У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання прокурора засудженого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002189, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Покровське Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК, за касаційною скаргою засудженого на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

За цим вироком ОСОБА_6 було засуджено за ч. 2 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією всього належного йому майна.
За цим же вироком засуджено ОСОБА_7 , судові рішення щодо якого не оскаржуються.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
08 січня 2014 року приблизно о 02.20 год. ОСОБА_7 , реалізуючи раніше виниклий умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаний із проникненням до іншого приміщення, діючи умисно, повторно групою осіб за попередньою змовою з ОСОБА_6 та неповнолітньою особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, на автомобілі ВАЗ-21099, що належить ОСОБА_8 , прибули до домоволодіння АДРЕСА_2 , де неповнолітня особа згідно з відведеною їй роллю проникла на територію цього домоволодіння і відкрила ворота. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_6 через відкриті ворота проникли на територію домоволодіння, де в цей момент знаходилися мешканці будинку, а саме потерпіла ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_10 .
Неповнолітня особа за наказом ОСОБА_7 почала штовхати автомобіль ВАЗ-21013, що знаходився там, фактично належав і перебував у постійному користуванні потерпілої ОСОБА_9 , за територію вказаного домоволодіння, після чого до нього приєдналися ОСОБА_6 й ОСОБА_7 . Після цього останній та за його наказом неповнолітня особа прив`язали мотузку до викраденого ними автомобіля, а також до автомобіля, на якому прибули на місце вчинення злочину. Після цього неповнолітня особа сіла за кермо викраденого автомобіля і керувала ним, поки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , не реагуючи на прохання потерпілої припинити вчинення злочину, використовуючи ВАЗ-21099, відбуксували викрадений автомобіль до місця мешкання ОСОБА_7 . Таким чином, вони незаконно заволоділи транспортним засобом, середня ринкова вартість якого становить 12 352,24 грн.

У касаційній скарзі з доповненням засуджений порушує питання про скасування судових рішень щодо нього та призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставах істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Скаржник зазначає, що інкримінованого йому злочину він не вчиняв, а в задоволенні його клопотання про виклик та допит свідків на підтвердження версії захисту щодо недоведеності його винуватості місцевий суд безпідставно відмовив. Апеляційний суд у порушення ч. 3 ст. 404 КПК не виправив помилки місцевого суду та також безпідставно відмовив у допиті свідків захисту. Крім того, вказує на те, що місцевий суд не встановив ролі кожного обвинуваченого у вчиненні злочину, а також не з`ясував способу та мотиву його вчинення і не довів наявності попередньої змови, не перевірив його доводи про те, що ОСОБА_9 не є потерпілою від злочину. Також указує на невідповідність ухвали суду апеляційної інстанції вимогам ст. 419 КПК.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого на підтримання своєї скарги, думку прокурора, який підтримав скаргу частково, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд у цьому суді з підстав порушення апеляційним судом вимог ч. 3 ст. 404 КПК, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Рішення апеляційного суду є рішенням вищого суду щодо законності та обґрунтованості вироку, що перевіряється в апеляційному порядку. Положеннями ч. 3 ст. 404 КПК передбачено, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК в ухвалі суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема: короткий зміст вимог апеляційної скарги; встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, та положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі мають бути зазначені підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Цих вимог закону апеляційний суд належним чином не дотримався.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_11 звернулися з апеляційними скаргами на вирок місцевого суду, в яких порушували питання про неповноту судового розгляду, невідповідність вироку місцевого суду фактичним обставинам справи та порушення права обвинуваченого на захист. Обґрунтовуючи свої доводи, сторона захисту вказувала на те, що висновки місцевого суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК, ґрунтуються на показаннях потерпілої ОСОБА_9 та її доньки свідка ОСОБА_10 ; разом із тим, місцевий суд не взяв до уваги і не дав оцінки показанням обвинуваченого ОСОБА_7 щодо невинуватості ОСОБА_6 . Крім того, в апеляціях наголошувалося на тому, що обвинувачений ОСОБА_6 під час останнього слова своєї винуватості не визнав, просив на підтвердження версії захисту допитати в судовому засіданні свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 і повторно допитати свідка ОСОБА_14 . Відновивши судове слідство, місцевий суд у задоволенні цього клопотання обвинуваченому відмовив.

У суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_11 заявив клопотання про виклик і допит свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на підтвердження версії захисту про непричетність ОСОБА_6 до інкримінованих йому протиправних діянь. Засуджений підтримав це клопотання і наполягав на тому, щоб зазначені свідки були допитані, оскільки місцевий суд безпідставно відмовив йому в їх допиті. Суд апеляційної інстанції у свою чергу також відмовив у виклику та допиті цих свідків, пославшись на пояснення потерпілої ОСОБА_9 , яка стверджувала, що зазначені особи не були безпосередніми очевидцями події, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 404 КПК та принципів змагальності сторін і забезпечення права на захист.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не перевірив належним чином доводів, викладених в апеляційних скаргах, на підтвердження версії сторони захисту і не дав на них в ухвалі вмотивованих, обґрунтованих відповідей. Тому доводи касаційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції всупереч вимогам статей 404, 419 КПК не перевірив належним чином доводів захисту про непричетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК, не спростував належним чином цих тверджень, що перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. За таких обставин ухвалу суду апеляційної інстанції слід скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК і призначити новий розгляд у цьому суді, під час якого належить дослідити доводи, викладені в апеляційних скаргах, та інші доводи касаційної скарги і прийняти законне, обґрунтоване й умотивоване рішення.

Керуючись статтями 433 - 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3