У Х В А Л А
29 серпня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина
України, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, та призначити нове підготовче засідання у даному кримінальному провадженні у суді першої інстанції.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2016 року обвинувальний акт, яким ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення за ч. 4 ст. 187 КК України, повернуто прокурору.
Обгрунтовуючи свої вимоги, прокурор звертає увагу суду на те, що фактичні обставини і формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладені в повному обсязі. Він стверджує, що в обвинувальному акті вказані механізм нанесення тілесних ушкоджень, а саме заподіяння ОСОБА_5 потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тілесних ушкоджень із застосуванням ножа, та локалізація цих ушкоджень проникаюче колоте різане поранення живота, різана рана лівого передпліччя у ОСОБА_8 та рубці на підборідді в центрі, по середній поверхні шиї в нижній третині, тильній поверхні правого передпліччя в середній третині, зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині у ОСОБА_9 .
Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 заподіяв потерпілим тілесні ушкодження з метою заволодіння їх майном, що, на думку апелянта, свідчить про наявність корисливого мотиву в обвинуваченого.
Прокурор звертає увагу на те, що суд першої інстанції, зазначаючи в своїй ухвалі про неможливість визначення мотиву дій обвинуваченого щодо потерпілої ОСОБА_9 та про неможливість у разі визнання особи винуватою дотримання вимог п. 2 ч. 3 ст. 371 КПК України, фактично зробив висновок щодо доведеності вини ОСОБА_5 , чим вийшов за межі своїх повноважень, оскільки вивчення обвинувального акта повинне відбуватись на стадії судового розгляду після його оголошення прокурором.
З огляду на викладене, прокурор вважає, що висновки суду про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків не ґрунтуються на законі, а тому просить ухвалу суду скасувати та призначити нове підготовче судове засідання в суді першої інстанції.
Відповідно до ухвали суду за результатами підготовчого провадження, суд встановив, що при формулюванні обвинувачення не вказано спосіб вчинення ОСОБА_5 злочину щодо потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , механізм заподіяння тілесних ушкоджень останнім та їх локалізацію.
Іншою підставою повернення обвинувального акта є те, що в частині дій ОСОБА_5 неможливо визначити мотив дій обвинуваченого, не зазначено час та місце таких його дій.
Крім того, суд вказує на те, що обвинувальний акт не містить даних, які необхідні для зясування питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого складу інкримінованого останньому злочину, а тому, на думку суду, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_5 .
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати з призначенням нового підготовчого судового засідання в суді першої інстанції, захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Статтею 291 КПК України передбачені вимоги до складання обвинувального акта.
Однією з них є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вказав, що одна з цих вимог закону, а саме формулювання обвинувачення, прокурором не дотримані.
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, проникнувши в кімнату квартири, де в той час перебували потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вчинив напад на останніх. Утримуючи в руці ніж, умисно наніс потерпілому ОСОБА_8 два удари ножем, застосувавши фізичне насильство, яке є небезпечними для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, заволодів майном потерпілого у розмірі 800 гривень.
Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, утримуючи ніж в руці, наніс ножем декілька порізів по частих тіла потерпілої ОСОБА_9 , заподіявши їй легкі тілесні ушкодження, та заволодів майном останньої у розмірі 1700 гривень.
Обвинувальний акт також мітить вказівку на те, які саме ушкодження та в які частини тіла потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали від дій обвинуваченого. Крім того, зазначено, що тілесні ушкодження заподіяні ножем.
А тому колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті не зазначено спосіб, механізм вчинення кримінального правопорушення та локалізація ушкоджень є помилковим, оскільки в обвинувальному акті всі вищевказані обставини вказані.
Крім того, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд також вказав на відсутність часу та місце вчинення протиправних дій щодо потерпілої ОСОБА_9 та визначення мотиву вчинення таких дій.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що, продовжуючи реалізувати свої злочинні дії, ОСОБА_5 , побачивши ОСОБА_9 , підійшов до останньої та наніс ножем декілька порізів.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що слідчий, формулюючи обвинувачення вважає, що дії ОСОБА_5 охоплювались єдиним умислом на вчинення корисливого злочину, оскільки обвинувачений після нападу на потерпілого ОСОБА_8 , продовжив реалізувати свій злочинний умисел і щодо потерпілої ОСОБА_9 . Складаючи обвинувальний акт в такій редакції, слідчий вважає, що ОСОБА_5 вчинив один злочин до двох осіб в короткий проміжок часу. Тому, на думку колегії суддів, не зазначення окремо часу та місця нападу на потерпілу ОСОБА_9 не є недоліком обвинувального акта, який перешкоджає його призначенню до розгляду. Вказані обставини можуть бути предметом дослідження під час судового розгляду.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що суд повернув обвинувальний акт також з тієї підстави, що в ньому відсутні дані, які необхідні для з`ясування питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого,оскільки це питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.
Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд вийшов за межі тих питань судового провадження, які вирішуються у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження, що є неприпустимим на даній стадії судового провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав для повернення обвинувального акта прокурору немає, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404 ,407, 418, 419 КПК колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3