Справа №459/1243/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0000624 стосовно обвинувачення ОСОБА_4 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Червонограда Львівської області, українки, громадянки України, не одруженої, не працюючої, з освітою середньою, раніше судимої: 15.12.2009 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст.309 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 04.12.2015 року цим же судом за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 850 грн., проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 в учиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі угоди про примирення від 22.04.2016 року,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 31.01.2016 року, близько 11:00 год., знаходячись у приміщенні кабінету завідуючої ДНЗ №19, що на вул. Мазепи, 10 в м. Червонограді, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрала з жіночої сумочки, належної ОСОБА_5 , гаманець, у якому знаходились грошові кошти у сумі 405 грн. В подальшому ОСОБА_4 мала намір вийти з приміщення кабінету завідуючої однак була помічена останньою та в подальшому, користуючись моментом відсутності ОСОБА_5 , викинула вищевказаний гаманець під батарею у зазначеному кабінеті. Внаслідок цього ОСОБА_4 не вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, тому злочин не був закінчений з причин, які не залежали від її волі.

Такі дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України.

22.04.2016 року між підозрюваною та потерпілою укладено угоду про примирення. Сторони узгодили покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк в один рік зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік.

Заслухавши сторін угоди, які просять затвердити укладену ними угоду, прокурора, який вважає, що відсутні підстави для відмови у затвердженні вищевказаної угоди, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та КК України, судом установлено наступне.

Правова кваліфікація злочину є правильною, дані про невідповідність угоди інтересам суспільства, порушення прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб відсутні. ОСОБА_4 повністю визнала свою вину в інкримінованому їй злочині. Сторони угоди примирилися. Немає підстав вважати, що укладення цієї угоди не було добровільним.

Зазначена угода містить відомості про роз`яснення сторонам наслідків її укладення та затвердження, передбачені статтею 473 КПК України.

Судом ураховано й те, що злочин, вчинений ОСОБА_4 належить до злочинів середньої тяжкості.

Вирішуючи питання про відповідність узгодженого сторонами виду та міри покарання обвинуваченому, судом ураховано: особу винної, яка не працює, є людиною середнього віку, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікар-психіатра не знаходиться, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з 2009 року з приводу наркотичної залежності, раніше судима, має невідбутне покарання за попереднім вироком.

Щире каяття у вчиненні злочину є обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 .

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Таким чином, ураховуючи відсутність установлених у ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, відповідність останньої іншим вимогам КПК України та КК України, суд доходить висновку про затвердження розглядуваної угоди про примирення.

Керуючись ст.ст. 374, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 22.04.2016 року, укладену між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком в 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_6 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Покарання у виді штрафу у сумі 850 грн., призначене вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 04.12.2015 року, слід виконувати самостійно.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вручити копію вироку сторонам угоди та прокуророві.

Головуючий: ОСОБА_1