печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю представник особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження № 0000004,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду у місті Києві зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року за клопотанням сторони обвинувачення було надано дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого вилучено майно, яке мало статус тимчасово вилученого майна і яке не було повернуто у строки передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України.

У судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 просив задовольнити скаргу, посилаючись на її обґрунтованість та безпідставність вилучення майна під час проведення обшуку.

Прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог скарги.

Заслухавши пояснення представника особи, яка подала скаргу, вивчивши скаргу, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 12.01.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У зв`язку зі здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого суді Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року було надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою АДРЕСА_2 , 7 під`їзд, АДРЕСА_3 .

Зі змісту протоколу, складеного за результатами проведеного обшуку вбачається, що 25.02.2016 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді було проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 .

Як встановлено в ході розгляду скарги, під час проведення обшуку було вилучено ноутбук НР 662, сірого кольору.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна, а тимчасово вилученим майном може бути у вигляді речей, документів, грошей, тощо.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Виходячи з цього, відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Із змісту положень ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом з цим, стороною обвинувачення не доведено, що вилучений ноутбук НР 662, сірого кольору, містити інформацію про господарські правовідносини ТОВ «Грандбуд Україна» із ПАТ «Центренерго» та його структурними підрозділами, ТОВ «Спеценергомонтаж», ТОВ «Востокенергоремонт», а також фіктивними підприємствами ТОВ «Констракшн-Лайн» і ТОВ «Секвойя-СК», а тому вказаний вище ноутбук не охоплюється ухвалою слідчого судді від 17.02.2016 про надання дозволу на проведення обшуку та не містить родових ознак визначених у ній.

Окрім того, арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 25.02.2016, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, не пізніше наступного дня накладено у передбаченому законом порядку не було.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні вилученого майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, щодо неп овернення тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження № 0000004 задовольнити.

Зобов`язати компетентну посадову особу Генеральної прокуратури України, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000004, повернути ОСОБА_5 вилучене майно, а саме ноутбук НР 662, сірого кольору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1