Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

14 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0002959 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2014 року за ч. 1 ст. 185, 75 КК України 2 роки позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2014 року у виді 1 року позбавлення волі та остаточно призначено до відбуття ОСОБА_5 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 змінено із застави на тримання під вартою в Київському СІЗО.
У відповідності до ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_5 з 24 квітня 2015 року по 06 травня 2016 року з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Судом прийнято рішення, щодо речових доказів.
Як встановлено вироком суду, ОСОБА_5 , 28 квітня 2015 року приблизно о 19 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні ресторану «Андер Вандер», що розташований на вулиці В. Васильківській, 21 в м. Києві, присів за один із столів, де за сусіднім столом сидів раніше не знайомий ОСОБА_8 та з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись неуважністю власника, засунув свою руку до внутрішньої кишені піджака ОСОБА_8 та намагався дістати гаманець останнього. Однак, довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як в цей момент ОСОБА_8 відчув зміщення свого піджака та різко повернувшись побачив, що в кишені його піджака знаходиться рука ОСОБА_5 , за яку він схватив і затримав останнього.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати або змінити, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів та враховуючи, що він, обвинувачений, та потерпілий сиділи спинами близько один до одного, на стільцях висіли їх піджаки, що на думку обвинуваченого може свідчити про можливе готування до злочину, а тому просить перекваліфікувати його дії із незакінченого замаху на вчинення злочину /ч.3 ст.15 КК України/ на закінчений замах на вчинення злочину /ч.2 ст.15 КК України/. Також обвинувачений просить призначити йому покарання у виді обмеження волі та врахувати вимоги ч.2 ст.68 КК України, якою передбачено за вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією частини статті. При цьому обвинувачений зазначає, що суд при призначенні йому покарання недостатньо врахував дані про його особу, а саме те, що він сам страждає захворюванням, проживає з матір`ю, яка хворіє та потребує його допомоги, на його вихованні перебуває донька 2012 року народження, яка потребує догляду.
Потерпілий ОСОБА_8 про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу у його відсутність (т.2 а.с. 14).
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та доповнення до неї, просили її задовольнити, вирок суду змінити в частині призначення покарання, призначити ОСОБА_5 у виді обмеження волі, доводи прокурора, який просив залишити вирок суду без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, дослідивши в залі судового засідання відеозапис, який мається на диску DVD-Rта висвітлює обставини події від 28 квітня 2015 року (т.1 а.с. 61), провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту вимог ч. 1 ст. 404 КПК України судапеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у незакінченому замаху на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна, за обставин, викладених у вироку відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені перевіреними і розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Як вбачається з пояснень потерпілого ОСОБА_8 , він 28 квітня 2015 року у вечірній час, разом із колегами перебував у ресторані «Андер Вандер», що розташований по вулиці В. Васильківській, 21 в м. Києві. Свій піджак, де знаходився гаманець, він повішав на стілець, на якому він сидів. Після спілкування із друзями його помічниця попрохала повернути їй борг. Він узяв свій гаманець із внутрішньої лівої кишені свого піджака, віддав гроші та поклав гаманець в ту ж кишеню. Після цього,приблизно через 5-10 хв. він відчув, як хтось тягне його піджак, повернувся та помітив, як ОСОБА_5 , який сидів позаду намагається дістати його гаманець. Він встиг схватити ОСОБА_5 за руку та підняв її догори, щоб усі побачили та запитав, що він робить. На його питання ОСОБА_5 сказав, що чекає замовлення. ОСОБА_8 зауважив ОСОБА_5 , що той намагався викрасти його гаманець, оскільки ОСОБА_5 сидів в незвичній позі, на вуглі свого столу, на великій відстані від столу, та достатньо близько від ОСОБА_8 , щоб викрасти його гаманець.
Після цього, не дочекавшись, що адміністратор викличе поліцію, ОСОБА_8 відпустив руку обвинуваченого та вирішив перевірити гаманець. ОСОБА_5 встав та намагався піти, однак був затриманий працівниками закладу.
Свідок ОСОБА_9 підтвердила пояснення потерпілого ОСОБА_8 та пояснила, що вона сиділа за столом навпроти потерпілого та в якийсь момент під час розмови, він вигукнув: «що ти робиш?», тримаючи лівою рукою свій піджак, в якому була рука ОСОБА_5 .
Свідок також звернула увагу, що ОСОБА_5 сидів дуже дивно: напівбоком до потерпілого, на значній відстані від свого стола та дуже близько до стільця потерпілого.
Те, що ОСОБА_5 неприродно сидів за столом підтвердила і свідок ОСОБА_10 , яка працює офіціанткою кафе «Андер Вандер», яка пояснила, що ОСОБА_5 зайшов до кафе, сів за столик неприродно до кута стола, стілець на якому він сидів знаходився дальше від його стола, ближче до стола за яким сиділа компанія в якій перебував потерпілий. Вона бачила як потерпілий тримав руку обвинуваченого та кричав, що ОСОБА_5 намагався викрасти у нього гаманець, просив викликати поліцію.
Свідок ОСОБА_11 також пояснила, що стала свідком подій у кафе «Андер Вандер» 28 квітня 2015 року, вона бачила, як потерпілий тримав руку ОСОБА_5 , який сидів спиною до потерпілого рука ОСОБА_5 перебувала в кишені піджака потерпілого, який висів на спинці стільця. Потерпілий вигукнув, що ОСОБА_5 хотів викрасти його гаманець.
Свідок також звернула увагу на те, що обвинувачений сидів на відстані від свого столика і щільно до стільця потерпілого.
Показання допитаних осіб у суді першої інстанції узгоджуються з даними, які містяться на диску DVD-Rз відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована в приміщенні ресторану кафе «Андер Вандер».
Дослідженням диску в суді апеляційної інстанції, встановлено, що ОСОБА_5 зайшовши в кафе «Андер Вандер», зайняв столик поряд із столом за яким знаходився потерпілий, побачивши, що піджак потерпілого висить на стільці за яким сидить потерпілий, ОСОБА_5 відсунув свій стілець від стола, зняв свій піджак, повішав його на свій стілець та кілька разів підсував стілець впритул до стільця потерпілого, на якому висів піджак потерпілого. В подальшому ОСОБА_5 маніпулюючи рукою, ніби схилився до підлоги, тримаючи руку внизу. Далі із відеозапису вбачається, що потерпілий розвертається і хватає ОСОБА_5 за руку.
Оцінюючи зазначені докази, суд правильно визнав їх достовірними і поклав в основу вироку.
Висновок суду про те, що ОСОБА_5 вчинив замах на вчинення злочину, а не готування до вчинення злочину, є обґрунтованим, оскільки узгоджується з наявними у справі доказами.
Замах на відміну від готування включає в себе початок виконання.
Так із приведених пояснень потерпілого, свідків, дослідженого відеоспостереження, та інших доказів, вбачається, що ОСОБА_5 почав виконувати дії направлені на таємне заволодіння чужим майном, але був зупинений потерпілим, перш чим його злочинний умисел був доведений до кінця.
Дії ОСОБА_5 знаходилися в безпосередньому зв`язку із самим вчиненням злочину, виражали собою тверду рішучість вчинити злочин (зайняв незручне місце за столом, відсунувся від свого стола, підсунувши свій стілець на якому повішав свій піджак впритул до сільця потерпілого на якому висів піджак потерпілого).
Виходячи із фактичних обставин справи, дії ОСОБА_5 знаходилися в нерозривному зв`язку з тим актом, яким закінчується саме вчинення злочину та існувала небезпека для об`єкта злочину.
Отже колегія суддів немає підстав для скасування або зміни вироку та призначення покарання за вчинення готування до злочину /ч.2 ст. ст. 68 КК України/ про що просить обвинувачений в апеляційній скарзі.
Аналіз наведених доказів, взятих у їх сукупності, дав підстави суду зробити правильний висновок про винність ОСОБА_5 у вчиненні умисних дій, які виразилися у незакінченому замаху на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжки), який не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від його волі.
Злочинні дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, як за даний злочин так і за сукупністю вироків, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за аналогічний умисний, корисливий злочин, вчинений за аналогічних обставин, новий злочин вчинив під час іспитового строку, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утримані неповнолітню дитину, стан його здоров`я, та здоров`я його матері.
При цьому судом першої інстанції при призначені ОСОБА_5 покарання були враховані усі обставини, в тому числі і ті, на які є посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого.
І саме таке покарання за своїм видом і розміром є справедливим та необхідним для виправлення і перевиховання обвинуваченого, попередження нових злочинів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_5 , в тому числі, із позбавлення волі на обмеження волі /ст. 61 КК України/ про що зазначається в апеляційній скарзі.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2

Справа № 11-кп/796/757/2016 Категорія: ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України
Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1