Справа № 1-11/2006 Провадження №5/773/35/16 Головуючий у 1 інстанції:
Категорія:скасування арешту на майно Доповідач: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

представника заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання ОСОБА_6 про скасування заходів щодо забезпечення цивільного позову постановою слідчого прокуратури м. Луцька ОСОБА_7 від 13 травня 2006 року, якою накладено арешт на нерухоме майно, що знаходиться на АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:
13 травня 2006 року постановою слідчого прокуратури м. Луцька ОСОБА_7 було накладено арешт на будинок, який знаходиться на АДРЕСА_1 , у кримінальній справі про обвинувачення неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Вироком Апеляційного суду Волинської області від 27 липня 2006 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винними у вчиненні інкримінованих їм злочинах, частково задоволено цивільний позов та визначено, що у разі відсутності у ОСОБА_8 майна, достатнього для відшкодування, стягнення проводити з його батьків до досягнення ним повноліття.

У поданому клопотанні заявник зазначає, що згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння будинок на АДРЕСА_1 , належав її матері ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_1 остання померла, що стверджується свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_6 посилається на те, що при оформленні спадщини їй стало відомо про накладення арешту на вищевказане майно, внаслідок чого вона позбавлена можливості оформити право власності на нього. Вказує на те, що батьки засудженого ОСОБА_8 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 лише проживали у будинку, на який накладено арешт, а не були його власниками. Просить скасувати арешт на будинок АДРЕСА_1 , накладений постановою старшого слідчого прокуратури м.Луцька ОСОБА_13 від 13 травня 2006 року.

Заслухавши доповідача, який виклав суть клопотання, представника скаржника, який підтримав його в повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Вироком Апеляційного суду Волинської області від 27 липня 2006 року, яким визнано винним та засуджено ОСОБА_8 , вирішено стягнути з нього на користь потерпілої 249 (двісті сорок дев`ять) гривень 30 коп. матеріальної шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди, а в разі відсутності в нього майна, достатнього для відшкодування, стягнення проводити з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 по 25 124 (двадцять п`ять тисяч сто двадцять чотири) гривні 50 коп. з кожного до повноліття ОСОБА_8 .

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 02.03.2016 року було частково задоволено клопотання ОСОБА_6 . Скасовано арешт, накладений постановою слідчого прокуратури м.Луцька ОСОБА_7 від 15.05.2006 року на нерухоме майно, а саме будинок по АДРЕСА_1 . В частині задоволення клопотання щодо зобов`язання прокурора м.Луцька вилучити записи про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - відмовлено.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Положеннями ч. 1 ст. 126 КПК України (в ред. 1960 року) регламентовано, що забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, 15 серпня 2007 року досяг повноліття та в силу закону особисто несе відповідальність за завдану злочином шкоду.

З огляду на вищенаведене, потреба накладення арешту на майно батьків для забезпечення цивільного позову відпала.

У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, засуджений не є власником майна, на яке накладено арешт.

Враховуючи вищенаведене та керуючись п. 9 Перехідних положень КПК України від 13.04.2012 року, ст.ст. 125, 126, 409 КПК України (в ред. 1960 р.), апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_6 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою слідчого прокуратури м. Луцька ОСОБА_13 від 13 травня 2006 року на нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: