ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/7419/16-к
№ 1-кс/201/4639/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо не виконання ст.ст. 55, 56 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невизнання його потерпілим у кримінальних провадженнях, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвал слідчих суддів Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Таку бездіяльність скаржник просить визнати незаконною та зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області виконати приписи ст. 55, 56 КПК України.

ОСОБА_3 надав суду заяву, в якій просив суд розглянути скаргу без його участі, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор надав заяву, в якій просив у задоволенні скарги відмовити, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного правового висновку з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити скаржнику наступне. Особа набуває процесуального статусу потерпілого з моменту прийняття слідчим, прокурором або судом рішення (постанови або ухвали суду) про залучення її до провадження як потерпілого. До цього моменту, за умови попереднього звернення такої особи із заявою у кримінальному провадженні, а також у випадку прийняття рішення про відмову у визнані її потерпілою, вона має процесуальний статус іншого учасника кримінального провадження заявника та користується правами визначеними ч. 2 ст. 60 КПК України.

Вмотивована постанова слідчого або прокурора про відмову у визнанні особи потерпілим, може бути оскаржена особою, якій відмовлено у визнані потерпілою, слідчому судді (ч. 5 ст. 55, пункт 5 ч. 1 ст. 303 КПК України). Так само під час досудового розслідування, відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути оскаржена заявником бездіяльність прокурора, яка полягає, крім іншого, у неприйнятті процесуального рішення (постанови) про залучення особи до провадження як потерпілого або про відмову у визнанні її потерпілою після отримання заяви від цієї особи про вчинення кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ураховуючи зазначені обставини справи і відповідні приписи законодавства, крім того те, що наразі відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України ОСОБА_3 має права та обов`язки потерпілого, а отже відсутній предмет оскарження та як наслідок бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 318-380 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо не виконання ст.ст. 55, 56 КПК України залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1