Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
11 липня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0000418 та № 0000026 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коритно Радивилівського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 11 травня 2016 року ОСОБА_5 09 жовтня 2015 року близько 10 год. 30 хв, знаходячись разом з своєю колишньою дружиною ОСОБА_8 на присадибній земельній ділянці на околиці села Хотин Радивилівського району Рівненської області, в процесі сварки, яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно наніс ОСОБА_8 кулаком правої руки два удари в обличчя та один удар в голову, від яких остання впала на землю. Продовжуючи свої злочинні дії обвинувачений завдав потерпілій ще один удар ногою в спину та п`ять ударів батогом по різних частинах тіла. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілою отримано тілесні ушкодження у вигляді ссадин в ділянці обличчя, ссадини в ділянці 2-4-5п правої кисті, тазу зліва, підшкірних гематом по передній поверхні лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

17 жовтня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, із застосуванням до потерпілої ОСОБА_9 фізичного насильства та з погрозами його застосування (насильства), яке не є небезпечним для життя та здоров`я останньої (фізичне на психологічне насильство), відкрито заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 в розмірі 1000 грн.

Крім того, 21 січня 2016 року близько 16.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись в будинку своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , що в с. Хотин Радивилівського району Рівненської області, умисно наніс ОСОБА_8 три удари кулаком правої руки в область обличчя, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу в ділянці носа та лівої орбіти.

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, і призначено покарання: за ч. 1 ст. 125 КК України 200 год. громадських робіт; за ч. 2 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , не заперечуючи доведеності своєї вини у вчинених за вказаних у вироку обставин злочинах та правильності кваліфікації дій, просить скасувати вирок з підстав призначення надто суворого покарання і з врахуванням його щирого розкаяння, активного сприяння у розкритті злочинів та відсутність претензій з боку потерпілих, постановити новий вирок, яким призначити покарання у вигляді 4 роки обмеження волі..

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в апеляційній скарзі самим апелянтом і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

При обранні покарання обвинуваченому суд, як видно з вироку, дотримався положень ст. 65 КК України щодо врахування ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що помякшують і обтяжують покарання, а також розяснень що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких, з урахуванням ступеня тяжкості злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму чи наркоманії, і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, та тим, які щиро розкаялися, сприяли розкриттю злочину і відшкодували завдані збитки, тощо.

Зокрема, врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 злочинів, які, згідно положень ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів та злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак, в силу ст. 89 КК України, вважається не судимим, негативно характеризується за місцем проживання, схильний до вживання спиртних напоїв, у зв`язку з чим перебуває з 07.12.2011 року на обліку в лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю ( т. 1 а.с. 107), неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності ( т. 1 а.с. 104), ряд обставин, які пом`якшують покарання, в тому числі, і щире каяття, думку потерпілих, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, і призначив ОСОБА_5 за скоєне мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, яке, з врахуванням обставин вчинених ОСОБА_5 злочинів, не можна вважати надто суворим, і яке, на думку колегії суддів, є необхідним для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

Переконливих доводів на користь твердження про невідповідність покарання, призначеного ОСОБА_5 , тяжкості вчинених ним злочинів та даним про його особу, а також інших пом`якшуючих обставин, які слугували б підставою для пом`якшення покарання, обвинуваченим в апеляційній скарзі та в його поясненнях не наведено, і при апеляційному розгляді не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим і підстав для його скасування чи зміни не вбачає.

Разом із тим, беручи до уваги положення Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яким внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід зарахувати його попереднє ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 04 квітня 2016 року до моменту проголошення ухвали.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Радивилівського районного суду Рівненської області від 11 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 04 квітня 2016 року по 11 липня 2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1