12 , навіть його вдарив. Однак він побої не знімав і в міліцію не звертався. Стверджує, що в барі вони нічого не розбили, нікого не ображали, нікого не били, а навпаки їх ображала ОСОБА_11 . Також і на вулиці біля бару вони нікого не били і нікого не ображали. Вину свою не визнає, просить суд прийняти рішення у відповідності до вимог Закону.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 23.06.2015 18 години 30 хвилин неподалік ресторану «Гранд», що розташований с. Колодно по вул. Леніна, 133 Тячівського району він зустрівся з ОСОБА_12 , який під`їхав на автомобілі марки «Шкода» та зупинився позаду його автомобіля і з нього одразу вийшов ОСОБА_12 та підійшов до нього і нічого йому не кажучи наніс кілька ударів кулаком в обличчя, після чого ОСОБА_5 відійшов від свого автомобіля і в цей час з автомобіля марки «Шкода» вийшов ОСОБА_9 і підійшов до задньої дверки його автомобіля та дістав звідти пакет з ноутбуком, який поклав до автомобіля марки «Шкода». ОСОБА_12 в цей час знаходився з іншого боку автомобіля.

Крім того, у засіданні зазначив, що ОСОБА_9 жодних тілесних ушкоджень йому не наносив і не вступав з ним у конфлікт, а тільки забрав ноутбук з його автомобіля. Після цієї події йому телефонував ОСОБА_12 , однак він не піднімав від нього трубку, а зі своїм знайомим поїхав у лікарню.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 08.12.2013 року він знаходився біля кафе «Людмила», що належить йому на праві власності, а саме по заду кафе в кочегарці. Коли він вийшов з кочегарки, то почув шум, гам біля входу кафе, а потім побачив, що там знаходяться, ОСОБА_12 в стані алкогольного сп`яніння, його мама та його жінка - ОСОБА_11 . Коли він підійшов ОСОБА_12 намагався його бити, однак мама ОСОБА_12 та його жінка не пускали його. В цей час, невідомо звідки взявся ОСОБА_7 і накинувся на його жінку ОСОБА_11 та вдарив її рукою у груди. Цей інцидент на вулиці проходив біля години. Потім всі розійшлися. Стверджує, що до інциденту на вулиці, всередині бару обвинувачені побили посуд, поперевертали столи.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що 08.12.2013 року до кафе «Людмила», яке належить їй та її чоловіку ОСОБА_4 , зайшли обвинувачені. Обвинувачені сіли за столик і попросили випити горілки. З ними був ще один чоловік, точно не пам`ятає хто, можливо, це той самий чоловік, у якого того дня були хрестини і на них були обвинувачені. У бар обвинувачені зайшли уже у стані алкогольного сп`яніння і почали неадекватно себе поводити, а саме погрожували і на зауваження не реагували, так як говорили, що за їх гроші в барі вони можуть робити будь-що. На це в бар зайшов її чоловік ОСОБА_4 , вони почали і йому грубити, приставати до нього та штовхатися з ним і під час цього розбили шибки на вхідних дверях. Потім обвинувачені вийшли з бару і їх довгий час не було, а потім знову повернулись і знову почали приставати до її чоловіка ОСОБА_4 . В цей час її чоловік стояв за бар-стійкою і тоді ОСОБА_7 накинувся на нього, схопивши його за шию, почав тягнути на вулицю. Потім вони вийшли на вулицю. Коли проходив інцидент на вулиці там, була і мама ОСОБА_12 , однак вона не могла заспокоїти свого сина.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_5 25.06.2015 року близько 16 год. її син ОСОБА_5 поїхав на автомобілі в центр села Угля. Приблизно через 40 хв. на її мобільний телефон зателефонув її син і сказав, що він поїхав в м. Тячів. Потім знову зателефонував і сказав, що його вдарив по обличчю ОСОБА_16 і він знаходиться в лікарні м. Тячева, і у нього поламана щелепа. Тоді вона поїхав в лікарню м. Тячева. Приїхавши в лікарню вона зустрілася з сином і невдовзі приїхали працівники поліції, які взяли пояснення від її сина. Син довгий час лікувався навіть в лікарні м. Ужгород. В цей час ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 приходили до неї додому, спочатку з погрозами, а потім з проханням примиритися.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 23.06.2015 18 години зустрівся з ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , які попросили його підвезти їх. По дорозі їм на зустріч їхав автомобіль марки «Рено», який виїхав на їх смугу руху і таким чином створив аварійну ситуацію, тому ОСОБА_12 зателефонував водію, яким був ОСОБА_5 та домовився зустрітися неподалік ресторану «Гранд», що розташований с. Колодно по вул. Леніна, 133 Тячівського району, куди вони поїхали. Біля ресторану він зупинився позаду автомобіля потерпілого, і ОСОБА_12 одразу вийшов з салону та підійшов до ОСОБА_14 і наніс йому кілька ударів кулаком в обличчя, після чого ОСОБА_5 відійшов від свого автомобіля і ОСОБА_13 втратив його з поля зору. ОСОБА_9 весь цей час сидів у його автомобілі і коли ОСОБА_5 відійшов від свого автомобіля, той вийшов та підійшов до задньої дверки автомобіля потерпілого і дістав звідти пакет, який поклав до автомобіля ОСОБА_13 .

Відповідно до протоколу огляду місця події та фото таблиць до нього від 07.02.2014 року проведено огляд кафе бару «Людмила», що розташований в с. Угля по вулю Леніна, 91 «Б», який належить на праві власності ОСОБА_4 (Т 1 а.м. 78-82) .

Відповідно до протоколу огляду місця події та фото таблиць до нього від 25.06.2015 року оглянуто легковий автомобіль марки Шкода-Октавія, зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , де виявлено та вилучено ноутбук, марки «Toshiba» модель С660-16 D, серія НОМЕР_3 , чорного кольору та зарядний пристрій до нього, а також посвідчення водія НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , талон до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_19 , на автомобіль марки RENAULT TRAFIS, д.н.з. НОМЕР_6 та флешку «Трансенд». (Т 4 а.м. 110-115).

Протоколом огляду місця події від 30.07.2015 року, стверджено, місце вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 (Т 4 а.м. 116-118).

Висновком експерта від 10.09.2015 року № 23 / 370, стверджено, що залишкова вартість ноут бука марки «Toshiba» модель С660-16 D, серія НОМЕР_3 , чорного кольору та usb- накопичувача «transend» ємкістю 8 Gb наданих на дослідження бувших у використанні, з урахуванням ознак зносу пін стану на 25.06.2015 може становити 2952,00 грн. (Т 4 а.м. 130-135).

Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України основними засадами судочинства в Україні є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності. Законодавець визначає, що вирок суду вирішує питання достовірності обвинувачення, висунутого щодо конкретної особи, по суті. Вирішення цього питання пов`язане із з`ясуванням великого кола питань, які є невід`ємною складовою частиною складу кримінального правопорушення. Лише в результаті судового розгляду і лише за вироком суду особа може бути визнана винною у вчиненні злочину.

Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Таким чином, оцінивши в сукупності, вище наведені, зібрані по справі докази зокрема: покази обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , протокол огляду місця події від 30.07.2015 року, протокол огляду місця події та фото таблиць до нього від 25.06.2015, висновок експерта від 10.09.2015 року № 23 / 370, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочині в судовому засіданні повністю доведена, тому його дії, суд кваліфікує за ч.1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж)
Разом з цим, суд вважає, що ОСОБА_7 в обвинуваченні за ч.2 ст.296 КК України слід виправдати, оскільки таке обвинувачення матеріалами кримінального провадження в судовому засіданні достовірно не стверджене.
Так, суд вважає, що самі по собі, вище наведені, покази потерпіло ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_11 , які є дружиною та чоловіком і зацікавлені в притягненні ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, не підтверджують вини останнього в інкримінованому йому злочині за ч..2,. ст..296 КК України.

А інших доказів органом досудового розслідування суду не надано, навіть не виконано окреме доручення суду.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що ОСОБА_7 не винуватий у пред`явленому йому обвинуваченні за ч, 2 ст. 296 КК України і його слід виправдати у зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , судом враховується ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, дані про особу підсудного, який по місцю проживання характеризуються позитивно до кримінальної відповідальності притягуються вперше.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинута добровільне відшкодування збитків.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_9 .: судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає, ОСОБА_9 слід призначити покарання у виді штрафу.

Речові докази - ноутбук марки «Toshiba», який переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 , слід повернути власнику ОСОБА_5 .

Разом з цим, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_9 слід стягнути в користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 429,66 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_9 за ч.1 ст. 186 КК України покарання у вигляді штрафу вісімдесят неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 1360 гривень.

ОСОБА_7 визнати не винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України і виправдати у зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_9 в користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 429.66 грн.

Речові докази - ноутбук марки «Toshiba», який переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 - повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1