Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

1 листопада 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0008849,

у с т а н о в и в :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 18.08.2016 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України і йому призначено покарання: за ч.2 ст.190 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України 6 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11.09.2012 року у виді позбавлення волі на строк 4 роки і за сукупністю вироків ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.
Також ОСОБА_3 визнано невинним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України по епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 шляхом обману (шахрайство) та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задоволено повністю, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь: ОСОБА_9 10 000 гривень майнової і 1 000 гривень моральної шкоди; ОСОБА_6 11 200 гривень майнової шкоди; ОСОБА_7 11 000 гривень майнової шкоди; ОСОБА_8 10 500 гривень майнової і 1 000 гривень моральної шкоди; ОСОБА_10 14 100 гривень майнової шкоди.

Цим же вироком ОСОБА_4 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

16.09.2016 року захисник ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким: визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11.09.2012 року у виді позбавлення волі на строк 4 роки і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Вирок щодо ОСОБА_4 ніким оскаржено не було.

Оскільки апеляційну скаргу було подано без додержання вимог ст.396 КПК України, а саме, вимоги про скасування вироку і ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції не узгоджувалися з положеннями ст.ст.407, 420 КПК України, а так само із змістом апеляційної скарги, в якій захисник оспорював вирок у частині визнання ОСОБА_3 винним за ч.2 ст.186 КК України і зазначав про необхідність скасування вироку в цій частині та закриття кримінального провадження, оскільки не доведено, що це кримінальне правопорушення вчинив обвинувачений, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.09.2016 року її залишено без руху і встановлено строк для усунення недоліків.
На виконання ухвали захисник 20.10.2016 року подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України скасувати, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п.3.ч.1 ст.284 КПК України, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
У решті захисник просить вирок суду першої інстанції змінити, призначивши ОСОБА_3 за ч.2 ст.190 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, і на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11.09.2012 року у виді позбавлення волі на строк 4 роки і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
Також захисник порушує питання про зарахування ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Захисник усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений суддею-доповідачем, є особою, яка мають право подати апеляційну скаргу, і підстави для повернення апеляційної скарги або відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.
А тому апеляційне провадження належить відкрити.
На підставі викладеного, керуючись ст.398 КПК України,

у х в а л и в :

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Надіслати учасникам судового провадження копії ухвали з копіями апеляційної скарги та інформацією про їхні права та обов`язки.
Встановити строк, протягом якого учасники судового провадження можуть подати заперечення на апеляційну скаргу, до 11 листопада 2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_1