Єдиний унікальний номер 201/5401/16-к
Номер провадження 1-кп/201/219/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Дніпро вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

Захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, який має неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

- 30 травня 2014 року за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на три роки;

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2016 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне виготовлення та зберігання психотропної речовини «метамфетамін» для особистого вживання, без мети збуту. З цією метою, ОСОБА_4 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне виготовлення та зберігання психотропної речовини «метамфетамін», у невстановлений спосіб, використовуючи придбані інгредієнти, незаконно виготовив психотропну речовину «метамфетамін», яку розподілив у одноразові гранульовані медичні шприци та почав незаконно зберігати, без мети збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

04 лютого 2016 року в період часу з 18 години 00 хвилин до 18 години 50 хвилин під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: медичний одноразовий медичний шприц об`ємом 5 мл заповнений рідиною світлого кольору з мутним осадом об`ємом 5 мл та медичний одноразовий шприц об`ємом 2 мл заповнений рідиною світлого кольору з мутним осадом об`ємом 2 мл, закритий фрагментом пластикового ковпачка, які містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежений метамфетамін. Маса метамфетаміну в рідинах складає відповідно 0,1795 г, 0,0676 г, яку ОСОБА_4 незаконно виготовив та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконному виготовлені та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав частково і суду показав, що починаючи з 2011 року він вживає психотропну речовину первінтин (метамфетамін) шляхом ін`єкцій, яку самостійно виготовляє за допомогою лікарських препаратів, що мають у своєму складі псевдоефідрин. Ці лікарські препарати він купував в аптеках м. Дніпро, коли та в яких вже не пам`ятає. В лютому 2016 року у нього дуже хворіла мати, яка потребувала постійного догляду, а тому він приймав метамфетамін у якості допінгу для того, щоб не спати і бути постійно поруч із матір`ю. Так, у день обшуку 04 лютого 2016 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою придбаних ним лікарських препаратів, які містять у своєму складі псевдоефідрін та спирту, він виготовив психотропну речовину метамфетамін приблизно 6,5 - 7 мл, яку розподілив у медичний шприц об`ємом 5 мл і у медичний шприц об`ємом 2 мл та поклав на полку у своїй кімнаті для особистого вживання. В той же день, приблизно о 18 годині 30 хвилин, він знаходився вдома і почув стук у двері. Відкривши двері, він побачив чоловіків, які представилися працівниками поліції, пред`явили йому службові посвідчення і повідомили, що будуть проводити у нього обшук, зачитавши ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, який дав дозвіл на обшук його квартири. Далі під час обшуку, в присутності двох понятих, на запитання слідчого він повідомив, що у нього у квартирі є заборонені предмети психотропна речовина та вказав її місце знаходження у своїй кімнаті, де і булі виявлені та вилучені 2 медичних шприци об`ємом 5 мл та 2 мл із метамфетаміном. Додав, що під час обшуку всі працівники поліції розійшлися по кімнатах і він не міг за ними стежити. Після обшуку він виявив, що пропали документи та гаманець його матері. Зазначив, що обшук у його квартирі був проведений із порушенням вимог КПК України та його права на захист, зокрема, працівники поліції не дали йому можливості покинути квартиру на час проведення обшуку, не роз`яснили його права та обов`язки, не дали змоги подзвонити адвокату, а тому просив визнати протокол обшуку недопустимим доказом та виправдати його. При цьому, не заперечував, що дійсно в той день виготовив психотропну речовину - метамфетамін, яку зберігав у двох медичних шприцах за місцем свого проживання.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що обвинуваченого ОСОБА_4 раніше він не знав і ніяких відносин з ним не підтримував. Зазначив, що на початку лютого 2016 року, більш точний день та час вже не пам`ятає, був запрошений працівниками поліції в якості понятого під час проведення обшуку у квартирі обвинуваченого ОСОБА_4 . Перед проведенням обшуку обвинуваченому ОСОБА_4 зачитали ухвалу суду про надання дозволу на проведення обшуку у його квартирі, всім роз`яснили права і у обвинуваченого запитали чи є у нього заборонені предметі, на що останній повідомив, що у нього є заборонені предмети і провів їх у свою кімнату, де були вилучені два медичних шприци об`ємом 5 мл та 2 мл, заповнені речовиною світлого кольору. При цьому, ОСОБА_4 пояснив, що вилучені медичні шприци належать йому і в них знаходиться психотропна речовина, яку він зберігав для особистого вживання. Далі вилучені медичні шприци із речовиною опечатали та скріпили відповідною биркою. Після проведення обшуку він ознайомився із протоколом і підписав його. Додав, що під час проведення обшуку будь-якого психологічного або фізичного впливу з боку працівників поліції на обвинуваченого не здійснювалося.

Не зважаючи на часткове невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.

Із витягу з кримінального провадження № 0000071 вбачається, що матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінального правопорушення, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2016 року, із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України.

З протоколу обшуку від 04 лютого 2016 року встановлено, що слідчим СВ Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2016 року, в присутності двох понятих, проведено обшук в квартирі АДРЕСА_2 , тобто за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено медичні шприци об`ємом 5 мілілітрів і 2 мілілітри, які на весь свій об`єм заповнені рідиною світлого кольору з мутним осадком та ряд інших предметів та речовин, за допомогою яких ОСОБА_4 здійснював виготовлення психотропної речовини. При цьому, як пояснив, ОСОБА_4 під час проведення обшуку, у вилучених медичних шприцах об`ємом 5 мілілітрів та 2 мілілітри знаходиться психотропна речовина - метамфетамін, яку він виготовив для особистого вживання.

Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 1/8.6/244 від 07 квітня 2016 року встановлено, що надані на експертизу об`ємами 5,0 мілілітрів, 2,0 мілілітри, що знаходяться в одноразових медичних шприцах об`ємом 5 мл, 2 мл, відповідно містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежений метамфетамін, маса метамфетаміну в рідинах складає відповідно 0,1795 г, 0,0676 г.

Поряд із цим, виходячи із показів свідка ОСОБА_7 судом встановлено, що дійсно у зазначений час та місці під час проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_2 , слідчим у присутності понятих виявлено та вилучено медичні шприци об`ємом 5 мілілітрів і 2 мілілітри, заповнені рідиною світлого кольору, в яких, як зазначив ОСОБА_4 знаходиться психотропна речовина - метамфетамін, яку він виготовив та зберігав для особистого вживання.

Вказані покази свідка ОСОБА_7 визнані судом достовірними, послідовними та такими, що узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами. При цьому, не довіряти показанням свідка ОСОБА_7 у суду не має жодних підстав, оскільки під час судового розгляду судом не встановлено, а стороною захисту не наведено об`єктивних та переконливих доводів, з яких би свідок давав неправдиві покази або обмовляв обвинуваченого ОСОБА_4 .

Разом із цим, виходячи із показів обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що останній підтвердив, що дійсно у зазначений час та місці виготовив психотропну речовину метамфетамін, яку розподілив у два медичних шприци об`ємом 5 мл і 2 мл та зберігав для особистого вживання без мети збуту. Такі покази обвинуваченого узгоджуються із показами свідка ОСОБА_7 та з іншими дослідженими судом доказами, а тому суд приймає в цій частині їх до уваги.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 вважав, що обшук у нього в квартирі був проведений із порушенням вимог КПК України, зокрема, працівники поліції не дали йому можливості покинути квартиру на час проведення обшуку, не роз`яснили його права та обов`язки, не дали змоги подзвонити адвокату, а тому просив визнати протокол обшуку недопустимим доказом та виправдати його.

Отже, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 щодо визнання недопустимим доказом протокол проведення обшуку у квартирі обвинуваченого ОСОБА_9 з підстав отримання даного доказу, на думку сторони захисту, із порушенням вимог КПК України та права обвинуваченого на захист, оскільки зазначені доводи є надуманими та такими, що не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а частина з них взагалі не стосується процесуального порядку проведення зазначеної слідчої (розшукової) дії.

При цьому, судом встановлено, що обшук у квартирі обвинуваченого був проведений відповідно до рішення слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, в присутності понятих та з дотриманням вимог ст. ст. 223, 233, 234, 236 КПК України, що знайшло своє відображення в протоколі обшуку від 04 лютого 2016 року та на відео фіксації цієї слідчої (розшукової) дії, яка є додатком до протоколу, а тому законних підстав визнання цього доказу недопустимим судом не встановлено, а стороною захисту не наведено.

Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом встановлено, що вони є переконливими, послідовними, такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку що діяння, яке вчинено ОСОБА_4 дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і обвинувачений винний у його вчиненні, оскільки він своїми умисними діями незаконно виготовив та зберігав психотропну речовину, без мети збуту, а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що останній має середньо-технічну освіту, розлучений, офіційно не працевлаштований, має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення тяжкого злочину, судимість за який у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив і знов вчинив умисний злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України в період відбування покарання за попереднім вироком суду.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочину.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують його покарання, наведені вище, суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією частини 1 статті 309 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Разом із цим, під час судового розгляду даного кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на три роки.

Зазначений вирок суду набрав законної сили і на даний час обвинувачений ОСОБА_4 відбуває покарання, призначене вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року в Кримінально-виконавчій інспекції Жовтневого району м. Дніпропетровська

Отже, судом встановлено, що після постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року і до повного відбуття покарання за цим вироком, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив новий злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Отже, під час судового розгляду даного кримінального провадження встановлено, що після постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року, але до повного відбуття покарання за вказаним вище вироком суду, ОСОБА_4 вчинив новий злочин, тому суд вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного покарання за даним вироком.

В рамках даного кримінального провадження запобіжні заходи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувалися.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судово-хімічної експертизи у розмірі 4 233 (чотири тисячі двісті тридцять три) гривні 92 (дев`яносто дві) копійки, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

-оптичний диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000071 - залишити при матеріалах зазначеного кримінального провадження;

-п`ять поліетиленових пакетів, в яких знаходиться вилучене в ході проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0000071, які відповідно до квитанції № 000491 передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370 - 374, 394 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2016 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-хімічної експертизи у розмірі 4 233 (чотири тисячі двісті тридцять три) гривні 92 (дев`яносто дві) копійки на користь держави.

Речові докази у даному кримінальному провадженні:

- оптичний диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000071 - залишити при матеріалах зазначеного кримінального провадження; - п`ять поліетиленових пакетів, в яких знаходиться вилучене в ході проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0000071, які відповідно до квитанції № 000491 передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1