Справа № 639/6433/16-к
Провадження № 1-в/639/1868/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2016 року Жовтневий суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, фактично проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 15.06.2011 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 17.04.2013 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. ст. 70, 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна про умовно- дострокове звільнення -
До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Харківській установі виконання покарань № 27 за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2013 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. ст. 70, 71 КК України у вигляді за ч. 1 ст. 309, ст.. 71 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, з заявою про умовно дострокове звільнення.
Зазначає, що має право на умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув належну для цього частину покарання, своєю поведінкою під час відбування покарання довів своє виправлення.
Під час судового засідання засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 підтримали внесене клопотання, просили суд прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення, посилаючись на той факт, що засуджений став на шлях виправлення, не знятих чи не погашених стягнень не має.
Крім того, засуджений ОСОБА_5 вказав, що при написанні клопотання ним було допущено описку та він просить застосувати до нього саме умовно-дострокове звільнення.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на відсутність правових підстав для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення у відношенні засудженого ОСОБА_5 , оскільки на даний час відсутні позитивні зміни у його поведінці та він не довів свого виправлення.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.04.2013 року ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ст.70, ст.71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.01.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.05.2012 по 29.05.2014 року в строк покарання, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Початок строку: 23.05.2012 року, кінець строку: 17.05.2018 року.

З наявної в матеріалах наданої до суду особової справи характеристики засудженого ОСОБА_5 встановлено, що за час тримання у Харківському слідчому ізоляторі він характеризувався негативно, мав 5 (п`ять) стягнень за порушення режиму тримання, які на даний час погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має, до праці не залучався.

З 16.05.2013 року засуджений ОСОБА_5 відбував покарання у Холодногірській виправній колонії №18. За час відбування покарання характеризувався негативно, порушував режим тримання, заохочень не мав.

Відповідно до ст.118 КВК України засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований на виробництві установи в цех №1 - різноробом, до праці ставиться посередньо. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, але при цьому потребує додаткового контролю. До виконання робіт з благоустрою території установи ставиться негативно.

Згідно ст.123 КВК України ОСОБА_5 приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться негативно. Підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю. За вироком має позов на суму 6877 грн., але не виплачував бо виконавчі листи до колонії не надходили. Вину у скоєному злочині визнав повністю.

Вимогами ч.2 ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ, суду слід ретельно з`ясовувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Судом враховується, що за час відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 6 разів застосовувались стягнення, які на даний час хоча і є погашеними, однак після цього засудженим не отримано жодного заходу заохочення.

Відповідно до характеристики, засуджений ОСОБА_5 хоча й був працевлаштований на виробництві установи в цех №1 - різноробом, однак до праці ставиться посередньо, до виконання робіт з благоустрою території установи ставиться негативно, тому суд приходить до висновку, що на даний час не є доведеним той факт, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, що є обов`язковою умовою для застосування вимог ст.81 КК України.

Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому клопотання ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційному суді Харківської області впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1