Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1317/16-к
Провадження № 1-кп/650/202/16
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2016 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яруга Могилів-Подільського району Вінницької області, українця, громадянина України, учня Архангельського професійно аграрного ліцею, офіційно не працюючого, співмешкаючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого 26.12.2011 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 31.05.2012 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ст.185 ч.2, 71 (по вироку від 26.12.2011 року) КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 10.09.2012 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ст.185 ч.2, 70 ч.4 по вироку від 31.05.2012 року) КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 21.07.2014 року на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 11.07.2014 року в силу ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, судимість за що у встановленому законом порядку не знято та не погашено, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Бобровий Кут Великоолександрівського району Херсонської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, працюючого трактористом у ПСП «Щедрий Лан», одруженого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстрованого АДРЕСА_3 , проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_4 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 15.09.2016 року о 12.30 годині, знаходячись на земельній ділянці сільськогосподарського призначення № 3 контуру № 5, розташованої на території Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області, біля урочища «Недогірський ліс», яка межує з землями лісового фонду та відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю № І-ХС № 014129 від 05.09.2002 року належить ОСОБА_8 та на підставі усної домовленості використовується для вирощування сільськогосподарської продукції ОСОБА_5 , на відстані два кілометри від смт..Велика Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області, за попередньою змовою між собою шляхом зривання голівок рослин соняшнику, що росли на вказаній земельній ділянці та які належать ОСОБА_5 та подальшого вибивання з них у два полімерні мішки насіння соняшнику, умисно, таємно, ОСОБА_6 повторно, викрали насіння соняшнику загальною вагою 41 кілограм, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 385-МТ від 20.09.2016р. складає 10,00грн. за один кілограм, на загальну суму 410,00грн., отримавши можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд, таким чином завдали ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ст.185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ст.185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 14 листопада 2016 року досягли угоди про примирення, підписали її на умовах того, що ОСОБА_6 беззастережно визнає обвинувачення в судовому провадженні; публічно вибачиться перед потерпілим ОСОБА_5 в судовому провадженні. Досягнута домовленість щодо призначення обвинуваченому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_5 14 листопада 2016 року досягли угоди про примирення, підписали її на умовах того, що ОСОБА_7 беззастережно визнає обвинувачення в судовому провадженні; публічно вибачиться перед потерпілим ОСОБА_5 в судовому провадженні. Досягнута домовленість щодо призначення обвинуваченому покарання у вигляді 1 року обмеження волі з застосуванням ст.75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням.
В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження та наслідки невиконання угоди.
Відповідно до ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним або обвинуваченим.
В ході судового засідання, обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, щиро розкаявся. Пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити угоду про примирення.
В ході судового засідання, обвинувачений ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, щиро розкаявся. Пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вибачилися перед ним публічно, відшкодували заподіяну шкоду, тому претензій будь-якого характеру до них не має. Зазначену угоду укладав добровільно, наслідки укладання та затвердження угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що угода про примирення між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 затвердженню не підлягає через недотримання вимог КК України та КПК України, оскільки узгоджене сторонами покарання не відповідає даним про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який притягався до кримінальної відповідальності за корисливий злочин, має непогашену судимість. Проти затвердження угоди між обвинуваченим ОСОБА_7 і потерпілим ОСОБА_5 не заперечує.
Захисник вважає, що є всі підстави для затвердження угод.
Суд переконався у добровільності укладення обвинуваченими та потерпілим угод про примирення, що угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. Умови угод відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для затвердження угод про примирення.
Встановлено, що сторони угоди повністю розуміють наслідки укладених угод, характер обвинувачення, вид покарання, права передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що угоди про примирення від 14.11.2016р. відповідають вимогам ст.468, 469, 471 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті. Вчинене кримінальне правопорушення відноситься до правопорушень середньої тяжкості.
ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягається вперше, має на утриманні двох малолітніх дітей, постійне місце роботи.
ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини,має непогашену судимість на момент вчинення злочину. Однак, на даний час він навчається в аграрному ліцеї, його співмешканка перебуває у стані вагітності, що підтверджено наданими документами.
Обвинувачені повністю визнали свою вину, щиро розкаялися, активно сприяли розкриттю злочину, повністю відшкодували заподіяну шкоду.
Тому суд вважає, що узгоджені вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і є необхідними для виправлення та перевиховання обвинувачених, відповідають вимогам і загальним засадам призначення покарання.
За таких обставин суд вважає, що угоди про примирення підлягають затвердженню.
В силу положень ст.75 ч.3 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, визначаються судом. Вказане знайшло своє підтвердження в узагальненні судової практики Вищого Спеціалізованого Суду України з питань кримінального провадження на підставі угод.
Керуючись ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд
Угоду про примирення від 14 листопада 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання за ст.185 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки згідно ч.1 ст.76 п.п.2-4 КК України, а саме:
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції.
Угоду про примирення від 14 листопада 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання за ст.185 ч.2 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки згідно ч.1 ст.76 п.п.2-3 КК України, а саме:
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
Речові докази два полімерні мішки знищити.
Вирок може бути оскаржено потерпілим, обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Херсонського апеляційного суду через місцевий суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку вручається негайно після його проголошення учасникам кримінального провадження.
СУДДЯ ОСОБА_9