Справа № 558/196/16-к
номер провадження 1-кп/558/13/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року смт. Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 10.02.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Боремель Демидівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вільно володіючого українською мовою, освіта повна загальна середня, непрацюючого, неодруженого, у відповідності до ст.89 Кримінального кодексу України, раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В :
10 лютого 2016 року біля 01 години ночі ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 , умисно,усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взяв зі столу кухонний ніж та із значною силою наніс ОСОБА_4 не менше восьми ударів лезом ножа в область обличчя, шиї та грудної клітки. В подальшому, коли ОСОБА_4 відвернувся у сторону та спробував ухилитися від ударів, ОСОБА_5 , продовжуючи свої дії на досягнення мети у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , наніс йому ще п`ять ударів ножем в спину.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді множинних різаних ран на голові, спині, саден на пальцях кистей рук, лівому стегні, гематоми в ділянці лівого ока та проникаючого колото-різаного ушкодження лівої половини грудної клітки, яке ускладнилося гемопневмотораксом. Проникаюче колото різане ушкодження лівої половини грудної клітки, згідно п.2.1.3.к. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень(Наказ №6 Міністерства здоров`я України від 17.01.1995 року) за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

У відповідності до норм ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, суд з`ясував думку сторони обвинувачення та сторони захисту, інших учасників судового провадження щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження. Суд визнав за необхідне дослідити всі докази та обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, а саме допитати обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідити долучені до матеріалів кримінального провадження речові докази, документи та висновки експертів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся та показав, що ввечері 9 лютого 2016 року вечеряв та вживав спиртне в кафе «Замок» в селищі Демидівка із ОСОБА_7 . Коли вони разом з ОСОБА_8 йшли додому, то зустріли ОСОБА_9 . ОСОБА_4 та ОСОБА_10 залишилися розмовляти на дорозі, а ОСОБА_5 пішов додому, а саме в домогосподарство ОСОБА_11 , яке знаходиться по АДРЕСА_1 . В даному будинку ОСОБА_5 знімає кімнату та постійно проживає. Потім, ОСОБА_4 прийшов в будинок та розпивав спиртні напої з ОСОБА_12 . ОСОБА_5 ліг спати і коли проснувся, то чув, що господарка будинку ОСОБА_13 викликала працівників поліції.

Через де-який, ОСОБА_5 , перебуваючи у своїй кімнаті з ОСОБА_10 , почув, що ОСОБА_4 знову прийшов у будинок і з кимось сперечався. ОСОБА_5 взяв дерев`яну ніжку від стільця і вставив її поміж ручки замка. При цьому, ОСОБА_5 взяв зі стола кухонного ножа та став біля дверей. Коли ОСОБА_4 силою відкрив двері та зайшов у кімнату, ОСОБА_5 почав наносити йому удари ножем в обличчя. Він не може сказати, яку кількість ударів ножем він наніс потерпілому, але пам`ятає, що коли ОСОБА_4 приліг від його ударів грудьми на ліжку, то він наніс йому удар ножем в спину. Після цього, ОСОБА_5 потягнув ОСОБА_4 через сусіднє домогосподарство на дорогу. ОСОБА_5 , спочатку хотів кинути потерпілого в колодязь, але ОСОБА_14 сказала цього не робити. В цей момент ОСОБА_5 побачивши, що по дорозі їде швидка допомога, сховався. В подальшому він бачив, як швидка забрала ОСОБА_5 у лікарню. Потім ОСОБА_5 положив кухонний ніж, яким наносив ОСОБА_4 удари, у поліетиленовий пакет і сховав його біля кафе «Світанок».

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав позов заявлений прокурором в інтересах Демидівської районної лікарні Рівненської області, просить суворо не карати його за вчинений злочин, вилучений під час досудового слідства одяг повернути йому.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що в ніч з 9 на 10 лютого 2016 року прийшов у домогосподарство ОСОБА_11 , яке знаходиться по АДРЕСА_1 . У будинок він прийшов, щоби віддати мобільний телефон ОСОБА_15 . Вхідні двері у будинок були відкриті. Двері у кімнату, де знаходився ОСОБА_5 були закриті, але коли він шарпнув їх із силою, то вони відкрилися. В кімнаті горіло світло. ОСОБА_5 почав наносити йому удари ножем в обличчя та в спину. ОСОБА_4 просив його витягнути ножа з тіла та викликати швидку допомогу, але почув як ОСОБА_5 сказав, що хай доходить. Також, ОСОБА_4 чув, як ОСОБА_5 говорив, що його треба кинути в криницю, але ОСОБА_14 сказала цього не робити.

ОСОБА_4 також пояснив суду, що під час конфлікту він нікому не погрожував, в лікарню його доставила швидка допомога. В той день, зі слів потерпілого, він вживав спиртні напої в кількості ста грам. ОСОБА_4 вважає, що в разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, його треба покарати згідно закону. Також, потерпілий просить повернути вилучений у нього під час досудового слідства одяг.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що з обвинуваченим та потерпілим знаходиться на даний момент у нормальних відносинах. В ніч з 9 на 10 лютого 2016 року ОСОБА_4 прийшов у домогосподарство її матері ОСОБА_11 , яке знаходиться по АДРЕСА_1 . В будинку були ОСОБА_16 , її брат ОСОБА_17 та ОСОБА_5 , з яким вона знаходилася у кімнаті. Детально всі події тієї ночі ОСОБА_10 згадати не може, так як була у нетверезому стані. Вона пам`ятає, що ОСОБА_4 із силою відкрив двері до кімнати, яка була закрита. Вона бачила, що ОСОБА_5 взяв ножа і почав наносити ним удари ОСОБА_4 в обличчя та спину. В подальшому ОСОБА_5 висунув ОСОБА_4 на дорогу і його забрала швидка допомога, яка в той момент проїзджала по дорозі.

Допитана як свідок ОСОБА_11 суду показала, що з обвинуваченим та потерпілим знаходиться на даний момент у нормальних відносинах. Про те, що ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 в ніч з 9 на 10 лютого 2016 року, їй стало відомо вранці слідуючого дня від працівників поліції. Напередодні ввечері, ОСОБА_4 з її сином ОСОБА_17 вживали спиртне. Так як ОСОБА_4 виражався нецензурною лайкою до її дочки ОСОБА_10 , то вона викликала працівників поліції, які забрали його з будинку. Коли вона спала, то біля 12 години ночі чула, як хтось стукав у двері будинку. Вранці ОСОБА_13 побачила, що защіпка у дверях кімнати вирвана,а матрас та постіль зі слідами крові були сховані у погребі. У розмові, ОСОБА_5 сказав їй, що він один раз вдарив ОСОБА_4 ножем, але яким саме, вона сказати не може.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що з обвинуваченим та потерпілим знаходиться на даний момент у нормальних відносинах. ОСОБА_16 пояснив, що він не був очевидцем спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . При цьому свідок показав, що ввечері 9 лютого 2016 року розпивав спиртні напої в домогосподарстві ОСОБА_11 , яке знаходиться по АДРЕСА_1 . В той вечір в будинку він бачив ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Допитавши обвинуваченого, потерпілого та свідків, дослідивши документи, речові докази та висновки експертів, з`ясувавши інші питання, що вирішуються при ухваленні вироку, суд вважає доведеною у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України,- умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до письмового витягу з кримінального провадження №0000027, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2016 року було внесено відомості про те, що в Демидівську центральну районну лікарню Рівненської області о 02 годині 05 хвилин 10 лютого 2016 року був доставлений громадянин ОСОБА_4 з множинними різаними ранами голови, шиї, тулуба. Дані тілесні ушкодження, зі слів ОСОБА_4 , йому спричинив під час суперечки ОСОБА_5 . Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена за ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України (а.с.26,том №1).

10.02.2016 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся до Демидівського відділення поліції із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , який спричинив йому численні ножові поранення голови та тулуба (а.с.9).

При проведенні слідчого експерименту з підозрюваним, ОСОБА_5 відтворив обставини спричинення ним кухонним ножем тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 біля 01 години ночі 10 лютого 2016 року в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_5 підтвердив та особисто показав на статисту, яким саме чином він наніс удар кухонним ножем ОСОБА_4 у спину, що підтверджується ілюстративною фототаблицею, долученою до даної слідчої дії (а.с.242-247 том №2).

Під час проведення слідчих експериментів із потерпілим ОСОБА_4 , свідком ОСОБА_10 щодо обставин кримінального правопорушення, як потерпілий так і свідок ОСОБА_10 шляхом відтворення дій, підтвердили свої показання щодо нанесення обвинуваченим ОСОБА_5 кухонним ножем тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 біля 01 години ночі 10 лютого 2016 року в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 (а.с.179-203 том №2). При цьому, свідок ОСОБА_10 особисто показала на тілі статиста область спини, з якої у потерпілого ОСОБА_4 стирчав кухонний ніж, що підтверджується ілюстративною фототаблицею до протоколу слідчого експерименту. Встановлені під час проведення слідчих експериментів фактичні обставини щодо вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, не суперечать показанням потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_10 , які вони надали суду під час розгляду справи.

Також, відповідно до висновку експерта №76 від 19.04.2016 року за результатами проведеної додаткової судово-медичної експертизи по даному кримінальному провадженню, тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран на голові, шиї, спині зліва і справа, що виявлені у ОСОБА_4 могли виникнути за обставин, на які вказав підозрюваний ОСОБА_5 в ході проведення із ним слідчого експерименту 14.04.2016 року. При цьому, судово-медичний експерт вказує на наявність на спині у потерпілого ОСОБА_4 чотирьох ран. Виявлені у ОСОБА_4 колото-різані та різані рани на голові, шиї, спині могли бути нанесені за обставин, на які вказали потерпілий та свідок ОСОБА_10 у ході проведення з ними слідчих експериментів 30.03.2016 року (а.с.250-252 том №2).

Із дослідженного судом протоколу огляду місця події, який проведений з 09 години 10 хвилин до 12 години 40 хвилин 10.02.2016 року, встановлено, що у кімнатах приватного будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_11 , було виявлено та вилучено зішкріби, зрізи тканини, дві наволочки з нашаруваннями речовини бурого кольору. Згідно висновку експерта №2.2.-68/16 від 28.03.2016 року, за результатами проведеної судово-імунологічної експертизи по даному кримінальному провадженню, на вилучених зішкрібах, наволочках виявлено кров людини, походження якої від ОСОБА_4 не виключається ( а. с. 12-19, 89-100, том №2).

Крім того, під час вищевказаного огляду від 10.02.2016 року приватного будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_11 , було вилучено штани, сорочку та кофту. В даному одязі, зі слів ОСОБА_5 , він був одягнений з 09.02.2016 року по 10.02.2016 рік. Згідно висновку експерта №2.2.-67/16 від 28.03.2016 року, за результатами проведеної судово-імунологічної експертизи по даному кримінальному провадженню, на вилучених штанах, сорочці та кофті виявлено кров людини, походження якої від ОСОБА_4 не виключається. Походження виявленої крові від ОСОБА_5 виключається (а.с.11-19,114-118 том №2.)

Під час огляду місця події, проведеного з 21 години 30 хвилин до 21 години 55 хвилин 10.02.2016 року, на узбіччі проїжджої частини вулиці Замкової в селищі Демидівка Рівненської області було виявлено синій поліетиленовий кульок, в якому знаходився ніж. Згідно висновку експерта №2.2.-65/16 від 21.03.2016 року, за результатами проведеної судово-імунологічної експертизи по даному кримінальному провадженню, на ножі було виявлено кров, видова належність якої не встановлена, у зв`язку з недостатністю кількості білків. Відповідно до висновків експертів №1.2076/16 від 21.03.2016 року та №1.3-218/16 від 17.03.2016 року, даний ніж холодною зброєю не являється, є різновидом ножів господарсько-побутового призначення. На поверхні вилученого ножа слідів рук не виявлено. (а.с.30-33,123-127,131-135,140-149 том №2).

Під час проведення огляду місця події від 25.03.2016 року, потерпілим ОСОБА_4 було добровільно видано слідчому шкіряну куртку чорного кольору, двоє спортивних штанів чорного кольору та кофту чорного кольору, в яких він був одягнений 10.02.2016 року в будинку ОСОБА_13 на момент спричинення йому тілесних ушкоджень. Згідно висновків експертів №2.2-66/16 від 23.03.2016 року, №68-мк від 18.04.2016 року на вилученому у потерпілого одязі виявлено кров людини, походження якої від ОСОБА_4 не виключається. На матеріалі куртки (шкірі) виявлено п`ять колото-різаних пошкоджень:два у верхній чверті спинки зліва, одне у верхній третині спинки справа, одне у нижній третині спинки зліва, одне у нижній чверті спинки справа. На тканині светра виявлені п`ять колото різаних пошкоджень:два у верхній чверті переда зліва, одне у нижній третині спинки справа, одне у нижній третині спинки зліва, одне у нижній чверті спинки зліва.Дані колото різані пошкодження виникли внаслідок семи травматичних дій плоским, одностороннє загостреним, колюче-ріжучим травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа та могли виникнути внаслідок травматичної дії клинком ножа, вилученого на узбіччі проїжджої частини вулиці Замкової в селищі Демидівка Рівненської області під час огляду місця події, проведеного з 21 години 30 хвилин до 21 години 55 хвилин 10.02.2016 року (а.с.30-33,37-47,105-109,170-174 том №2).

Судом оглянуті речові докази по справі, в тому числі і ніж, вилучений під час досудового розслідування на узбіччі проїжджої частини вулиці Замкової в селищі Демидівка Рівненської області час огляду місця події, проведеного з 21 години 30 хвилин до 21 години 55 хвилин 10.02.2016 року. Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що саме цим ножем він спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 (а.с.30-33,175,176 том №2).

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №29 від 15.02.2016 року, у потерпілого ОСОБА_4 виявлено проникаюче колото різане поранення лівої половини грудної клітки, яке ускладнилося гемопневмотораксом, множинні різані рани на голові, шиї, спині, садна на пальцях кистей рук, лівому стегні, гематома в ділянці лівого ока. Проникаюче колото-різане ушкодження лівої половини грудної клітки, згідно п.2.1.3.к «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»(Наказ №6 Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995 року), за критерієм небезпеки для життя має ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Ушкодження у вигляді саден на лівому стегні і руках, гематома в ділянці лівого ока є результатом дії тупих предметів, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»(Наказ №6 Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995 року), мають ознаки легких. Тяжкість кожного із різаних ушкоджень експерт встановити не може, так як в медичних документах детально не описана їхня характеристика(глибина). Як правило, такі ушкодження є легкими, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Усі вказані тілесні ушкодження можуть відповідати строку 10 лютого 2016 року. Колото-різані і різані рани є результатом дії колючо-ріжучого предмета, могли бути завдані ножем. Ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_4 , не є характерними для самовільного падіння на тверду поверхню чи виступаючі предмети. Виходячи із записів історії хвороби, із тілом потерпілого близько тринадцяти разів контактував колючо-ріжучий предмет і близько трьох разів тупий предмет (а.с.83,84 том №2)

Під час судового розгляду справи, в порядку норм ст.356 Кримінального процесуального кодексу України, був допитаний судово-медичний експерт ОСОБА_20 щодо роз`яснення наданого ним висновку експерта №29 від 15.02.2016 року. Експерт показав, що виявлене у потерпілого ОСОБА_4 проникаюче колото-різане ушкодження лівої половини грудної клітки, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Згідно до протоколу освідування обвинуваченого ОСОБА_5 від 23.02.2016 року,проведеного за участю лікаря, на його тілі не виявлено будь-яких слідів кримінального правопорушення (а.с.72 том №2). Дані обставини свідчать про відсутність зі сторони потерпілого ОСОБА_4 віктимних (протиправних, провокуючих) дій до обвинуваченого ОСОБА_5 , які б обумовлювали його поведінку щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України, підтверджується і іншими дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Дослідженні судом вищевказані докази сторонами кримінального провадження та потерпілим не оспорювалися та є такими, що зібрані у відповідності до вимог діючого кримінального процесуального кодексу та підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України.

Під час судового розгляду, до матеріалів кримінального провадження було долучено та оглянуто кольорові фотографії, які надані потерпілим ОСОБА_4 . Дані фотографії, на думку потерпілого, підтверджують обставини спричинення йому обвинуваченим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень (а.с.43 том №3). Суд вважає, що надані потерпілим ОСОБА_4 документи (кольорові фотографії) у відповідності до ст.86 Кримінального процесуального кодексу України є недопустими доказами, так як отриманні в порушення порядку, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, у відповідності з ч.1 ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 злочин, відноситься до категорії тяжких.

Дослідженні судом вирок Демидівського районного суду Рівненської області від 21.10.2013 року, вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 21.03.2014 року, ухвала Демидівського районного суду від 21.10.2015 року письмове повідомлення посадових осіб кримінально-виконавчої інспекції, письмову вимогу до управління інформаційно аналітичного забезпечення ГУНП у Рівненській області від 25.02.2016 року вказують на те, що ОСОБА_5 , у відповідності до ст.89 Кримінального кодексу України, є таким, що немає судимостей за вищевказаними вироками судів ( а.с.208-215,217-221 том №2)

Обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений 26.04.2016 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 був звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить злочину та виконає покладені на нього обов`язки (а.с.60 том №3).

Відповідно до письмового висновку медичної комісії лікарів Демидівської центральної районної лікарні Рівненської області №55 від 23.02.2016 року, ОСОБА_5 є працездатним, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на профілактичному обліку у нарколога. Захворювань у ОСОБА_5 не виявлено (а.с.216 том №2).

За місцем реєстрації проживання в селі Боремель Демидівського району Рівненської області, обвинувачений ОСОБА_5 характеризується як особа, що не приймає участі в громадському житті села, за характером запальний, у введенні домашнього господарства участі не приймає. Скарг та зауважень відносно ОСОБА_5 до Боремельської сільської Ради Демидівського району не надходило (а.с.207, 222-225 том №2)

Судом досліджено копію протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 18.04.2016 року відносно ОСОБА_5 (а.с.226 том №2).

Суд приходить до висновку, що дослідженні обставини у копії протоколу по факту вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, у відповідності до ст.88 Кримінального процесуального кодексу України, є недопустимими доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та не підтверджують належними доказами його риси характеру як конкретної особи.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ч.1 ст.66 Кримінального кодексу України, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно висновку №4 від 10.02.2016 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння , станом на 9 годину ранку 10.02.2016 року, обвинувачений ОСОБА_5 знаходився у нетверезому стані (а.с.204 том №2). Обставини вчинення ОСОБА_5 злочину в стані сп`яніння, підтверджуються і іншими доказами, дослідженими під розгляду справи по суті, а саме допитом свідка ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_13 .

Таким чином, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , у відповідності до пункту 13 ч.1 ст. 67 Кримінального кодексу України, суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд керується вимогами ч.ч.1,2 ст.65 Кримінального кодексу України про те, що особі , яка вчинила злочин, призначається покарання у межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин і дане покарання має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання та інші фактичні обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_5 , для виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити покарання у межах санкції частини 1 статті 121 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 судимий 26.04.2016 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 був звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Даний злочин ОСОБА_5 було вчинено 28 лютого 2016 року (а.с.60 том №3). Злочин, передбачений ч.1 ст. 121 Кримінального кодексу України, був вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 10 лютого 2016 року. Таким чином,суд робить висновок про те, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , необхідно керуватися ст.70 Кримінального кодексу України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000027 за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, відносно ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не застосовувалися запобіжні заходи.

Під час судового розгляду кримінального провадження, його учасники не заявляли письмових клопотань, у відповідності до ст.ст. 176, 177, 184 Кримінального процесуального кодексу України щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу. Згідно до ч.4 ст.184 Кримінального процесуального кодексу України, застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання. При цьому, суд бере до уваги досліджену ухвалу слідчого судді Демидівського районного суду Рівненської області ОСОБА_21 про те, що 05.08.2016 року відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб до 1 жовтня 2016 року.

Судом було досліджено довідки судових експертів Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України про витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні в сумі 5 369 гривень 96 копійок (а.с.88,104,113,122,131,139).

Відповідно до ч.2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У відповідності до ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України, прокурором у кримінальному провадженні, пред`явлено позов в інтересах держави про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь Демидівської районної центральної лікарні Рівненської області витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 на загальну суму 4 180 гривень 25 копійок.

Згідно до ч.1 ст.129 Кримінального процесуального кодексу України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Суд вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Норми ч.1 статті 1206 Цивільного кодексу України зобов`язують особу, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Затверджений постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року «Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», встановлює механізм визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць на утримання лікувального закладу, за виключенням витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт та придбання інвентаря та обладнання.

Відповідно до письмового повідомлення посадових осіб Демидівської центральної районної лікарні Рівненської області №415 від 21.03.2016 року, ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у реанімаційному хірургічному відділенні даного медичного закладу з 10 лютого 2016 року по 24 лютого 2016 року (14 ліжко-днів). Сума витрат лікарні становить 4 180 гривень 25 копійк. Дані кошти були витрачені на оплату праці з нарахуваннями, на харчування, на засоби медичного призначення та інші господарсько-комунальні потреби /а.с.6 том №3/.

Таким чином, суд робить висновок про те, що обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 від вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, проведено у відповідності із чинним законодавством України та встановленим порядком.

Норми ч.3 ст.1206 Цивільного кодексу України вказують на те, що якщо лікування потерпілого від злочину проводилося закладом охорони здоров`я, що є у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню речовими доказами по справі були визнані частини скла та деревини, уламки скла, зрізи тканини з матрасів, зрізи із скатертини, зішкріби зі стін із слідами речовини бурого кольору, зовні схожі на кров, лівий черевик чорного кольору, дві наволочки з подушок, чорна в`язана шапка, бірюзова та білі сорочки, сині спортивні штани, сіро-синій светер зі слідами речовини, схожої на кров, синій поліетиленовий пакет, кухонний ніж,чорна шкіряна куртка, спортивні штани чорно-синього кольору, спортивні штани чорного кольору, гольф чорного кольору.

Відповідно до ч.9 ст.100 Кримінального процесуального кодексу України, майно, яке було об`єктом кримінального правопорушення повертається законним володільцям, а яке немає ніякої цінності знищується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371,373-374 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст. 65, 66, 67, 70,121 Кримінального кодексу України, -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

Керуючись ст.70 Кримінального кодексу України, вважаючи на те, що ОСОБА_5 був засуджений 26.04.2016 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України до чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 Кримінального кодексу України, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк шість років.

До вступу обвинувального вироку в законну силу до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжні заходи не застосовувати.

Початком строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 вважати дату звернення обвинувального вироку до виконання.

Позов прокурора в інтересах держави в особі Демидівської центральної районної лікарні Рівненської області до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення витрат закладу охорони здоров`я за стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь Демидівської центральної районної лікарні Рівненської області (р/р 9962 в ГУДВСУ у Рівненській області МФО 833017 ) грошові кошти в сумі 4 180 ( чотири тисячі сто вісімдесят) гривень 25( копійок), які були витрачені даним медичним закладом на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експертів в сумі 5 369( п`ять тисяч триста шістдесят дев`ять гривень) 96 (дев`яносто шість) копійок

Речові докази по справі, а саме: спортивні штани синього кольору на резинці, сорочку з короткими рукавами бірюзового кольору, кофту сіро-синього кольору з написом «Nike» повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

Речові докази по справі, а саме: шкіряну куртку чорного кольору, двоє спортивних штанів чорного кольору, кофту чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Речові докази по справі, а саме: частини скла та деревини, уламки скла, зрізи тканини з матрасів, зрізи із скатертини, зішкріби зі стін із слідами речовини бурого кольору, лівий черевик чорного кольору, дві наволочки з подушок, синій поліетиленовий пакет, кухонний ніж знищити.

Вирок може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку, не пізніше наступного дня після ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1