Справа № 380/196/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/436/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 09.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
09 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю:
прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури на ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 29 лютого 2016 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

звільнено від відбування покарання, призначеного йому вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області вiд 18.02.2015 ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до 1 (одного) року обмеженя волi з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Відповідно до ст. 75 КК України звiльнено вiд вiдбування покарання з iспитовим строком 1 (один) рік.
Інспектор фахівець Тетіївського РК КВІ звернувся до Тетіївського районного суду з поданням про звільнення ОСОБА_8 від відбуття покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 29 лютого 2016 року ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання, призначеного йому вироком.
Прокурор на вказану ухвалу подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити та в резолютивній частині ухвали вказати, що ОСОБА_8 звільнити від відбування основного виду покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року.
На думку прокурора, ухвала суду є незаконною, оскільки рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 1 статті 75 КК України може бути прийняте лише до основного покарання.
Звільнення від відбування призначеного додаткового покарання за нормою статті 75 КК України не допускається. Крім того, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, обчислюється з моменту набрання вироком законної сили.
Тобто, на момент розгляду подання в суді першої інстанції, строк відбування додаткового покарання не закінчився.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, виходячи із наступного.
Статтею 370 КПК України закріплено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до 1 (одного) року обмеження волi з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Відповідно до ст. 75 КК України звiльнено вiд вiдбування покарання з iспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Розглянувши матеріали подання інспектора фахівця Тетіївського РВ КВІ, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про те, що ОСОБА_8 довів своє виправлення та перевиховання, у зв`язку із чим звільнив останнього від відбуття покарання, призначеного вироком, з чим колегія суддів погоджується.

Проте, судом першої інстанції не було враховано положення ч. 3 ст. 55 КК України, відповідно до якого, при призначенні позбавлення права займатися певної діяльністю як додаткового покарання до позбавлення волі на певний строк воно поширюється на увесь час відбування основного покарання. При цьому строк додаткового покарання при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади обчислюється з моменту набрання вироком законної сили.

Крім того, згідно п. 9 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003, звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за нормою ст. 75 КК України не допускається.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що в подані КВІ та в ухвалі суду помилково вказано, що ОСОБА_8 був засуджений до покарання у виді позбавлення волі, що на думку колегії суддів не впливає на висновок про можливість звільнення засудженого від відбування основного покарання.

Вказана помилка може бути усунена шляхом зміни ухвали суду і в цій частині.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 29 лютого 2016 року в частині звільнення ОСОБА_8 від відбування додаткового виду покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 29 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді одного року обмеження волі за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року.
В решті вирок суду залишити без змін.
Головуючий
Судді: