Справа № 401/1443/16-к
Провадження № 1-кп/401/160/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.05.2016 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Світловодську кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000699 від 19.04.2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодська Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, працездатного, військовозобов`язаного, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, 2013 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-12.08.2015 року Світловодським міськрайонний судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт;
-28.03.2016 року Олександрійським міськрайонний судом за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень;
-12.04.2016 року Світловодським міськрайонний судом за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В:
12.04.2016 року ОСОБА_6 в ході розмови з ОСОБА_7 , запропонував останній прийти до нього в гості , при цьому взяти з собою фотоапарат для здійснення фотознімків. ОСОБА_7 , не маючи власного фотоапарата, попросила його у подруги ОСОБА_4 у тимчасове користування. 13.04.2016 року ОСОБА_7 прийшла в гості до ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 та принесла з собою фотоапарат марки «Casio Exilim Ex-z33».
Наступного дня, 14.04.2016 року прийшовши додому в ранковий час ОСОБА_7 виявила, що фотоапарат, який належить ОСОБА_4 забула вдома у ОСОБА_6 , у зв`язку з чим зателефонувала йому з проханням повернути фотоапарат.
Разом з тим, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій для переконливості потерпілої щодо повернення фотоапарату марки «Casio Exilim Ex-z33» шляхом введення в оману ОСОБА_7 під час телефонних розмов навмисно вигадував нові обставини, які перешкоджають негайному поверненню фотоапарату.
Продовжуючи свої злочинні дії, не маючи наміру повертати майно, ОСОБА_6 повторно, з корисливих мотивів, привласнив даний фотоапарат марки «Casio Exilim Ex-z33» вартістю 928 гривень, з вмонтованою картою пам`яті Mikro SD Apacer, об`ємом 8 Гб, вартістю 31 гривня, чохол для фотоапарату темно-синього кольору вартістю 226 гривень, після чого розпорядився цим майном на власний розсуд, продавши його, в результаті чого заподіяв ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1185 гривень.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
Між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення від 30.04.2016 року.
Згідно даної угоди, потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинений злочин, а саме: за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, пов`язаних з призначенням зазначеного покарання, передбачених п. 2, 3, 4, ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: а) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; б) повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; в) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Розглядаючи в порядку ч.3 ст.474, ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Так, в судовому засіданні ОСОБА_6 вину свою в інкримінованому йому злочині визнав, щиро розкаявся; відповідно до ст. 12 КК України даний злочин є злочином середньої тяжкості.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, як особа, на яку скарг не надходило, значиться на обліку у лікаря-нарколога як особа, що вживає наркотичні речовини, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, працездатний, не працює.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у скоєному та сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено

Обвинувачений ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_4 , кожний окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання.
Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечувала проти затвердження угоди.
Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 30.04.2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 про примирення.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 року позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, пов`язаних з призначенням зазначеного покарання, передбачених п. 2, 3, 4, ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
а) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
б) повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;
в) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 не обиралась.
Речові докази: фотоапарат марки «Casio Exilim Ex-z33», з вмонтованою картою пам`яті Mikro SD Apacer , об`ємом 8 Гб, чохол для фотоапарату темно-синього кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 - залишити останній за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області, через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.
Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1 .

31.05.2016