Справа № 495/6769/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.09.2016 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровський клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що 31.08.2016, до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, надійшов рапорт від старшого інспектора ДПД ГУНП в Одеській області, ОСОБА_4 , про те, що 31.08.2016, о 22.30 годин, в смт. Затока по вул. Приморський м. Білгород-Дністровський Одеської області, був зупинений автомобіль марки «Форд Пробе» реєстраційний номер д/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 1995 року випуску, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та вході перевірки номера кузова вище зазначеного автомобіля було встановлено, що останні чотири цифри мають наявні ознаки підробки.

01.09.2016, СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, розпочато досудове розслідування, відомості проще внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002684, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.290 Кримінального кодексу України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що приблизно на початку 2013 року, ОСОБА_5 , в м. Києві придбав автомобіль марки «Форд Пробе», та від особи у якої він придбав автомобіль отримав технічний паспорт серії НОМЕР_3 , виданий МРЕВ № 1 м. Дніпропетровськ. Крім того згідно отриманої інформації з Державтоінспекції в Одеській області, встановлено, що 04.02.2015, автомобіль марки «Форд Пробе», був зареєстрований під реєстраційним номером НОМЕР_4 , попередній державний номер НОМЕР_1 , технічний паспорт серії НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_6 , проживає АДРЕСА_2 , але 29.04.2015, під реєстраційним номером НОМЕР_1 , був зареєстрований автомобіль марки ВАЗ 21063, технічний паспорт НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_7 , проживає АДРЕСА_3 .

Далі 01.09.2016, в ході проведення огляду автомобіля марки «Форд Пробе», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було встановлено, що під копотом на вітровій планці мається вибитий серійний номер який має буквені та цифрові позначення, та чотири останні цифри номера кузова автомобіля мають наявні ознаки підробки, що виразились в розмірі цифр та мають сліди ударів та подряпин. В подальшому автомобіль марки «Форд Пробе» реєстраційний номер д/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 1995 року випуску, технічний паспорт серії НОМЕР_3 , були вилучені.

У зв`язку з вище викладеним, а також те, що номер кузова автомобіля марки «Форд Пробе» реєстраційний номер д/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 1995 року випуску, має наявні ознаки підробки, в зв`язку з чим, необхідно провести автотехнічну експертизу, що надасть змогу встановити дійсний номер кузова автомобіля, та в подальшому надасть змогу встановити чи легально автомобіль марки «Форд Пробе», був ввезений на територію України, та надасть змогу встановити чи значиться він в базі даних АІПС «УГОН», або в базі даних «Інтерпола» серед викрадених автомобілів. Крім того з метою встановлення дійсності технічного паспорту серії НОМЕР_3 , необхідно провести техніко криміналістичну експертизу.

Старший слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав своє клопотання, просив його задовольнити, розглянути клопотання без застосування технічних засобів.

Заслухавши думку старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , вивчивши надані матеріали до клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 про накладення арешту підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Таким чином, як вбачається з норм частини 3 вищевказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного та у відповідності до положень ч. 3 статті 170 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 про накладення арешту є таким, що підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «Форд Пробе» реєстраційний номер д/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 1995 року випуску, технічний паспорт серії НОМЕР_3 , що знаходиться в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя