Справа № 545/3149/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.09.2016 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представник потерпілого ТОВ «Бурат-Агро» ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, розлучений, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 03 серпня 2016 року близько 17 години шляхом вільного доступу зайшов на поле № НОМЕР_1 з ростучою кукурудзою сорту Монсанто Декальб, розташованого в с. Андріївка Полтавського району Полтавської області та належить ТОВ «Бурат-Агро», де виламав качани кукурудзи в кількості 65 штук та переніс їх до багажника свого автомобіля з метою відвезти до себе додому, але був затриманий працівниками служби охорони ТОВ «Бурат-Агро» до приїзду працівників поліції, та не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі. Сума збитків, спричинена ТОВ «Бурат-Агро» становить 731 грн. 25 коп.

30 серпня 2016 року в даному кримінальному провадженні між представником потерпілого ТОВ «Бурат-Агро» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч.1 ст.468 КПК України.

Відповідно до угоди про примирення представник потерпілого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, щодо узгодженого покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

Суд, перевіривши угоду, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, у силу ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадження щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 185 КК України, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає положенням ст.471 КПК України, оскільки містить дані про її сторони, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, перелік дій не пов`язаних з відшкодуванням шкоди які обвинувачений зобов`язаний вчинити, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення.

В угоді зазначені наслідки її укладення затвердження та невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України. Угода підписана сторонами із зазначенням дати.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілого зазначили, що угода про примирення укладена ними добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки укладання та затвердження угоди згідно ст.ст.473, 474, в тому числі щодо обмеження права на оскарження вироку, роз`яснені судом, їм зрозумілі. Обвинувачений також підтвердив суду, що вину в інкримінованому злочині визнає повністю.

З огляду на зазначене, враховуючи, що дії обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, відсутність передбачених ч.7 ст.474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди, оскільки її умови не суперечать інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, обвинувачений визнав свою винуватість, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирились, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Угоду від 30.08.2016 року по кримінальному провадженню №0001120 про примирення укладену між представником потерпілого ТОВ «Бурат-Агро» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним за ч. 3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.
До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1