Справа № 203/2628/16-к
Провадження № 1-кп/0203/299/2016
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001285 від 22.04.2016 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, освіта неповна загальна середня, офіційно непрацюючого, розлученого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,зареєстрованого та проживає: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 164 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , згідно рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2013 року, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 500 гривень щомісячно, до її повноліття, починаючи з 20.11.2012 року.

Кіровським відділом державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області 05.06.2013 року відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_5 про примусове стягнення з нього коштів на утримання дитини.

Однак, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, грубо порушуючи обов`язки щодо необхідності утримання малолітньої доньки, які покладені на нього як батька Конституцією України ч.2 ст. 51 та статтею 180 Сімейного кодексу України, ігноруючи вимоги державного виконавця щодо необхідності виконання аліментних зобов`язань та його попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, діючи умисно, з 20.11.2012 року по 01.05.2016 року злісно ухилився від сплати встановлених судовим рішенням коштів на утримання дитини. Будучи фізично здоровим, ОСОБА_5 без поважних причин офіційно не працював, заходів щодо свого працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу не вживав, з приводу постановки на облік до місцевого центру зайнятості не звертався. Протягом тривалого часу, працюючи у фізичних осіб-підприємців, приватних осіб та маючи тимчасовий заробіток, з метою ухилення від сплати аліментів не повідомляв у державну виконавчу службу дані про місце своєї роботи та приховував фактичні доходи, аліменти на дитину добровільно не виплачував та будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надав, не приймав участі у її вихованні, чим посягав на належний рівень життя і нормальний розвиток дитини. Таким чином, в період часу з 20.11.2012 року по 01.05.2016 року, тобто в сукупності 42 місяці, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, призначених рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2013 року, чим допустив заборгованість в розмірі 19666 (дев`ятнадцять тисяч шестисот шістдесят шість) гривень 00 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснивши суду, що про рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська щодо сплати аліментів на утримання доньки йому відоме, заборгованість по аліментам у сумі 19666 грн. виникла у зв`язку з тим, що він не має постійне місце роботи, має лише тимчасові заробітки, всі кошти, які заробляє йдуть на лікування дідуся. Зобов`язався вподальшому намагатися допомагати дитині.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по сплаті аліментів обвинуваченим не виконується. З моменту винесення рішення судом та до теперішнього часу ОСОБА_5 жодного разу аліментів не сплачував.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 , відповідно до ст.89 КК України, є не судимим, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З таких підстав, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 , попередження скоєння ним нових злочинів та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому, можливе без його ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.2,3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1