29.07.2016 Справа №607/1213/16-к
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 , за участю представник заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про скасування арешту майна квартири АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2016 року. Вважає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки відсутні вагомі підстави для його застосування, а лише є посилання на те, що начебто дана квартира набута внаслідок вчинення злочину, а не накладення арешту може призвести до вчинення дії відносно даної квартири щодо її відчуження чи передачі третім особам. Вказане твердження не відповідає дійсності так як предметом злочину відповідно до повідомлення про підозру, від 30.06.2016 року ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, зазначено, що останній начебто подав до реєстраційної служби ТМУЮ завідомо підроблені невідомою особою офіційні документи, які стали підставою для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Враховуючи дану статтю квартира не може бути і не є доказом чи предметом злочину, а санкція ч. 4 статті 358 КК України не передбачає конфіскації майна, а також дії які інкримінуються ОСОБА_6 , що він начебто їх вчинив не спричинили збитків. Тому просить суд скасувати накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому та просить його задовольнити, скасувати арешт майна квартири АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2016 року.
Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2016 року накладено арешт на майно, а саме - квартиру АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження та розпорядження нею ОСОБА_3 .
Накладаючи арешт, слідчий суддя виходив з того, що вказана квартира АДРЕСА_1 є предметом злочину та набута кримінально протиправним шляхом, накладення арешту необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні шляхом заборони відчуження та розпорядження нею ОСОБА_3 , оскільки невжиття такого заходу може негативно вплинути на дослідження усіх обставин даного кримінального правопорушення, повноту та всебічність розслідування кримінального провадження.
30 червня 2016 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Заявником ОСОБА_3 у клопотанні та його представником адвокатом ОСОБА_4 не наведено обставин, що можуть свідчити про відсутність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що квартира АДРЕСА_1 не є предметом злочину чи не набута кримінально протиправним шляхом, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та доказом у даному кримінальному провадженні у розумінні ст. 98 КПК України. Як підтверджено заявником ОСОБА_3 у клопотанні та представником заявника адвокатом ОСОБА_4 у судовому засіданні, ОСОБА_3 30 червня 2016 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358 КК України, де предметом кримінального правопорушення є саме квартира АДРЕСА_1 . Окрім того, заявником та його представником не доведено, що відсутня необхідність у збереженні речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Доводи заявника та його представника, що санкція ч. 4 ст. 358 КК України не передбачає конфіскації майна, та що дії ОСОБА_10 , не спричинили збитків, слідчий суддя оцінює критично з огляду на те, що згідно п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні якщо арешт майна накладається у випадках, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, тобто у випадках, коли арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником ОСОБА_3 у клопотанні та його представником ОСОБА_4 у судовому засіданні не наведено обставин, які підтверджують, що арешт майна накладено необгрунтовано, а тому клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту майна не підлягає до задоволення.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 14 березня 2016 року у справі №607/1213/16-к залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1