Справа № 296/920/16-к
Вирок
Іменем України
14 березня 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Житомира, гр-на України, з неповною середньою освітою, учень 9 класу ЗОШ № 14 зареєстр. АДРЕСА_1 , на даний час фактично прож. АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ст. 185 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 25 листопада 2015 року близько 12 години 30 хвилин перебував у квартирі АДРЕСА_3 в гостях у свого однокласника, ОСОБА_8 . В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у неповнолітнього ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, будучи впевненим в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 зайшов у спальню потерпілої, матері ОСОБА_8 - ОСОБА_5 та викрав належні їй золоті вироби, а саме: золотий хрестик вагою 2, 57 грами вартістю 1221 гривень та золотий ланцюжок вагою 8, 95 грами вартістю 4253 гривень, що знаходились у тумбочці біля ліжка.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив, тобто заволодів та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 5474 грн. 04 коп.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, а саме: золотий хрестик та золотий ланцюжок, які належали ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 5474 грн. 04 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та в судовому засіданні дав пояснення, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення.

Винуватість обвинуваченого повністю підтверджується :

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні показала, що факт викрадення в неї золотих виробів вона виявила наступного дня після того, як обвинувачений разом з іншими дітьми був у неї вдома;

- показаннями свідка ОСОБА_8 (сина потерпілої), який показав, що у вказаний в обвинуваченні день та час він перебував у будинку за місцем свого проживання разом із обвинуваченим та ОСОБА_9 . Після цього він із ОСОБА_10 вийшли з будинку до магазину, у будинку залишився наодинці обвинувачений. Про те, що у його матері був було викрадено золоті вироби він дізнався лише наступного дня;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в суді показав, що він з обвинуваченим по справі знайомий з дитинства. 25.11.2015 року обвинувачений його зустрів та попросив його, щоб він (свідок) здав до ломбарду золоті вироби, які він ніби-то знайшов у громадському транспорті. Прохання обвинуваченого він виконав, за що отримав від нього винагороду на 200 грн.;

- додатком до протоколу допиту потерпілої, з якого вбачається, що потерпіла надала органам досудового слідства фотографію із зображенням викрадених золотих виробів та подала докази щодо їх вартості;

- протоколом огляду місця події від 27.11.2015 року, з якого вбачається, що було оглянуто місце, з якого було викрадено золоті вироби, належні потерпілій;

- довідкою НБ України про вартість одного граму золота на момент вчинення злочину;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.01.2016 року, під час проведення якого обвинувачений за участю свого захисника на місці події показав та розказав про обставини викрадення ним золотих виробів у потерпілої, повністю підтвердивши фабулу обвинувачення.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ст. 185 ч.1 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час навчається, де характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є : вчинення злочину неповнолітнім, визнання вини, щире розкаяння у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі, не виявлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, з врахуванням положень Розділу КК, можливе лише за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

По справі заявлений цивільний позов ОСОБА_5 на суму 12960 грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди.

Розглядаючи вказаний цивільний позов, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоду було завдано не їхньої вини. Обов`язок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Вказаний позов у частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню на час постановлення вироку підлягає до задоволення лише на суму, що пред`явлена обвинуваченому у відповідному обвинувальному акті, а саме на суму 5474 грн. 04 коп., оскільки він підтверджується відповідними доказами.

В разі збільшення вартості викраденого майна, розмір цивільного позову може бути збільшений під час розгляду цивільного позову потерпілої до обвинуваченого шляхом звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у частині відшкодування моральної шкоди також підлягає частковому задоволенню, оскільки розмір відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, а також з обставин заподіяння самої шкоди.

На підставі викладеного розмір моральної шкоди на суму 5000 грн. суд вважає завищеною та оцінює її на суму 2000 грн.

Вказані суми підлягають стягненню з самого обвинуваченого, лише після встановлення неможливості стягнення з самого обвинуваченого органами ДВС України, може бути звернуто стягнення на батьків обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.ст. 102, 104 КК України, у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 п. 4 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, термін випробування встановити на один рік. Зобов`язати засудженого періодично з`являтись до органів кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 : 5474 грн. 04 коп. матеріальної та 2000 грн. 00 коп. моральної шкоди, а всього на суму сім тисяч чотириста сімдесят чотири грн. 04 коп.

В решті позов у частині стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення за його безпідставністю.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1