Справа № 682/2621/16-к
Провадження № 1-кп/682/134/2016
У Х В А Л А
09.11.2016 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , в ході підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0000505 від 11.07.2014 р відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в.

В ході підготовчого судового розгляду кримінального провадження № 0000505 від 11.07.2014 р відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв"Язку з невідповідністю викладених у ньому фактичних обставин справи зібраним доказам, а також у зв"Язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника.

Прпокурор заперечує проти повернення обвинувального акту прокурору, так як вважає, що в ході судового розгляду прокурор має право змінити обвинувачення у зв"Язку з встановленими обставинами справи.

Законний представник потерпілого ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5 покладаються на рішення суду.

Заслухавши клопотання захисника, думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Імперативним приписом підпункту а пункту 3 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнеачено, що кожний обвинувачений у вчинені кримінашльного правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинуваченя, висунутого прости нього.

В силу виписаних у пункті 5 частини 2 ст. 291 , п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України вимог, обвинувальний акт та вирок суду, серед іншого , мають містити відповідно: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушеня з посиланням на положення закону і статті (частини статі) закону України про кримінальну відповідальність та формулюваня обвинуваченя; формулюваня обвинуваченя, визнаного судом доведеним, із зазнасеням місця, часу, способу вчиненя та наслідки криміналдьного правопорушеня, форми вини і мотиви кримінального правопорушеня.

Зазначені обставини, відповідно до положень ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Проте ці вимоги закону під час складання обвинувального акту відносно ОСОБА_7 у повній мірі виконані не були.

Як видно з обвинувального акту, орган досудового розслідування, з яким погодився прокурор, всупереч вимогам ст. 291 КПК України, не сформулював обвинувачення, висунуте ОСОБА_7 , яке вважалося встановленим, а в обвинрувальному акті виклав висновки про підозру ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України.

В обвинувальному акті, жодним чином не знайшло свого відображення та не зазначено, яке саме обвинувачення висунуте ОСОБА_7 , яке органи досудового розслідування та прокурор вважали встановленими.

Вказана неповнота обвинувального акту, його невідповідність вимогам закону прямо суперечить нормам КПК України, а також порушує один із основних конституційних принципів - право обвинуваченого на захист, оскільки позбавляє останнього знати, в чому конкретно він обвинувачується, які рішення і коли приймалися відносно нього, заперечувати ці рішення, тощо.

Наведені дії органів досудового розслідування та прокурора позбавляють обвинуваченого можливості користуватися гарантованим йому державою та Конституцією України правом на захист, що полягає у викладенні своїх показів, заперечень по кожному такому епізоду, в тому числі щодо прийнятих процесуальних рішень, а суд належним чином встановити істину у провадженні.

За наведених обставин, сформульоване в обвинувальному акті обвинувачення, є неконкретним, а саме не вказано, які протиправні дії вчинив обвинувачений, в чому вони виражались, які норми законодавства порушив останній та які наслідки таких дій.

Тобто, в обвинувальному акті, ні органи досудового розслідування, ні прокурор, фактично не сформулювали обвинувачення, інкриміноване ОСОБА_7 , не навели ознаки обєктивної сторони складу злочину, не зазначили наслідки вчиненого злочину, як того вимагають положення ст. 286 КК України та кримінальне процесуальне законодавство.

Всі вищенаведені обставини є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки в обвинувальному акті належним чином не сформульована обєктивна сторона злочину, не забезпечено та порушено право обвинуваченого на захист і на справедливий суд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 3 Конституції України, ст. 8 КПК України).

Тому, відповідно до п. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт слід повернути прокурору. Саме таким рішенням не буде порушено баланс прав і законних інтересів обвинуваченого та потерпілого.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд

п о с т а н о в и в.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000505 від 11.07.2014 р відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України та матеріали кримінального провадження в одному томі повернути прокурору.

Протягом семи днів з дня проголошення ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .