АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/4707/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1203/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.289 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - - ОСОБА_2 ,
суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - - ОСОБА_6 ,
захисника - - ОСОБА_7
обвинуваченого - - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційні скарги прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 січня 2016 року у відношенні ОСОБА_8 за ч.2 ст. 289 КК України ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.01.2016 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Харківської області, Балаклійського району, смт Червоний Донець, громадянин України, неодружений, офіційно не працюючий, освіта середня спеціальна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
08.06.2007 року Балаклійським районним судом Харківської області, за ч.3 ст.185 КК України, засуджений до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
17.04.2008 року Балаклійським районним судом Харківської області, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, 71 КК України, до 5 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі постанови Прилукського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.02.2011р., звільнений умовно-достроково 03.03.2011 року, на невідбутий строк 2 роки 12 днів;
19.11.2011 року Прилукським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185,71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 29.03.2014 року за відбуттям строку покарання,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за корисливий злочин, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знов скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, на початку березня 2015 року в денний час, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, скористався відсутністю спостереження за ним з боку ОСОБА_9 та третіх осіб, з метою подальшої реалізації свого злочинного наміру, з кишені куртки останнього, яка знаходилась в кімнаті, викрав ключі від замку запалення автомобіля «Nissan Almera» д/н НОМЕР_1 , який, згідно технічного паспорту транспортного засобу належить ОСОБА_10 , але перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_9 ..
Після чого, 19.03.2015 року приблизно о 02.00 годині, ОСОБА_8 з метою реалізації свого злочинного наміру, підійшов до припаркованого біля будинку №6 по вул. Зерновій в м. Харкові, автомобілю «Nissan Almera» д/н НОМЕР_1 , та, скориставшись раніше викраденими ключами від вказаного транспортного засобу, незаконно заволодів ним, протиправно вилучивши даний транспортний засіб з володіння та користування потерпілого ОСОБА_9 всупереч його волі, в подальшому переміщуючи вказаний автомобіль «Nissan Almera» д/н НОМЕР_1 вулицями м. Харкова до 24.03.2015року, коли даний автомобіль був виявлений працівниками міліції за адресою - м. Харків, пров. Мовчанівський, 6. Таким чином, ОСОБА_8 , діючи повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме - автомобілем «Nissan Almera» д/н НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_9 , вартістю, згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №64 від 27.03.2015року - 159 295 гривень.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_11 подана на нього апеляційна скарга, в якій він просить вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.01.2016 року скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Суд призначаючи ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, яке може бути призначене за даною статтею, хоча і не вийшов за межі санкції статті, але призначив покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі ОСОБА_8 , а саме суд неповною мірою врахував, що ОСОБА_8 , скоїв умисний тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, ніде не працює, раніше неодноразово судимий, що свідчить про його суспільну небезпечність.
Вказані обставини свідчать про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення та неможливість його виправлення за умови призначення йому покарання у вигляді п`яти років п`яти місяців позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі з доповненнями просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження у відношенні нього на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений зазначив, що районний суд не дослідив в повному обсязі обставин скоєння злочину, докази по справі, не взяв до уваги його покази та покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтверджують його алібі. Обвинувачений, посилаючись на вказаних свідків наполягає, що автомобіль перемістив з місця паркування раніше незнайомий ОСОБА_8 чоловік, який забрав у нього ключі від автомобіля, в той час коли ОСОБА_8 знаходився у стані алкогольного сп`яніння в кафе. Потім ОСОБА_8 просив свідка ОСОБА_12 перегнати автомобіль потерпілого ближче до кафе , що і було зроблено. Обвинувачений заперечує свій намір щодо незаконного заволодіння автотранспортним засобом і наполягає на своїй непричетності к скоєнню злочину , оскільки він лише викрав ключі запалювання у потерпілого , якими скористались інші особи.
Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу; пояснення захисника , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу подану прокурором , який приймав участь в суді першої інстанції; вивчивши матеріали справи , колегія суддів , вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції шляхом допиту обвинуваченого; потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 ; вивченням письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, у тому числі: протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, об`єктивними висновками судово-дактилоскопічної експертизи, протоколом проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченого з застосуванням відеофіксаціїї , повно та всебічно встановив фактичні обставини справи і винність ОСОБА_8 в незаконному заволодінні транспортним засобом вчиненим повторно.
В мотивувальній частині вироку суд навів переконливі докази вини ОСОБА_8 в незаконному заволодінні транспортним засобом потерпілого ОСОБА_9 , розкрив їх зміст та дав їм належну оцінку, з якою колегія суддів погоджується (а.с.49-53 т.2) .
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , що суд не взяв до уваги пояснення обвинуваченого про свою непричетність до скоєння угону не відповідають дійсності . Згідно вироку, суд навів пояснення обвинуваченого в повному обсязі і надав їм обґрунтовану критичну оцінку з якою колегія суддів погоджується , оскільки вони спростовуються комплексом взаємоузгоджених та проаналізованих судом першої інстанції доказів докладно наведених у вироку, повторне відтворення яких в ухвалі не має сенсу. (а.с.53 т.2) .
Пояснення свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на які посилається обвинувачений також у повному обсязі докладно наведені та проаналізовані судом першої інстанції у вироку . Зміст пояснень цих та інших свідків тільки підтверджує , що ОСОБА_8 незаконно користувався автомобілем потерпілого, надавав його в користування інших осіб, оскільки створив у оточуючих впевненість , що викрадене авто належить йому (а.с.50-51 т.2).
При цьому колегія суддів враховує, що використання автомобіля потерпілого іншими особами окрім обвинуваченого не впливає на кваліфікацію його дій, оскільки було несвідомим внаслідок обману з боку ОСОБА_8 .
За таких обставин ,колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого необґрунтованими і підстав для її задоволення не вбачає.
Посилання прокурора на м`якість призначеного судом покарання також не є обґрунтованим, оскільки, суд призначив покарання з дотриманням вимог ст. 65 КК України, а саме в повному обсязі врахував тяжкість скоєного злочину та дані про особу обвинуваченого; відсутність обставин що пом`якшують покарання та наявність обставини що обтяжує покарання у виді рецидиву злочинів, і визначив покарання яке є необхідним та до статнім для виправлення ОСОБА_8 та запобігання скоєння ним нових злочинів.
Посилання прокурора на те, що обвинувачений ніде не працює, скоїв тяжкий корисливий злочин і має непогашені судимості є формальним і недостатнім для того , щоб вважати призначене судом першої інстанції покарання у виді 5 років 5 місяців реального позбавлення волі явно несправедливим через м`якість.
Отже підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів також не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 та обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирокКомінтернівського районного суду м. Харкова від 27 січня 2016 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -