АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/2202/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/367/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 13 липня 2016 року апеляційну скаргу представника потерпілого та цивільного позивача ТОВ «Об`єднана телекомунікаційна компанія» ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000618 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Імперія телеком», не одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, який визнаний винним та засуджений:

- за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1020 гр.

У задоволенні позову ТОВ «Об`єднана телекомунікаційна компанія» до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 46595 гр. відмовлено.
Питання з речовими доказами вирішено.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 .

В уточненій апеляційній скарзі представник потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 , просить вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року скасувати та постановити новий вирок, яким призначити більш суворе покарання ОСОБА_7 , у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, з випробувальним терміном на 2 роки. Задовольнити цивільний позов в повному обсязі.

Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року ОСОБА_7 був визнаний винним та засуджений за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України за наступних обставин.

04.06.2015 року близько 03 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме обладнання Інтернет - устаткування базової станції, що належить ТОВ «Об`єднана телекомунікаційна компанія» та розташоване на вершині водонапірної башти по вул. Тернівка в с. Мар`янське Апостолівського району Дніпропетровської області, прийшов до вищевказаної башти, де, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу по наявних металевих сходах забрався на вершину вказаної споруди, звідки намагався викрасти одну параболічну антену бездротову точку доступу Ubiguiti Nano Bridge 5G25, вартістю 2470 гр., одну зовнішню двополяризаційну точку доступу для роботи з декількома абонентами одночасно Microtic Omni TIC U-5HnD, вартістю 1893 гр., 2 всепогодні точки доступу для збільшення діапазону покриття Ubiguiti Nano Station M5, вартістю 1840 гр. кожна на суму 3680 гр., 4 блоки живлення із вмонтованим захистом від грози Ubiguiti POE 24V, вартістю 304 гр. кожна на суму 1216 гр., але був помічений представником потерпілого ОСОБА_9 , тому не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі. Своїми злочинними діями ОСОБА_7 міг заподіяти потерпілому ТОВ «Об`єднана телекомунікаційна компанія» майнової шкоди на загальну суму 9259 гр.
В обґрунтування вимог уточненої апеляційної скарги представник потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що обвинуваченому Складановському необхідно призначити більш суворе покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України.

Також, представник цивільного позивача не згоден з результатами розгляду заявленого ним цивільного позову, адже в матеріалах кримінального провадження міститься акт інвентаризації від 02.06.2015 року, відповідно до якого зазначається, що загальна балансова вартість матеріальних цінностей складає 46 595 гривень. Також, додатково потерпілою стороною було надано акт обстеження майна від 04.07.2015 року, де також зазначається сума понесених витрат потерпілої сторони на відновлення свого порушеного права, яка складає 46 595 гривень, з яких проведення самих робіт по відновленню базової станції коштувало 12 050 гривень.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу представника потерпілого частково. Оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання залишити без змін.

Відповідно до ст.402 КПК України обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_10 були надані заперечення на уточнену апеляційну скаргу, в яких вони просили відмовити представнику потерпілого та цивільного позивача в задоволенні його апеляційної скарги, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в уточненій апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляція представника потерпілого та цивільного позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи законність і обґрунтованість вироку суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Доводи викладені в апеляції представника потерпілого та цивільного позивача про м`якість призначеного обвинуваченому покарання, не підлягають задоволенню, так як призначене покарання ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.65 КК України.

Обґрунтовуючи висновки щодо виду та міри покарання обвинуваченому та призначаючи йому покарання у виді штрафу, суд першої інстанції виходив, не лише з характеру і ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Судом враховано обставини, що пом`якшують покарання, конкретні обставини справи, а також дані про особу обвинуваченого, а саме ті факти, що він: раніше не судимий (том 1 а.кп.86), характеризується за місцем проживання посередньо (том 1 а.кп.85), працює, є інвалідом ІІІ групи (том 2 а.кп.80).

Крім того, обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (том 1 а.кп.84).

Кримінальне правопорушення, скоєне ОСОБА_7 , згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Крім того, судом враховано обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, та обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також, судом прийнято до уваги думку представника потерпілого з приводу призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75 КК України.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадженнясуд першої інстанції вірно дійшов висновку та призначив покарання наближене до мінімальної межі санкції ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу, що колегія судів апеляційного суду вважає достатнім для його подальшого виправлення обвинуваченого, перевиховання та запобігання здійснення вчинення ним нових злочинів.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляції представника потерпілого та цивільного позивача щодо м`якості призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.
Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину та дані про особу, та призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є справедливим та відповідає вимогам ч.2 ст.50 КК України, згідно з яким покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення в частині кваліфікації дій обвинуваченого та призначеного йому покарання не виявлено.
Одночасно, що стосується доводів апеляції представника потерпілого та цивільного позивача з приводу того, що судом безпідставно було відмовлено йому в задоволенні цивільного позову, колегія суддів вважає, що вказані доводи апеляції підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови в ньому, залишення його без розгляду. Також перевіряється обґрунтованість заявлених вимог і наводяться відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню.

У разі повного або часткового задоволення позову суд має навести відповідні докази, провести розрахунки розміру відшкодування, а також вказати норми матеріального права, на підставі яких вирішується позов.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, потерпіла сторона звернулась до суду з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення з нього заподіяних збитків на суму 46 595 грн.00 коп., з яких 34 545 грн. матеріальна шкода, заподіяна знищенням майна, 12 050 грн. збитки на відновлення базової станції у зв`язку зі знищенням вказаного майна (том 2 а.кп.16-17).

Так, згідно висновку товарознавчої експертизи №35 від 04.09.2015 року, вартість викраденого майна на момент скоєння злочину складає 6 507 гривень 00 копійок, на момент проведення експертизи майно знаходилось у робочому стані (том 1 а.кп.80) та було передано представнику потерпілого ОСОБА_9 (том 1 а.кп.45).

Тобто, як досудовим, так і судовим слідством встановлено, що потерпілій стороні було завдано матеріальну шкоду, згідно проведеної експертизи, на суму 6 507 грн. 00 коп.

Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_7 визнав в повному обсязі, але позовні вимоги не визнав, оскільки викрадене майно не було пошкоджене та повернуто потерпілій стороні.

Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року у задоволенні цивільного позову ТОВ «Об`єднана телекомунікаційна компанія» до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 46 595 грн. було відмовлено (том 2 а.кп.85-88).

Але, всупереч вищезазначеному, судом першої інстанції взагалі не вказані підстави, згідно яких на користь потерпілої сторони не було стягнуто встановлену слідством суму завданої матеріальної шкоди, а відмовлено в задоволенні цивільного позову в повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні цивільного позову, належним чином не обґрунтовані висновки про відмову в його задоволенні в повному обсязі.

В апеляційному суді учасники провадження не заявляли клопотань про повторне дослідження обставин щодо цивільного позову за умови, що вони в суді першої інстанції були досліджені неповно або з порушенням, та дослідження доказів, які не досліджувались судом, якщо про це заявлялись клопотання учасниками судового провадження.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, у зв`язку з неповнотою судового слідства щодо цивільного позову та відсутністю клопотань, апеляційний суд позбавлений можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо цивільного позову.

За таких обставин, у зв`язку з неповнотою судового слідства в частині цивільного позову, апеляційна скарга представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року в частині цивільного позову скасуванню з направленням справи на новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України в частині цивільного позову скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі суду в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4