Провадження №1-кп/331/187/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/187/2016 за обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.09.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України призначено випробувальний термін 2 роки;

- 09.09.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 71 КК України, визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяця. Звільнений 28.07.2015 за відбуттям строку покарання, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
09 березня 2016 року, о 13 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у торговому залі гіпермаркету «Епіцентр-К», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 1-в,переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, повторно з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного гіпермаркету, намагався таємно викрасти майно, що належить ТОВ «Епіцентр-К», а саме:

-толстовку «Nike», у кількості 1 одиниці, вартістю 1 107, 5 грн.

-акумуляторний шуруповерт «Bosh», у кількості 1 шт. вартістю 1 665, 8 грн.

-ароматизатор «Sapfire», у кількості 1 шт. вартістю 100, 8 грн.,

а всього майно на загальну вартість 2874 гривні 10 копійок, чим намагався спричинити матеріальну шкоду вказаному гіпермаркету, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони гіпермаркету з викраденим товаром, після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції.

Крім того, 12 березня 2016 року, о 06 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у ігровому залі більярдного клубу «СЕМ», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду бул.4, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу із барної стійки ігрового залу, більярдного клубу «СЕМ», таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Samsung S3 Duos I9300i», вартістю 3999, 9 грн., після чого із викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, розкаявся та відмовився від дачі пояснень по справі в силу ст.. 63 Конституції України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі через повне визнання обставин скоєння злочину обвинуваченим.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 поза розумним сумнівом, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, не доведене до кінця з причин, що не залежали від волі особи, яка його вчинила.
А також дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу винного.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, та знову вчинив два епізоди злочинних дії на протязі нетривалого часу (одного тижня), на обліках у врача-психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, власної родини не має.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України у вигляді арешту, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому, суд зазначає, що враховуючи особу обвинуваченого та факт неодноразового його засудження, підстав для застосування ст.. 75 КК України немає.
Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_3 у таємному викраденні майна потерпілої, сума заподіяної шкоди у розмірі 3999,9 грн ніким не оспорюється, суд вважає, що вказана сума обґрунтована та підлягає стягненню з ОСОБА_3 у повному обсязі.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді арешту строком три місяці;
-за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді арешту строком чотири місяці.
На підставі ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді чотирьох місяців арешту.
Строк покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .
Запобіжний захід, застосований відносно засудженого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту із встановленими слідчим суддею обмеженнями - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 3999, 9 грн.
Речові докази: два ДВД диски зберігати у матеріалах кримінального провадження суду.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1