Справа № 609/185/15-к
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" липня 2016 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ кримінальне провадження № 0000032, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 30 січня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 07 березня 2012 року, близько 16 год. 30 хв., розпиваючи спиртні напої разом із ОСОБА_5 , жителем м.Шумськ вул.. Українська 52/19, у приміщенні кафе бару «Міраж», що розташований у м.Шумськ по вул.. Чирянка, побачив грошові кошти в сумі 4000 дол.США, які останній дістав із внутрішньої кишені своєї куртки та положив на стіл, за яким вони сиділи. У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошей у ОСОБА_5 , з яким він разом розпивав спиртні напої.

Реалізовуючи свій злочинний намір 07 березня 2012 року близько 16 год 30хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні кабінки кафе бару «Міраж», скориставшись безпорадним станом ОСОБА_5 , який на той час перебував у стані сильного алкогольного сп`ягніння та заснув за столом, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і він не буде помічений сторонніми особами, з корисливих мотивів та з корисливою метою усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, самовільно, без дозволу власника, таємно викрав зі столу грошові кошти в сумі 4000 дол. США, що в перерахунку на національну валюту станом на 07 березня 2012 року становило 32200 грн.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4000 дол. США, що в перерахунку на національну валюту станом на 07 березня 2012 року становило 32200 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України за ознакою: таємне викрадення чужого майна, крадіжка і суд вважає, що його дії органами досудового слідства кваліфіковані вірно.

Обвинувачений вину у кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 07 березня 2012 року при спільному розпиванні спиртних напоїв із ОСОБА_5 викрав у останнього 4000 дол.США. Станом на даний час він повернув потерпілому суму боргу 2500 дол.США, а тому просив суд його суворо не карати, а обрати міру покарання, яка не пов`язана з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив слова обвинуваченого та просив суд обрати йому міру покарання не пов`язану з позбавленням волі, оскільки між ними дійсно існує домовленість щодо повернення залишку боргу.

Приймаючи до уваги повне визнання вини обвинуваченим та з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, судом ухвалене рішення про недоцільність дослідження інших доказів кримінального провадження, попередньо роз`яснивши учасникам положення ст. 349 КПК України, які погодилися з подальшим розглядом справи за правилами, передбаченими згаданою статтею.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.ст. 65,66,67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його вік, те, що останній щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, частково відшкодував завдані збитки, потерпілий просить суд проявити гуманність та суворо не карати обвинуваченого, позитивно характеризується по місцю проживання як обставини, що пом`якшують покарання.

Вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння суд враховує, як обставину, що обтяжує покарання.

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України доведена повністю.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливі без ізоляції від суспільства, а тому, обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції вміненої статті, звільнивши від призначеного покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України. Суд також вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого обмеження, передбачені п.2,3 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_3 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 371,373,374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому за даною статтею покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 ( два ) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням на строк 1 ( один ) рік шість місяців.

На підставі п.2,3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекція про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів через Шумський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1