Справа № 1716/5321/2012
номер провадження 1/570/1/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2016 року
Рівненський районний суд Рівненської області в особі:
судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
його захисника адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Липова Долина Липоводолинського району Сумської області, українця, громадянина України, з вищою юридичною освітою, приватного адвоката, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.369, ч.1 ст.190 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 протягом травня-липня 2012 року в смт. Володимирець Рівненської області, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою підбурив його до передачі грошових коштів в якості хабара в сумі 19 985 грн. службовим особам прокуратури та суду, чим вчинив шахрайство та підбурювання до закінченого замаху на давання хабара службовій особі, яка займає відповідальне становище.
Злочини був скоєний за таких обставин.
ОСОБА_5 , будучи адвокатом та згідно свідоцтва № 711, виданого 18.12.2009 року Рівненською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, маючи право на заняття адвокатською діяльністю, зокрема, згідно вимог ст.5 Закону України Про адвокатуру на виконання своїх обов`язків відповідно до кримінально-процесуального законодавства у процесі дізнання та попереднього слідства, будучи згідно вимог ч.5 ст.44 КПК України допущеним до участі у кримінальній справі №5/54-12 по обвинуваченню неповнолітнього ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України в якості захисника ОСОБА_7 , протиправно використав свій статус адвоката та процесуальне становище захисника в особистих цілях.
Зокрема, в порушення вимог ст.7 ч.1 Закону України Про адвокатуру, яка передбачає обов`язок адвоката при здійсненні своїх професійних обов`язків неухильного додержуватись вимог чинного законодавства, використовувати всі передбачені законом засоби захисту прав і законних інтересів громадян та юридичних осіб і забороняє використання своїх повноважень на шкоду особі, в інтересах якої прийнято доручення, зловживаючи довірою до себе як адвоката та захисника, протягом травня-липня 2012 року в смт. Володимирець Рівненської області шляхом умовляння та переконання викликав впевненість у ОСОБА_4 - вітчима ОСОБА_7 у необхідності передачі для державного обвинувача у справі - старшого помічника прокурора Володимирецького району Рівненської області ОСОБА_8 хабара в сумі 4 000 грн., а також для голови Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_9 та невстановлених суддів апеляційного суду Рівненської області хабара в загальній сумі 8 000 доларів США, тобто для службових осіб, які, згідно п.2 Примітки до ст.368 КК України займають відповідальне становище. При цьому ОСОБА_5 , не маючи дійсного наміру передавати грошові кошти вказаним особам, переконав ОСОБА_4 у невідворотності призначення ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі у разі відмови передати грошові кошти, таким чином схилив його до давання хабара службовим особам, які займають відповідальне становище.
Так, в ході досудового слідства у кримінальній справі №5/54-12, порушеній по факту таємного викрадення з приміщення Антонівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області грошових коштів працівників установи, постановою слідчого СВ Володимирецького РВ УМВСУ в Рівненській області ОСОБА_10 від 08.05.2012 року адвоката ОСОБА_5 на підставі угоди про надання правової допомоги від 08.05.2012 року допущено до участі у справі в якості захисника підозрюваного ОСОБА_7 . За участь у справі в якості захисника та надання правової допомоги між ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_11 було досягнуто домовленість про винагороду - гонорар останнього в розмірі 2 000 грн., в рахунок чого ОСОБА_12 в той же день передав ОСОБА_5 кошти в сумі 1 500 грн. без отримання від нього жодних підтверджуючих документів.
При цьому тоді ж ОСОБА_5 висловив ОСОБА_4 протиправне твердження про необхідність передачі в подальшому для судді Володимирецького районного суду Рівненської області, яким вказана справа розглядатиметься по суті, хабара у вигляді грошових коштів в сумі 2 000 доларів США за винесення у справі вироку з призначенням ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі. При цьому ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_4 , що в разі відмови передати вказані кошти ОСОБА_7 буде засуджено з призначенням покарання у виді реального позбавлення волі.
В подальшому на початку червня 2012 року ОСОБА_5 переконав ОСОБА_4 в необхідності передачі державному обвинувачу у справі ОСОБА_8 хабара у виді грошових коштів в сумі 4 000 грн. за заняття нею позиції у справі щодо можливості призначення ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі.
ОСОБА_4 , будучи внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 впевненим у необхідності передачі вказаних грошових коштів для державного обвинувача у справі та у дійсному намірі ОСОБА_5 передати кошти, погодився на його протиправні вимоги. У зв`язку з цим ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_5 отримав 07.06.2012 року в смт. Володимирець Рівненської області грошові кошти в сумі 1 800 грн. та 08.06.2012 року в м. Рівне поблизу залізничного вокзалу грошові кошти в сумі 2 200 грн., що загалом становило 4 000 грн. для подальшої передачі їх ОСОБА_5 в якості хабара державному обвинувачу у справі - старшому помічнику прокурора Володимирецького району Рівненської області ОСОБА_8 за заняття нею позиції у кримінальній справі №5/54-12 щодо можливості призначення ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі. При цьому ОСОБА_5 дійсного наміру передавати вказані кошти не мав, а отримані кошти присвоїв та використав у власних потребах, у зв`язку з чим злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 .
В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, ОСОБА_5 орієнтовно в кінці червня 2012 року, точний час та місце досудовим слідством не встановлено, висловив ОСОБА_4 протиправне твердження про необхідність передачі голові Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_9 , в провадженні якої перебувала кримінальна справа №5/54-12 відносно ОСОБА_7 , хабара у виді грошових коштів в сумі 4 000 доларів США за винесення нею у справі вироку з призначенням ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а також необхідності передачі хабара у виді грошових коштів в сумі 4 000 доларів США невстановленим суддям апеляційного суду Рівненської області за залишення вказаного вироку в частині призначеного покарання без змін.
ОСОБА_5 в телефонній розмові висловив ОСОБА_4 протиправну вимогу про необхідність передачі вказаних коштів в сумі 8 000 доларів США для подальшої передачі їх ОСОБА_5 в якості хабара вказаним службовим особам в строк до 05.07.2012 року, тобто до чергового судового засідання у справі, призначеного на вказану дату. Під час зустрічі з ОСОБА_4 в м. Кузнецовськ Рівненської області ОСОБА_5 підтвердив вказані вимоги. При цьому ОСОБА_5 переконав ОСОБА_4 у необхідності передачі йому першої частини хабара в розмірі 4 000 доларів США для передачі судді ОСОБА_9 наступного дня до початку судового засідання у справі, а решти в сумі 4 000 доларів США для передачі суддям апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з дня винесення вироку.
Таким чином, ОСОБА_5 шляхом переконання та умовляння викликав у ОСОБА_4 впевненість у необхідності передачі коштів в якості хабара для вказаних суддів, тобто для службових осіб, які займають відповідне становище, чим схилив його до вчинення даного злочину.
ОСОБА_4 , будучи внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 впевненим у необхідності передачі вказаних грошових коштів в якості хабара в загальному розмірі 8 000 доларів США для вказаних службових осіб суду та у дійсному намірі ОСОБА_5 передати їм в подальшому вказані кошти в якості хабара, погодився на його протиправні вимоги.
У зв`язку з цим 05.07.2012 об 10 год. 11 хв. у приміщенні службового кабінету адвоката ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_5 отримав грошові кошти в сумі 2 000 доларів США, що становило еквівалент 15 985, 00 грн., під приводом їх подальшої передачі в якості хабара голові Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_9 за винесення у кримінальній справі №5/54-12 вироку з призначенням ОСОБА_7 покарання у виді штрафу. Вказані кошти були першою частиною хабара в загальному розмірі 8 000 доларів США, до давання якого для судді Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_9 та невстановлених суддів апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_5 схилив ОСОБА_4 .
Після отримання від ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 2 000 доларів США ОСОБА_5 було затримано працівниками правоохоронних органів, у зв`язку з чим злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 .
Одночасно ОСОБА_5 , будучи адвокатом, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою протиправного особистого збагачення, зловживаючи довірою ОСОБА_4 до себе як адвоката та захисника у кримінальній справі №5/54-12 відносно ОСОБА_7 , шляхом обману щодо свого наміру в подальшому передати грошові кошти в якості хабара 07.06.2012 року в смт. Володимирець Рівненської області заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 1 800 грн. та 08.06.2012 року поблизу залізничного вокзалу в м. Рівне заволодів його грошовими коштами в сумі 2 200 грн., а загалом в сумі 4 000 грн. під приводом їх подальшої передачі в якості хабара державному обвинувачу у справі - старшому помічнику прокурора Володимирецького району Рівненської області ОСОБА_8 за заняття нею позиції у кримінальній справі №5/54-12 щодо можливості призначення ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі. При цьому ОСОБА_5 дійсного наміру передавати отримані кошти не мав, та присвоїв їх для використання у власних потребах.
Продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном - грошовими коштами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 05.07.2012 о 10.11 год. у приміщенні свого службового кабінету за адресою: АДРЕСА_2 заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 2 000 доларів США, що становило еквівалент 15 985,00 грн., під приводом подальшої їх передачі в якості першої частини хабара голові Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_9 за винесення у кримінальній справі №5/54-12 вироку з призначенням ОСОБА_7 покарання у виді штрафу. При цьому ОСОБА_5 дійсного наміру передавати вказані кошти не мав, а отримані кошти присвоїв для використання їх у власних потребах. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 19 985 грн.
Підсудний свою вину: за ч.1 ст. 190 КК України визнав повністю, а за рештою пред`явленого обвинувачення вину не визнав і надав показання про те, що з 18.12.2009 року він є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність в основному в смт. Володимирець Рівненської області. В травні 2012 року в райвідділі міліції він зустрів ОСОБА_13 , який повідомив про необхідність обов`язкової участі адвоката у справі ОСОБА_7 . Він підійшов до обвинуваченого і його вітчима ОСОБА_4 , обговоривши в загальному умови. В той же день він з вітчимом оформили угоду про надання правової допомоги, згодом така ж угода була укладена і з матір`ю обвинуваченого, яка була визнана законним представником неповнолітнього обвинуваченого. При цьому усно вони домовились, що за його участь на стадії досудового слідства гонорар становитиме 4 000 грн. Вказана кримінальна справа перебувала в провадженні СВ Володимирецького РВ УМВСУ в Рівненській області. На підставі даної угоди ОСОБА_5 було допущено до участі у вказаній справі в якості захисника підозрюваного ОСОБА_7 . Під час досудового слідства ОСОБА_4 заплатив ОСОБА_5 гонорар в сумі 4 000 грн. двома частинами - по 1 800 грн. та 2 200 грн. Оскільки ОСОБА_7 інкримінувалося вчинення злочину під час іспитового строку, то ОСОБА_4 висловився про те, щоб призначене ОСОБА_7 покарання було не пов`язане з позбавленням волі. Вітчим неодноразово просив його все для цього зробити і зазначав, що питання про гроші не головне. Для цього особиста позиція ОСОБА_5 як захисника полягала в тому, що він, використовуючи ряд пом`якшуючих обставин, планував переконати суд (за умови доведеності вини) застосувати покарання у вигляді штрафу, яке виконується окремо від інших видів покарань, чи повторно звільнити підсудного від покарання з випробовуванням. Серед іншого ОСОБА_5 мав намір надати суду позитивні характеристики і використати інші пом`якшуючі обставини (щире каяття, відшкодування збитків потерпілим, вік неповнолітнього ОСОБА_7 ), в цьому напрямку він працював, про що повідомив ОСОБА_4 . Він неодноразово наголошував про необхідність отримання позитивних характеристик для використання їх як пом`якшуючу обставину, але вітчим такої характеристики не привіз. Також для цього адвокат спілкувався з потерпілими, щоб вони не наполягали на позбавленні ОСОБА_7 волі. Про чергову зустріч ОСОБА_5 домовився з ОСОБА_4 на 5 липня 2012 року перед судовим засіданням у вказаній кримінальній справі. 05.07.2012 о 10.00 год. ОСОБА_4 зайшов до службового кабінету ОСОБА_5 (вул. Соборна, 37, смт. Володимирець Рівненського району Рівненської області) та в ході розмови передав йому гонорар в сумі 2 000 доларів США, сказавши, що характеристики не взяв, і відразу ж вийшов з кабінету. Негайно за ним зайшли працівники міліції і повідомили, що він взяв хабар. В подальшому слідчим був проведений огляд, в ході якого вказані грошові кошти були вилучені. Ніякої реальної можливості розпорядитися цими коштами у нього не було, бо після виходу потерпілого ОСОБА_4 з кабінету через секунду вже забігли працівники міліції. Він поклав гроші в барсетку і збирався йти в судове засідання, по дорозі поговорити з ОСОБА_4 і визначитися з подальшими їх діями. Ніяких підтверджуючих документів про отримання гонорару він потерпілому не надавав. Вважає, що ОСОБА_4 необхідно притягнути до кримінальної відповідальності як організатора та підбурювача до дачі хабара, бо саме його незаконні дії призвели до порушення даної кримінальної справи, він вважає дії потерпілого провокацією хабара. Про запис їх розмов на диктофон ОСОБА_4 його не повідомляв. Також зазначив, що грошові кошти, які вилучили працівники міліції в нього в кабінеті не ті, що долучені до матеріалів кримінальної справи, оскільки потерпілий надавав пояснення про те, що грошові кошти йому повернули. Вважає, що при матеріалах справи перебувають зовсім інші грошові купюри.
Не дивлячись на невизнання підсудним своєї вини за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 369 КК України його вина у вчиненому підтверджується зібраними по справі доказами, дослідженими судом.
Так, у заяві ОСОБА_4 від 05.07.2012 року зазначено про підбурювання його адвокатом ОСОБА_5 до давання хабара службовим особам прокуратури та суду (т.1 а.с.5 ).
Як показав потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні, в ході досудового слідства між адвокатом ОСОБА_5 та дружиною потерпілого ОСОБА_14 була укладена угода, згідно якої ОСОБА_5 зобов`язався здійснювати захист ОСОБА_7 у кримінальній справі. Після підписання угоди ОСОБА_4 передав адвокату гроші в сумі 1 200 грн. за послуги, що він мав надавати, тобто в якості гонорару (винагороди), потім заплатив 800 грн. При цьому розмір гонорару ОСОБА_5 встановив в сумі 2 000 грн., на що ОСОБА_4 погодився. Також пізніше (08.05.2012 року) в смт. Володимирець ОСОБА_5 сказав, що якщо той хоче, щоб він щось робив і це дало позитивний результат, то додатково необхідно передати кошти в сумі 2 000 доларів США, щоб щось вирішувати в суді. В подальшому ОСОБА_4 ще кілька разів зустрічався з адвокатом ОСОБА_5 . Потерпілий записував всі розмови на диктофон «аби були на всякий випадок». Пізніше він передав цей диктофон працівникам міліції. Потерпілий не заперечував, щоб суд оголосив його показання, дані в ході проведення розслідування справи, оскільки він може не вказати на всі деталі через значний сплив часу. Оголошені покази підтримав в повному обсязі. Так, потерпілий вболівав за долю ОСОБА_7 щоб його не засудили до позбавлення волі, тому він був вимушений погодитись на пропозицію адвоката, який запевнював потерпілого, що лише в разі передачі хабара судді можна позитивно вирішити це питання, і ОСОБА_7 залишиться на волі. На початку червня ОСОБА_5 по телефону або при черговій зустрічі в смт. Володимирець Рівненської області сказав ОСОБА_4 , що йому необхідно передати прокурору (вже згодом під час судового розгляду ОСОБА_4 стало зрозуміло, що мова йшла про старшого помічника прокурора Володимирецького району Рівненської області ОСОБА_8 ) грошові кошти в сумі 4 000 грн. з метою позитивного вирішення питання щодо підтримання обвинувачення в суді, оскільки від позиції прокурора дуже багато залежить у справі. ОСОБА_4 вимушений був погодитись і передав ОСОБА_5 кошти у вказаному розмірі двома частинами: в смт. Володимирець Рівненської області в сумі 1 800 грн., і наступного дня 08.06.2012 року в м. Рівне поблизу залізничного вокзалу - в сумі 2 200 грн. В другій половині червня 2012 року під час розмов ОСОБА_5 (одна з них була телефонною, а одна відбулась в смт. Володимирець Рівненської області) кілька разів казав потерпілому, що за винесення вироку відносно ОСОБА_7 з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, судді необхідно передати грошові кошти вже в сумі 4 000 доларів США, а в іншому випадку ОСОБА_7 буде призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі (на той час вже було відомо, що справа розглядається головою Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_9 , тобто мова ОСОБА_5 велась саме про неї). ОСОБА_5 наполягав, що в разі отримання суддею хабара в сумі 4 000 доларів США нею буде гарантовано винесено вирок з призначенням покарання у виді штрафу, що дозволить ОСОБА_7 уникнути ув`язнення. 25 червня 2012 року після судового засідання у кримінальній справі відносно ОСОБА_7 . ОСОБА_5 сказав ОСОБА_4 , що ситуація дуже серйозна і ОСОБА_7 загрожує реальне позбавлення волі. Він наголосив, що уникнути цього можна лише давши хабара і суддям апеляційного суду, які будуть розглядати справу в апеляційній інстанції, оскільки прокуратура оскаржить м`який вирок. При цьому міра покарання залежить саме від суддів, а не від прокурора (прокуратури). ОСОБА_5 пояснив, що в апеляційному суді Рівненської області він про все домовився, оскільки в даній установі працює його знайомий на посаді судді, хто саме він не уточнював, але при цьому сказав, що необхідно зачекати до остаточного узгодження суми хабара з цією особою. На запитання ОСОБА_4 , наскільки обтяжливо буде для нього вирішення даного питання позитивно, ОСОБА_5 відповів, що йому необхідно готувати гроші для передачі їх в якості хабара судді ОСОБА_9 та суддям апеляційного суду Рівненської області орієнтовно в сумі 8 000 доларів США. Після явного здивування ОСОБА_4 . ОСОБА_5 наголосив, що про остаточну суму він повідомить йому пізніше - після узгодження з вказаними суддями. Наступного дня, 26 червня 2012 року, ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_4 на мобільний телефон та наголосив, що якщо він бажає, щоб ОСОБА_7 залишився на волі, то сума, яка ним була названа попереднього дня (тобто 8 000 доларів США), має бути обов`язково передана йому до 5 липня 2012 року до початку судового засідання. ОСОБА_4 пояснив, що не має можливості зібрати та передати в такий короткий термін таку суму, у зв`язку з чим ОСОБА_5 сказав, що до 10.30 год. 05.07.2012 він має передати йому як мінімум половину суми, тобто 4 000 доларів США, а решту - після винесення вироку та до направлення справи в апеляційний суд. 04.07.2012 року в м. Кузнецовськ Рівненської області ОСОБА_4 знову зустрівся з адвокатом ОСОБА_5 . Під час розмови той наголосив, що якщо ОСОБА_4 не хоче, щоб ОСОБА_7 засудили до реального позбавлення волі, то він має на 09 год. 30 хв. 05.07.2012 року принести ОСОБА_5 гроші в сумі 4 000 доларів США, які він передасть голові суду ОСОБА_9 . Після цього нею буде винесено вирок ОСОБА_7 з призначенням покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Іншу частину грошей в сумі 4 000 доларів США, які він має передати суддям апеляційного суду Рівненської області за залишення вироку в силі, ОСОБА_4 повинен довезти йому протягом 15 діб з моменту проголошення вироку. При цьому ОСОБА_5 сказав потерпілому, щоб він не затягував з передачею другої половини хабара, оскільки це в його інтересах передати дані кошти якомога швидше. Оскільки ОСОБА_4 бажав захистити свої інтереси та себе від можливих протиправних дій ОСОБА_5 , в тому числі мати підтвердження у спілкуванні з ОСОБА_5 в разі недосягнення ним обіцяних результатів у справі, то майже всі свої розмови під час зустрічей з ОСОБА_5 протягом червня-липня 2012 року він з власної ініціативи записував на свій диктофон марки Sапуо. Вимоги ОСОБА_5 щодо передачі хабарів працівникам прокуратури та суду він сприймав реально і на його протиправні вимоги погоджувався лише під страхом призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді реального позбавлення волі. Потерпілий побоювався, що якщо відмовить адвокату, то він негативно вплине на хід судового розгляду і ОСОБА_7 буде призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі, хоча ніхто на той час не міг стверджувати, що це справедлива міра покарання. Врешті, остаточно усвідомивши протиправність дій ОСОБА_5 , 05.07.2012 року вранці ОСОБА_4 звернувся із відповідною заявою до УБОЗ УМВСУ в Рівненській області. При цьому він видав вказаний диктофон із записами своїх розмов із ОСОБА_5 , диктофон відразу в присутності його та понятих був оглянутий працівниками УБОЗ, а наявні на ньому записи прослухано, про що складено протокол. Після цього працівники УБОЗ оглянули грошові кошти ОСОБА_4 в сумі 2 000 доларів США, які в нього вимагав ОСОБА_5 (названої ним суми в 4 000 доларів США потерпілий просто не зміг зібрати), при цьому кошти були помічені за допомогою спеціальних хімічних речовин у вигляді спрею та фломастеру. Гроші були повернуті ОСОБА_4 , після чого він разом з працівниками міліції поїхав в смт. Володимирець Рівненської області, де біля 10.00 год. зустрівся з ОСОБА_5 в його кабінеті. Під час розмови ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 кошти в сумі 2 000 доларів США, він їх взяв лівою рукою, перерахував та поклав в шкіряну сумочку на замку, що стояла в нього на столі. ОСОБА_5 запитав, чому так мало грошей, і кому саме він їх має нести - судді чи прокурору (хоча на той час мова про передачу коштів прокурору вже взагалі не йшла). Далі ОСОБА_5 сказав, що розділить кошти між кимось, а судове засідання буде перенесено, поки ОСОБА_4 не довезе ще 2 000 доларів США для судді ОСОБА_9 .
Допитана в якості свідка ОСОБА_14 дружина потерпілого і матір ОСОБА_7 підтвердила показання потерпілого ОСОБА_4 , в тому числі в частині необхідності передачі ним грошових коштів адвокату ОСОБА_5 як гонорар в розмірі 2 000 грн. Про всі інші витрати чоловік їй нічого не говорив, повідомляючи, що зробить все, щоб «син не сидів». Також зазначає, що окрім гонорару вони сплачували «неофіційні витрати», а саме грошові кошти в сумі 2000 доларів США. Потім чоловік сказав, що потрібна ще більша сума - 8000 доларів США. Він ці кошти хотів зібрати, а потім сказав, що не знає де такі гроші взяти. Свідок підтвердила, що чоловік всі розмови записував на диктофон, і деякі з них вона прослуховувала. Як їй було відомо, такі кошти збиралися чоловіком щоб передати захиснику в якості хабара.
Перевіривши та зіставивши показання потерпілого та свідків, які узгоджуються між собою суд вважає їх достовірними, а існуючі несуттєві неточності, на його думку, не є суперечностями, а індивідуальним викладенням обставин.
Показання потерпілого ОСОБА_4 про проведення ним записів розмов підтверджуються речовими доказами - диктофоном Sаnуо ІСR- FP600Б з картою пам`яті Тгаnsсеnd 80 SD НС 4 GВ, а також протоколом їх огляду та прослуховування від 05.07.2012 року. Протоколом огляду (т.1, а.с.6, 137) встановлено наявність на вказаному носієві інформації звукозаписів (фонограм) розмов не менше двох чоловіків з приводу передачі одним з них хабарів прокурору, судді місцевого суду та суддям апеляційного суду Рівненської області за призначення сину іншого із співрозмовників покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі. Згідно до висновків експертів №№2690/2691 від 06.08.2012 року за наслідками проведеної судової експертизи матеріалів та засобів відеозвукозапису підтверджено зміст вказаних розмов та належність відповідних висловлювань ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (т.1, а.с.119 ).
Однак суд не може покласти в основу обвинувачення зміст наявних звукозаписів, складені за результатами прослуховування процесуальні документи, оскільки ці звукозаписи були здобуті з порушенням діючого законодавства, а тому є недопустимими. Тому суд не приймає до уваги й складені за результатами прослуховування процесуальні документи, і висновок експертів №№2690/2691 від 06.08.2012 року за наслідками проведеної судової експертизи матеріалів та засобів відеозвукозапису.
Показання потерпілого ОСОБА_4 судом оцінюються як правдиві та достовірні, оскільки вони чіткі, послідовні і логічні та повністю підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_14 .
Протоколом про результати здійснення оперативно-технічних заходів від 09.07.2012 року з відповідними додатками - картами пам`яті МісгоSD Кingston 8 GB №195нт та SD Silicon Роwer 2 GB №196нт з матеріалами проведених оперативно-технічних заходів (т.1, а.с.99) зафіксовано розмову між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що відбулась 05.07.2012 року в приміщенні службового кабінету ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . В ході розмови ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2 000 доларів США під приводом їх подальшої передачі в якості хабара службовим особам прокуратури Володимирецького районного суду Рівненської області та апеляційного суду Рівненської області.
Протоколом огляду від 23.07.2012 року підтверджено наявність на карті пам`яті МісгоSD Кingston 8 GB №195нт з матеріалами ОТЗ відеозапису зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в ході якої останній передав йому предмет, схожий на грошові кошти в доларах США (т.1, а.с.100).
Висновками експертів №№2688/2689 від 06.08.2012 року (т.1, а.с.115) за наслідками проведеної експертизи матеріалів та засобів відеозвукозапису підтверджено наявність на карті пам`яті МісгоSD Кingston 8 GB №195нт з матеріалами ОТЗ звукозапису розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . При цьому висновками експертів повністю підтверджено зміст вказаного протоколу за результатами проведення оперативно-технічного заходу від 09.07.2012 року, належність викладених в ньому фраз ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , а також відсутність виявлених ознак монтажу.
При цьому встановлено наявність наступних фраз, які повністю узгоджуються з іншими частинами розмови та її загальним змістом (В - ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , *** - зміст фрази не вдалось встановити, ? - фраза непридатна для ідентифікації):
? - Ну, і?
В- Привіз, але не все.
Я- Скільки?
В- Дві привіз. Але обіцяли сьогодні, ну, кров з носа. Чесне слово обіцяли сьогодні...
Я- Розумієш, така сума. А кому *** із них первому давать, судді чи прокурору? Хто буде ***?
В- Я не знаю. Обіцяли... Не прийшло просто на рахунок. Я даже не знаю як... А треба було скільки?
Я- Я тобі казав *** в тебе є *** п`ятнадцять днів. Но сьогодні мені нада.
В- Шо будем робить?
Я- Та шо: назад ходу немає. Буду я проситься, а шо робить. Віть, а коли ти решту можеш привезти? Бо я вже не можу...
Я- То счас я піду в суд... І тоді мені тут буде проще. Ти до цього часу собереш всю касу...
В- Угу.
Я- І мені проще буде з ними говорить про те, шо ти не голословний. Согласєн?
В- Хорошо. Добренько.
Таким чином, добутими під час слідства доказами і показаннями самого ОСОБА_5 в якості підозрюваного повністю підтверджено факт одержання ним від ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 4 000 грн. двома частинами по 1 800 грн. та 2 200 грн. , а також коштів в сумі 2 000 доларів США. При цьому показання ОСОБА_5 про отримання ним вказаних грошових коштів від ОСОБА_4 в якості гонорару судом оцінюються критично, оскільки ним не можуть вважатись кошти, отримані для подальшої передачі в якості хабара; вони повністю спростовуються зібраними доказами, що вказує на те, що вони дані з метою уникнення від відповідальності та є неправдивими.
Згідно протоколу огляду, помітки та вручення грошових коштів (т.1 а.с.17) оглянуто грошові кошти ОСОБА_4 в сумі 2 000 доларів США купюрами номіналом 100 дол. США НК 26856820 С, НА 80303456 А, АВ 61759248 А, КС 94198884 А, АБ 48621709 А, НЕ 04462571 В, КС 05216037 А, КН 49813113 А, КН 49813198 А, КН 49813172 А, КН 49813173 А, КН 49813197 А, КН 49813192 А, КН 49813191 А, КН 49813162 А, КН 49813161 А, КН 49813169 А, КН 49813168 А, КН 49813171 А, КН 49813170 А. При цьому всі купюри помічено за допомогою спеціальних хімічних речовин - спецпрепарату "Промінь-1" та люмінесцентного фломастера, а також взято зразки цих речовин. Вказані грошові кошти надані ОСОБА_4 для передачі ОСОБА_5 .
Дані грошові кошти були оглянуті в судовому засіданні. При цьому були звірені їх серії та номери, які співпали з серіями і номерами на купюрах при їх огляді, помітці та врученні грошових коштів потерпілому (т.1 а.с.17). А тому показання ОСОБА_5 про те, що вручені ОСОБА_4 грошові кошти і вилучені в подальшому грошові кошти в ОСОБА_5 і грошові кошти, що перебувають при матеріалах кримінальної справи як речові докази не одні і ті ж не заслуговують на увагу. Такі твердження підсудного були повністю спростовані в ході розгляду справи.
Згідно до протоколу огляду місця події від 05.07.2012 року підтверджено виявлення та вилучення даних грошових купюр в сумці ОСОБА_5 у його службовому кабінеті адвоката за адресою: вул. Соборна, 37, смт. Володимирець Рівненської області. При освітленні вказаних купюр лампою з ультрафіолетовим випромінюванням виявлено явні сліди нашарування люмінесцентних речовин яскравого жовто-зеленого та блакитного кольорів (у вигляді напису хабар). При освітленні вказаною лампою рук ОСОБА_5 на них виявлено нашарування речовини, яка має люмінесценцію яскравого жовто-зеленого кольору. В ході огляду зроблено та вилучено змиви з рук ОСОБА_5 .
Висновком експерта №366 від 24.07.2012 року за наслідками проведеної експертизи спеціальних хімічних речовин встановлено, що на вказаних грошових купюрах, тампонах із змивами з пальців та внутрішніх поверхонь долонь лівої та правої рук ОСОБА_5 виявлено нашарування речовини, яка в УФ-променях має люмінесценцію яскравого жовто-зеленого кольору та має спільну групову належність з речовиною на тампоні із зразком речовини спецпрепарату Промінь-1. Також на лицевій стороні вказаних грошових купюр виявлено нашарування речовини з люмінесценцією блакитного кольору у вигляді напису ХАБАР, яка має спільну родову належність з речовиною на аркуші паперу із зразком речовини люмінесцентного фломастера (т.1 а.с.147).
В судовому засіданні були оголошені показання свідка ОСОБА_9 - голови Володимирецького районного суду Рівненської області, яка повністю заперечила свою обізнаність з діями ОСОБА_5 щодо отримання коштів від ОСОБА_4 для подальшої передачі їх в якості хабара, а також свій намір отримати від нього грошові кошти в подальшому (т.1, а.с.76). Аналогічні показання щодо себе та інших осіб дала свідок ОСОБА_8 - старший прокурор прокуратури Володимирецького району Рівненської області (т.1, а.с.79), показання якої були оголошені в судовому засіданні. Жодних доказів, які б спростовували показання даних свідків в цій частині ні в ході досудового слідства, ні в ході розгляду справи не здобуто.
Викладене повністю підтверджує відсутність у ОСОБА_5 умислу на передачу отриманих від ОСОБА_4 грошових коштів для службових прокуратури та суду, що свідчить про обман ОСОБА_4 зі сторони ОСОБА_5 щодо мети отримання від нього грошових коштів та про наявність у вказаних діях ОСОБА_5 корисливих мотиву та мети.
Кваліфікація та повноваження підсудного як захисника в кримінальній справі №5/54-12 відносно ОСОБА_7 підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_16 ; свідоцтвом про право зайняття адвокатською діяльністю №711 від 18.12.2009 року, виданим Рівненською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури ОСОБА_5 (т.1, а.с.33), угодою про надання правової допомоги (т.1, а.с.46), належним чином завіреною копією постанови про допуск захисника до участі у кримінальній справі (т.1, а.с. 47).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 дав показання про те, що у вказаний вище період він працював начальником СВ Володимирецького РВ УМВС України в Рівненській області. Він роз`яснював як неповнолітньому ОСОБА_7 , так і його законному представнику про те, що в даному випадку участь захисника у справі є обов`язковою. Потерпілий натякав на те, що йому потрібен позитивний результат при розгляді справи в суді. Якраз в приміщенні Володимирецького РВ УМВС України в Рівненській області перебував ОСОБА_17 , і свідок повідомив потерпілого що він може укласти з цим адвокатом угоду, і вести з ним розмову в правовому полі. Свідок чув розмову про те, що адвокат визначив свій гонорар в сумі 2000 грн.
Свідок ОСОБА_18 дав суду показання про те, що протягом травня-червня 2012 року надходила інформація про те, що ОСОБА_17 роз`яснював своїм клієнтам про те, що для позитивного вирішення їх справ у суді слід дати хабар. 04.07.2012 року була заведена оперативно-розшукова справа, а 05.07.2012 року до них звернувся потерпілий ОСОБА_19 щодо неправомірних дій підсудного. Він надав свої грошові кошти, які були помічені, про що були складені відповідні процесуальні документи. Після вилучення грошових коштів у ОСОБА_20 ті були оглянуті, долучені до справи в якості речових доказів. При проведенні процесуальних дій були дотримані вимоги чинного законодавства.
Аналізуючи наявні докази суд приходить до висновку, що винуватість підсудного у вчинених кримінальних правопорушеннях за пред`явленим обвинуваченням знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні і підтверджується показаннями свідків, а також доводиться в повному обсязі матеріалами кримінальної справи, які не суперечать один одному, співвідносяться між собою, узгоджуються в деталях і доповнюють один одного. Суд оцінює зібрані по справі і представлені докази відносними, допустимими, достовірними і достатніми для правильного вирішення справи по суті, у зв`язку з чим вважає можливим покласти їх в основу вироку (за виключенням тих, що визнані недопустимими, про що йшлося вище). Доказів, які спростовують вину ОСОБА_20 у вчиненні вказаних злочинів в ході розслідування справи не здобуто.
Невизнання підсудним своєї винуватості в інкримінованому злочині за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 369 КК України та незгоду його захисника з пред`явленим обвинуваченням суд розцінює як обраний спосіб захисту та бажання уникнути підсудним кримінальної відповідальності за вчинене.
Таким чином судом встановлено, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.369 КК України, тобто підбурювання до закінченого замаху на давання хабара службовій особі, яка займає відповідальне становище; та ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).
Така кваліфікація узгоджується з позицією, яка була висловлена в ухвалі судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 26.03.2015 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/44268869).
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження чи позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів справи, злочин за ч. 1 ст. 190 КК України був вчинений в травні-липні 2012 року. Санкція даної статті Закону передбачає покарання, в тому числі, у виді обмеження волі. А тому підсудного за ч.1 ст. 190 КК України слід звільнити від кримінальної відповідальності, оскільки минуло більше трьох років з дня вчинення ним даного злочину.
При обранні виду і визначенні міри покарання підсудному суд враховує що злочин за ч.4 ст.369 КК України згідно ст.12 КК України є тяжким; враховується особа підсудного, який за місцем проживання та за місцем роботи (у сфері професійної діяльності) характеризується позитивно, є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, має на утриманні неповнолітню дитину. Суд дійшов висновку, що у підсудного немає установки на антигромадську чи в подальшому на протиправну поведінку, а тому його виправлення та перевиховання можливе в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку органів кримінально-виконавчої системи. Крім того враховуючи, що за попереднім вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 22.07.2013 року ОСОБА_5 було призначене покарання із застосуванням ст. 75 КК України; і цей вирок був скасований не з причин м`якості призначеного покарання (ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 27.01.2014 року), то при постановленні нового вироку суд не може погіршити становище обвинуваченого. У зв`язку з цим додаткове покарання у вигляді конфіскації майна не може мати місце.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання підсудного не встановлені.
Судові витрати по справі відсутні.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст.81 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.323, 324, 328 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого:
- ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.369 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна;
- ч.1 ст.190 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на три роки.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання за ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.369 КК України, встановивши іспитовий строк терміном три роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:
- зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
В строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати термін його затримання як підозрюваного у вчиненні злочину з 05 липня 2012 року по 13 липня 2012 року.
Запобіжний хід щодо підсудного ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.
Речові докази по справі:
- грошові кошти в сумі 2 000 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США: НК 26856820 С, НА 80303456 А, АВ 61759248 А, КС 94198884 А, АБ 48621709 А, НЕ 04462571 В, КС 05216037 А, КН 49813113 А, КН 49813198 А, КН 49813172 А, КН 49813173 А, КН 49813197 А, КН 49813192 А, КН 49813191 А, КН 49813162 А, КН 49813161 А, КН 49813169 А, КН 49813168 А, КН 49813171 А, КН 49813170 А., які передано на відповідальне зберігання до Філії АТ Укрексімбанк у м. Рівне (т. 1, а.с.152, 153, 155) - повернути власнику ОСОБА_4 ;
- диктофон Sаnуо ІСR- FP600Б з картою пам`яті Тгаnsсеnd 80 SD НС 4 GВ, в опечатаному вигляді зберігаються при кримінальній справі (т.1, а.с.137) - повернути власнику ОСОБА_4 ;
- марлеві тампони із змивами з рук ОСОБА_5 , зразки спецпрепарату Промінь-1 та люмінесцентного фломастера, які зберігаються при кримінальній справі (т.1, а.с. 152) - знищити.
Зняти арешт з майна ОСОБА_5 - автомобіля Мегсеdеs-Веns 220, державний номерний знак НОМЕР_1 (т.1, а.с.239, 241).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1