АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 617/1112/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1311/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2016 року м.Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Вовчанського районного суду Харківської області від 10 серпня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Вовчанського ВП ГУ НП в Харківській області про арешт автомобіля марки «ВМW X-5», 2011 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , право власності на який закріплено за ОСОБА_7 .

Як зазначено в ухвалі, 08 серпня 2016 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Вовчанського відділу Чугуївської місцевої прокуратури про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що 05.02.2014 року ОСОБА_8 здійснив дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів при постановці на облік в органах ВРЕР автомобіля марки «BMW Х-5», 2011 року випуску, шляхом подання до ВРЕР ДАІ з обслуговування Вовчанського та Великобурлуцького районів ГУМВС України в Харківській області офіційного документу, а саме посвідчення на реєстрацію транспортного засобу, яке містить недостовірні відомості звільнення від оподаткування митними платежами.

Відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000780 від 26.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Як встановлено судом першої інстанції, за інформацією наданою УДАІ У MB СУ в Рівненській області автомобіль марки «BMW Х-5», 2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 06.02.2014 року був зареєстрований за громадянином ОСОБА_8 , а 06.03.2015 року перереєстрований на нового власника ОСОБА_7 . Таким чином, громадянином ОСОБА_8 вчинено дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в сумі 192229,81 грн. (мито -26856.48 грн.. акциз - 88574,23 грн.. ПДВ - 76799,10 грн.) при постановці на облік в органах ВРЕР автомобіля марки «BMW Х-5», 2011 року виготовлення, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , шляхом подання до ВРЕР ДАІ з обслуговування Вовчанського та Великобурлуцького районів ГУМВС України у Харківській області документів (посвідчення про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 від 10.01.2014 та МД ЇМ 40 ДЕ № 204050002/2014/000071 від 10.01.2014 року, які містять недостовірні дані тим, які оформлені і видані Рівненською митницею Міндоходів та здійснено використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, а саме здійснив перереєстрацію транспортного засобу.
В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що у разі перебування автомобіля в розпорядженні ОСОБА_8 чи інших осіб він може бути знищений та для забезпечення відшкодування збитків завданих державі внаслідок неправомірного звільнення від сплати митних платежів при постановці транспортного засобу на облік в органах ВРЕР, а тому просив клопотання задовольнити у повному обсязі.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля, слідчий суддя послався на ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи зберігаються у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи, що автомобіль марки «BMW Х-5», 2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 перебуває у власності добросовісного набувача ОСОБА_7 зазначений автомобіль не є речовим доказом, не підлягає спеціальній конфіскації, накладання арешту на автомобіль, зазначений в клопотанні позначається на інтересах власника. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України суд не вбачає підстав для накладання арешту на автомобіль марки «BMW Х-5», тому клопотання про накладення арешту не підлягає задоволенню.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вовчанського районного суду Харківської області від 10.08.2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області про арешт майна та постановити нову, якою накласти арешт на транспортний засіб «BMW Х-5», 2011 року, д.н.з. НОМЕР_2 , право власності на який закріплено за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 06.03.2015 р.
Обгрунтовуючи апеляційні вимоги тим, що оскаржувана ухвала винесена незаконно, необґрунтовано та в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, а саме ст. 172 КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя, суд, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також щодо необхідності такого арешту.

Колегія суддів вважає, що вартість майна, яке належить арештувати повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в той час, яка вартість майна, зазначеного в клопотанні прокурора фактично не з`ясовано.

Цивільний позов не заявлений і крім того, прокурором не було доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того, ОСОБА_7 є добросовістним набувачем, а до ЄРДР (а.с.6) внесено відомості лише за ч.1 ст.358 КК України та у відношенні ОСОБА_8 а тому слідчим суддею обгрунтовано застосовано вимоги ч.10 ст.170 КПК України.

Клопотання належним чином не обгрунтоване і не відповідає вимогам ст.171 КПК України, а посилання прокурора на те що автомобіль є предметом на який було спрямоване кримінальне правопорушення та зберіг на собі його сліди, судова колегія враховуючи вимоги ст.214 КПК України сприймає критично.

Проведення судового засідання без ОСОБА_7 -що на даний час є власником автомобіля здійснювалось згідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України і саме на підставі клопотання слідчого, погодженого з прокурором, а тому посилання на це, як на порушення, прокурором в апеляціїї, не тільки не коректне, а і безпідставне.
Посилання на порушення ч.1 ст.107 КПК України судова колегія вважає необгрунтованим.
Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що слідчий суддя достатньо ретельно перевірив доводи, які були викладені в клопотанні слідчого та прийняв мотивовану, обґрунтовану ухвалу, підстав для скасування якої, за доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вовчанського районного суду Харківської області від 10 серпня 2016 року, щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000780 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: