Справа №487/228/16-к 22.08.2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув матеріали кримінального провадження №0005807 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 червня 2016 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зеленодольск Апостолівського району Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
потерпілий ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений виклав вимогу про пом`якшення призначеного йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На обґрунтування апеляційної вимоги обвинувачений послався на те, що визнавав свою вину, щиро кається, викликав швидку допомогу потерпілому та не збирався переховуватись від слідства, сприяв розкриттю злочину.
провадження №11-кп/784/719/16 головуючий суду 1-ої інстанції: ОСОБА_9

категорія: ч.1 ст.121 КК України доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Зазначає, що потерпілий не має до нього матеріальних претензій. Крім того звертає увагу на те, що він є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС.

Встановлені судом першої інстанції обставини
Судом першої інстанції встановлено, що 7 листопада 2015 року приблизно о 21:00 год. у буд. АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих під час сварки особистих неприязних стосунків, наніс декілька ударів ножем в область тулуба потерпілого, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, його захисника на підтримку апеляційної скарги, пояснення потерпілого, який теж просив пом`якшити обвинуваченому покарання, думку прокурора, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється ним і кваліфікація дій за 1 ст. 121 КК України.

Перевіривши у відповідності до вимог ст. 404 КПК України законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, в частині призначення покарання, апеляційний суд дійшов наступного.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_5 суд у відповідності із вимогами ст. 65 КПК України врахував вчинення ним тяжкого злочину, обставини його вчинення; обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; дані про особу обвинуваченого, в тому числі і ті, на які вказував обвинувачений, що він є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Врахувавши наведене, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у мінімальній межі, передбаченої санкцією ч.1 ст. 121 КК України, яке на думку апеляційного суду відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується прохання обвинуваченого про застосування ст. 69 КК України, то суд не вбачає правових підстав для призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.121 КК України, оскільки воно можливе лише за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Суд першої інстанції вірно зазначив про відсутність обставин, які пом`якшують покарання, зокрема про відсутність щирого каяття з огляду на те, що ОСОБА_5 визнав себе винним частково, у зв`язку з чим позбавлені підстав і твердження останнього про його активне сприяння розкриттю злочину.

В матеріалах провадження відсутні відомості, пов`язані з твердженням апелянта про виклик швидкої допомоги потерпілому, у зв`язку з чим ця обставина не врахована судом першої інстанції при призначенні покарання.

Що стосується доводів ОСОБА_5 про відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, то майнова шкода, яка стягнута на користь потерпілого за вироком суду, не відшкодована обвинуваченим і потерпілий наполягає на її відшкодуванні.

З огляду на наведене суд не вбачає підстав для застосування положень ст.69 КК України, про що просив апелянт.

Вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, який слід залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 УК України підлягає зарахуванню у строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 08.11.2015 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 червня 2016 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 УК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 08.11.2015 року по 22.08.2016 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3