Справа № 588/303/15-к
провадження № 1-кп/588/104/16
У Х В А Л А
25 серпня 2016 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянець в ході судового розгляду матеріали кримінального провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тростянець Сумської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, не працюючий, раніше судимий:

- 04.05.1982 року за ч.2 ст. 140 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі;

- 23.05.1984 року за ст.17, ч.3 ст. 81, ч.3 ст. 81, ч.1 ст. 89, ч.3 ст. 82, ч.2 ст. 140 КК України (1960 року) до 4 років 6 місяців виправних робіт;

- 02.11.1992 року за ст.ст. 114, 196-1 ч.1, 81 ч.3, 140 ч.2, ст. 42 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 17.10.1997 року за ст.17, ч.2 ст. 141 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 31.05.2001 року за ч.2 ст. 196-1 КК України (1960 року) до 1 року позбавлення волі; 18.10.2001 р. дії перекваліфіковані на ст. 395 КК України (2001 року) і призначено покарання 5 місяців арешту;

- 14.03.2002 року за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 19.06.2002 року за ст. 289, ч.2 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 30.01.2009 року за ст.ст. 162 ч.1, 185 ч.2 70 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 27.08.2010 року за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 22.11.2011 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 30.10.2013 року за ч.2 ст. 185, ч.3 185, ч.1,4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 30.01.2015 року у зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
25.09.2016 у ході судового розгляду справи прокурор заявив клопотання, у якому просив продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики, які стали підставою для обрання саме такого виду запобіжного заходу на даний час залишаються.

Обвинувачений та його захисник проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували, посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу відпали.

Також, захисник ОСОБА_5 заявив клопотанняпро зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Клопотання обґрунтовано тим, що на даний час відпала потреба у застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_4 саме такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки в ході судового розгляду справи судом вже було допитано ряд свідків, а інші свідки та потерпілі були допитані під час двох судових розглядів, які відбувались раніше, а тому обвинувачений не може впливати на їх подальші показання. Крім того, у обвинуваченого за час розгляду справи народилась дитина, що свідчить про появу у нього соціальних зв`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, повідомив, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , наміру переховуватись від суду не має, та додав, що стороною обвинувачення не було надано вагомих доказів його вини та вкотре не було забезпечено явку заявлених нею свідків і потерпілих.
Потерпілі у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.
Суд, вислухавши думку учасників процесу дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, натомість клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, за ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 20 лютого 2015 року до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого у подальшому неодноразово продовжувалась за ухвалами суду першої та апеляційної інстанції.

Згідно ухвали Тростянецького районного суду Сумської області від 08 липня 2016 строк тримання ОСОБА_4 під вартою було продовжено до 5 вересня 2016 року.
Зі змісту вказаних ухвал вбачається, що підставами для застосування запобіжного заходу були встановлені ризики того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Даючи оцінку вказаним ризикам на час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту суд бере до уваги те, що справа відносно обвинуваченого ОСОБА_4 перебуває на розгляді Тростянецького районного суду Сумської області починаючи з 2 березня 2015 року. З цього часу судовий розгляд кримінального провадження у Тростянецькому районному суді Сумської області як суді першої інстанції відбувається втретє.
В ході численних судових засідань всі свідки обвинувачення та потерпілі у даному кримінальному провадженні неодноразово були допитані судом та надали свої показання з приводу обставин справи.
З огляду на це, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 суттєво обмежений у можливості впливу на цих осіб та їх подальші показання.
При цьому, застосування щодо обвинуваченого такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, також матиме своїм наслідком усунення можливості для обвинуваченого незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Також, з огляду на положення ч. 1 ст. 178 КПК України, суд, при вирішенні питання щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу крім ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також враховує в сукупності всі обставини справи, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення і ту обставину, що сторона обвинувачення протягом тривалого часу не може забезпечити участь у судовому засіданні заявлених свідків та потерпілих, що є її процесуальним обов`язком; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, у разі визнання його винуватості у кримінальному правопорушенні; 51 - річний вік обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що він має на утриманні малолітню дитину; репутацію обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, негативно характеризується за місцем проживання.
Отже, з огляду на зазначене, враховуючи практику ЄСПЛ у справах «Гудзь проти України», «Харченко проти України», «Буряга проти України», «Вітрук проти України», беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який є тяжким, враховуючи дані про особу обвинуваченого, зважаючи на необхідність забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідність запобігання ризику того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведеність прокурором наявності обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне змінити обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на більш м`який, а саме домашній арешт з покладанням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.
Керуючись ст. 176, 177, 178, 194, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотанняпрокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Клопотаннязахисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , звільнивши з під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
а) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
б) заборонити цілодобово залишати місце постійного проживання (житло), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
в) не відлучатися за адміністративні межі м. Тростянець Сумської області без дозволу суду.
Строк дії ухвали визначити 60 (шістдесят) днів, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 строком до 24 жовтня 2016 року (включно).
Роз`яснити ОСОБА_4 положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1