У Х В А Л А

02.03.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 191 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000244 від 20.06.2014 року,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення повторної судово почеркознавчої експертизи для усунення неповноти, неясності і суперечливості висновку від 25.11.2014 року.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 підтримала клопотання.
Прокурор ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 з підстав його необґрунтованості та зазначив, що по даній справі було проведено судово технічну та почеркознавчу експерти висновок якої є повним та обґрунтованим, підстав для проведення потворної експертизи не вбачає.
Представник потерпілого ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 .
Заслухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для зясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для зясування питань права.
Відповідно до ч.1 ст.332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
В матеріалах справи міститься висновок експертів Вінницького відділення Київського науково дослідного інституту судових експертиз №1747/1748/14-21 від 25.11.2014 року за результатами проведення судово технічної та почеркознавчої експертизи у матеріалах кримінального провадження № 0000244, відповідно до висновку якої підпис від імені ОСОБА_3 в накладній №РФ-0053068 від 24.03.2014 року в графі «Отримав» - виконаний самим ОСОБА_3 .
Обгрунтованих доказів того, що експерт не дослідив всіх документів, або не в повній мірі вони були досліджені, як то передбачає інструкція ні захисником, ні обвинуваченим не надано. Суд не приймає твердження обвинуваченого ОСОБА_3 що експертиза проведена на дослідженні копії документів, які містяться в матеріалах кримінального проводження, так як це спростовується постановою від 03.10.2014 року про визнання речовим доказом та про приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу оригіналів документів про працевлаштуванню ОСОБА_3 на п`яти аркушах, які в судовому засіданні судом дослідженні та на яких є відмітка, що дані документи є зразками для проведення експертизи.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_7 пояснила, що перший зразок в експертизі з договору про повну матеріальну відповідальність, другий зразок заява про прийняття на роботу ОСОБА_3 , третій зразок експериментальний зразок та останній зразок корінець повістки. Крім того зазначила, що зразки обираються експертом за співпадаючими ознаками на її розсуд та вважає експертизу повною та зрозумілою.
Судом встановлено, що проведена експертиза сумнівів у суду не викликає, підстав повторного проведення експертизи не вбачається, висновки експертизи викладені в зрозумілій формі, а сумніви обвинуваченого та захисника щодо обгрунтованості та достовірності доказів суд розцінює, як підставу для затягування процесу розгляду справи.
В клопотанні обвинуваченого ОСОБА_3 питання, які не були поставлені на вирішення проведеної експертизи, що є предметом не повторної, а додаткової експертизи, а саме: в якому положенні сидячи чи стоячи виконаний підпис у накладній, особа якої статті виконала рукописний текст, до якої групи за віком належить виконавець рукописного тексту, чи усі представлені на експертизу зразки підпису виконані одною особою. Однак, враховуючи висновок експерта, що підпис від імені ОСОБА_3 в накладній №РФ-0053068 від 24.03.2014 року в графі «Отримав» - виконаний самим ОСОБА_3 , суд не вбачає підстав для проведення додаткової експертизи.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Таким чином, з урахуванням вимог статті 85 КПК України, відповідно до якої визначається належність доказів, а саме те, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні чи інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 .
Враховуючи зазначене та наявне в матеріалах справи висновок експерта № 1747/1748/14-21 від 25.11.2014 року, судом не вбачається підстав для проведення повторної судово - почеркознавчої експертизи та в клопотанні обвинуваченого слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 242, 332 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про призначення повторної судово почеркознавчої експертизи відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя