У Х В А Л А
06 травня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення злочину.

Скаргу мотивує тим, що 04.05.2016р. звернувся до Львівської місцевої прокуратури № 1 з заявою про вчинення злочину. Дана заява була прийнята від нього на особистому прийомі, але всупереч вимог закону не внесена до ЄРДР.

В судовому засіданні скаржник свою скаргу підтримав покликаючись на доводи викладені в ній. Просив таку задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти обґрунтованості скарги заперечив, оскільки з заяви, що подана ОСОБА_3 не вбачалось ознак вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого обов`язок із внесення відомостей до ЄРДР не виник. Тому, просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги вважаю, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, 04.05.2016 року Львівською місцевою прокуратурою № 1 отримано заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 386 КК України керівниками ПАТ «Львівгаз».

Листом від 05.05.2016р. ОСОБА_3 повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано «Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», затвердженої наказом МВС України від 19 листопада 2012 р. № 1050 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2012 р. за № 2095/22407, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Положення ст. 214 КПК України, перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Про правильність таких висновків свідчить той факт, що Інструкцією № 1050, п. 3.5, також передбачено порядок розгляду ОВС заяв і повідомлень, в яких відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Такі заяви після реєстрації в журналі ЄО доповідаються оперативним черговим начальникові органу внутрішніх справ або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви, після їх надходження до ОВС, підлягають розгляду останнім згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Зі змісту заяви про злочин, яка подавалась до Львівської місцевої прокуратури № 1 вбачається, що фактично, злочинні дії полягають у чиненні тиску на свідка ОСОБА_5 та примушування її відмовитись від дачі показань, і одночасно, примушування свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Карпо до дачі завідомо неправдивих показів.

Будь-яких фактичних даних, що на свідка ОСОБА_5 з боку керівництва ПАТ «Львівгаз» чинено тиск в заяві не наведено, а як вбачається з рапорту працівника поліції від 16.04.2016р., однією з підстав відмови цього свідка від дачі показів є його неприязні стосунки із самим скаржником, якого такий свідок не бажає знати. Крім того, остання відмовилась від дачі таких показів у зв`язку з тим, що є особою похилого віку та була сама вдома, що не свідчить про наявність ознак злочину, передбаченого ст. 386 КК України.

Аналогічно, в заяві не наведено фактичних даних про примушування інших свідків до дачі завідомо неправдивих показів, що також виключає можливість припускати факт вчинення керівництвом ПАТ «Львівгаз» злочину, передбаченого ст. 386 КК України, при тому що завідомо неправдиві покази створюють самостійний склад кримінального правопорушення.

Як в першому, так і в другому випадку в заяві взагалі не вказано джерела отримання інформації про вчинення інкримінованого скаржником кримінального правопорушення.

З врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що дії прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 в даному випадку є правомірними. На підставі отриманої заяви в останнього не виникло обов`язку вносити відомості в ЄРДР, внаслідок чого скаргу слід визнати необґрунтованою і в її задоволенні відмовити.

На підставі наведеного, керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1