Справа № 159/819/16-к Провадження №11-кп/773/405/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.289 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Володимир-Волинський, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, непрацюючого, неодруженого, судимого:

вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2015 року призначено ОСОБА_9 покарання:

- за ч.1ст.185КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік,

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки,

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки;

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано не відбуту частину покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2015 року, за сукупністю вироків визначено ОСОБА_9 остаточне покарання 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено попередню тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 02.01.2016р.

Зараховано ОСОБА_9 в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 02.01.2016р. до дня набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_9 в дохід держави судові витрати в розмірі 263 (двісті шістдесят три) грн. 88 коп.

Переглянувши справу в порядку апеляційного провадження, апеляційний суд, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно вироку суду ОСОБА_9 визнаний винним за те, що 01.01.2016р., біля 01 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно проник з метою незаконного заволодіння транспортним засобом в подвір`я будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав скутер марки «Хонда Діо-27», без номерних знаків, вартістю 4000 грн., що належав гр. ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду відносно його підзахисного змінити, дії ОСОБА_9 кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України та призначити мінімальне покарання в межах санкції даної статті. Вважає, що вирок суду незаконним, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що судом безпідставно відхилено його клопотання щодо призначення додаткової судової автотоваризнавчої експертизи, не встановлена дійсна вартість скутера, помилково вказана судом кваліфікуюча ознака, як проникнення на подвір`я будинку, де проживає потерпіла, не враховано, що потерпіла не має жодних претензій до його підзахисного.

Заслухавши суддю доповідача, думку захисника обвинуваченого , який підтримав свою апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечив апеляцію захисту, перевіривши доводи наведені у скарзі, матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція не підлягає до задоволення з таких підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у незаконному проникненні з метою заволодіння транспортним засобом на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , відповідає обставинам, з`ясованими судом, встановленими під час кримінального провадження, підтвердженими перевіреними у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку, є обґрунтованими та вірно кваліфіковано його дії судом за ч.2 ст.289 КК України.
Посилання захисника в своїй апеляції на те, що суд безпідставно вказав кваліфікуючу ознаку, як проникнення на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , не знайшло свого підтвердження при перегляді вироку в апеляційному порядку.
Під незаконним заволодінням транспортним засобом, вчиненим з проникненням у приміщення чи інше сховище, слід розуміти таємне чи відкрите вторгнення у приміщення чи інше сховище, у які особа не має легального доступу, або без дозволу, або отриманим шляхом, із наміром вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом будь-яким способом.
Судом першої інстанції було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 проник на огороджену частину подвір`я будинку АДРЕСА_2 з метою незаконного заволодіння скутера марки «Хонда Діо-27», що підтверджується протоколом огляду місця події від 02.01.2016р.(а.с.36), показаннями потерпілої та обвинуваченого.
Твердження захисника про те, що суд безпідставно відхилив клопотання про призначення додаткової судової автотоваризнавчої експертизи скутера, який, на думку захисту, ОСОБА_9 викрав як металобрухт, що був технічно непридатний для руху, не береться до уваги судом.
З ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2016р. вбачається, що захисник обвинуваченого заявляв клопотання про призначення судово-технічної експертизи, яке суд задовольнив і призначив її (а.с.88) та згідно висновку експертизи скутер є транспортним засобом та придатний до експлуатації (а.с.93-94). Вартість скутера була встановлена з показань потерпілої ОСОБА_10 та сумнівів у суду не викликала.
З пояснень обвинуваченого та протоколу проведення слідчого експерименту від 04.01.2016р. встановлено, що ОСОБА_9 після викрадення скутера, завівши його, приїхав на ньому до м.Ковеля, де по дорозі був затриманий працівниками міліції (а.с.55-57).
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, вину у скоєному визнав.
Згідно до ст.66 КК України, до обставин, які пом`якшують покарання, суд відніс щире каяття обвинуваченого, активне сприяння в розкритті злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд першої інстанції вірно врахував, що ОСОБА_9 судимий за злочини проти власності, в період відбуття іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, його молодий вік, що виховувався без батька, посередні характеристики з місця навчання та проживання, і призначив йому мінімальне покарання в межах санкції даної статті та у відповідності до ч.1 ст.71 КК України частково приєднав не відбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2015р. та за сукупністю вироків визначив обвинуваченому остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, яке є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Призначене покарання ОСОБА_9 відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.
Підстав для скасування вироку з зазначених в апеляції мотивів, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2016 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: