Справа № 639/5515/16-к
Провадження № 1-в/639/1764/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Холодногірською ВК №18 клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання звернувся засуджений ОСОБА_4 .
Засуджений мотивує клопотання тим, що він відбуває покарання у Холодногірській ВК №18, де працевлаштований у їдальні для засуджених, має одне заохочення та являється сиротою, судові витрати, призначені вироком суду має намір погасити відразу після умовно-дострокового звільнення, в зв`язку з чим просить застосувати ст. 81 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, надавши пояснення наведені вище.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, оскільки отримав лише одне заохочення на початку 2013 року, також прокурор зазначив, що ОСОБА_4 на теперішній час відбуває покарання за злочини, передбачені ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 309 КК України, які він вчинив під час іспитового строку.
Суд, вислухавши думку сторін, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали особової справи засудженого та матеріали судової справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий: 02.12.2009 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 18.03.2010 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки. Засуджений: 09.02.2012 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.02.2016 року ОСОБА_4 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 17.08.2011 року по 03.03.2012 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку 17.08.2011 року, кінець строку 02.03.2018 року.

На час звернення засудженого до суду з клопотанням ОСОБА_4 відбув відповідну частину 3/4 строку призначеного судом покарання.

Як вбачається з характеристики засудженого, ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 19.08.2011 року. За час тримання у Харківському слідчому ізоляторі режим тримання не порушував, характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав. З 15.03.2012 року відбуває покарання у Холодногірській ВК №18. Згідно ст. 118 КВК України працевлаштований до їдальні для засуджених посудомийником. До своїх обов`язків ставиться задовільно. Не приділяє належної уваги необхідності дбайливого ставлення до майн установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. За час відбування покарання в установі характеризується посередньо, стягнень не мав, з метою стимулювання правослухняної поведінки один раз заохочувався правами начальника установи. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До виконання законних вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. За характером спокійний, врівноважений. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує з ними рівні відносини. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Професія», «Подолання алкогольної та наркотичної залежності», до реалізації яких ставиться посередньо. У виконанні робіт з благоустрою установи не вбачає суспільної необхідності. Підтримує соціальні зв`язки з батьком, але зв`язки не стійкі. Вину у скоєнні злочину визнав повністю. Згідно вироку суду має позов у сумі 417 грн. за проведення експертиз, який не відшкодовує, виконавчі листи до установи не надходили.

Суд зазначає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Згідно матеріалів наданих до суду, до ОСОБА_4 застосовано одне заохочення начальником установи 28.01.2013 року. Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, за вчинення якого був засуджений ОСОБА_4 відноситься до тяжких умисних злочинів.

Таким чином, суд враховує тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_4 умисного тяжкого злочину та форму вини, а саме вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, значний строк невідбутого покарання, посередню характеристику, наявність заохочення, датованого 28.01.2013 року, відтак приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, оскільки наданими матеріалами не доведено виправлення засудженого на даний час, а тому суд вважає дане клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Згідно ч.6 ст.539 КПК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1