Справа № 635/4566/15-к
Провадження № 1-кп/635/198/2016
У Х В А Л А
28 листопада 2016 року с. Покотилівка
Колегія суддів Харківського районного суду Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Під час досудового слідства, ухвалою слідчого судді від 25 квітня 2015 року, обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою колегії суддів Харківського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2016 року обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 09 грудня 2016 року

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 закінчується 09 грудня 2016 року.

Вимогами п.2 ч.3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні прокурор зазначив про існування ризиків, як підставу для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , терміном на шістдесят днів.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також їх захисники - адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проти продовження строків тримання під вартою не заперечували.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч.2 ст. 115 КК України передбачає покарання в тому числі у виді довічного позбавлення волі. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, дані про осіб обвинувачених, які викладені в ухвалах про обрання запобіжного заходу, беручи до уваги посилання прокурора та те, що обвинувачені в разі зміни запобіжного заходу можуть переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також враховуючи ту обставину, що розгляд судового провадження не завершений, всі свідки не допитані, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому вважає доцільним продовжити тримання обвинувачених під вартою строком на шістдесят днів.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) обвинуваченій ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України, продовжити на шістдесят днів до 26 січня 2017 року.

Строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) обвинуваченій ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України, продовжити на шістдесят днів до 26 січня 2017 року.

Встановити строк дії ухвали до 26 січня 2017 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3 .