Справа № 174/181/16-к
п/с 1-кп/174/24/2016

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
15 липня 2016 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вільногірськ кримінальне провадження № 0000482, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився у м. Вільногірськ, освіта професійно - технічна, не одруженого, тимчасово не працюючого, на утримані малолітніх дітей не має, знятий з військового обліку, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.10.2000 року Вільногірським судом, за ст. 94, ст. 222 ч. 3, ст. 42 КК України до 10 років позбавлення волі. Звільнений 28.07.2008 року умовно-достроково з не відбутою частиною строку 1 рік 8 місяців 13 днів;

- 06.05.2010 року Вільногірським міським судом, за ст. 307 ч. 1, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців. 23.09.2014 року у відповідності до ухвали Ленінського районного суду, м. Дніпропетровськ, ОСОБА_7 , умовно-достроково звільнено від подальшого відбування покарання, призначеного йому вироком Вільногірського міського суду від 06.05.2010 року, на не відбутий строк 1 рік 5 місяців 5 днів;

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
23.11.2015 року, приблизно о 19 годині 45 хвилини, ОСОБА_7 , знаходячись на вул. Жовтневій (вул.Устенка) поблизу будинку № 25, м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, побачив, раніше невідому йому жінку ОСОБА_5 , яка рухалася, по вул. Жовтневій (вул.Устенка), у напрямку від вул. Леніна (вул. Центральна), м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, в результаті чого в нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та розуміючи, що його дії будуть замічені, 23.11.2015 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 , підбіг зі сторони спини до потерпілої ОСОБА_5 та діючи умисно, незаконно, відкрито із корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, в присутності потерпілої, яка усвідомлювала вчинене викрадення, лівою рукою, схопив її за тулуб, після чого правою рукою схопив за золоту сережку, яка знаходилася на правому вусі, та різким рухом зірвав її, тим самим завдавши ОСОБА_5 фізичного болю, тобто застосував насилля, яке не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілої, таким чином відкрито викрав золоту сережку вагою 1,5 грами, 583 проби, вартістю 1280,60 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Повторно, ОСОБА_7 , 28.11.2015 року, приблизно о 19 годині 30 хвилини, знаходячись на бульварі Миру поблизу будинку № 11, м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, побачив, раніше невідому йому жінку ОСОБА_6 , яка рухалася, по бульвар Миру у напрямку від вул. Леніна (вул. Центральна), до буд. № 15 по бульвар Миру, на відстані від 70 метрів від правої сторони «Свято-Успенського» храму, що розташований по вул. Леніна (вул. Центральна), 61, м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, в результаті чого в нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та розуміючи, що його дії будуть помічені, 28.11.2015 року, приблизно о 19 годині 35 хвилин, ОСОБА_7 , підбіг зі сторони спини до потерпілої ОСОБА_6 та діючи умисно, повторно, незаконно, відкрито із корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, в присутності потерпілої, яка усвідомлювала вчинене викрадення, долонею лівої руки, затулив їй очі, після чого навмисно, правою рукою схопив за золоту сережку, яка знаходилася на правому вусі, та різким рухом зірвав її, тим самим завдавши ОСОБА_6 фізичного болю, тобто застосував насилля, яке не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілої, відкрито викрав золоту сережку вагою 2,6 грами, 583 проби, вартістю 2155, 37 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні цих злочинів не визнав та пояснив, що 23.11.2015р. та 28.11.2015 р., його не було в місцях вчинення даних злочинів. Так 23.11.2015р., він клеїв шпалери, знімав плитку у ванні та туалеті у дівчини ОСОБА_8 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , за що вона заплатила йому 300 грн.

28-29 листопада 2015 року пішов до своєї колишньої дружини ОСОБА_9 , де і залишився ночувати.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , в судовому засіданні, його вина у скоєнні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується показами потерпілих, свідків, письмовими та речовими доказами по справі.

Так потерпіла ОСОБА_5 , в судовому засіданні показала, що 23.11.2015 р. приблизно о 19-45 хв., вона поверталась додому, по вул. Жовтневій, що у м. Вільногірськ. На розі будинку до неї ззаду підбіг незнайомий чоловік одягнений в куртку з капюшоном, лівою рукою схопив її за грудну клітку, а правою - зірвав з неї сережку. Сережка була золота у формі рифленої кульки. Після скоєного він побіг вліво, в сторону гаражів та ЗОШ № 2. Було темно, освітлення погане. Тілесних ушкоджень спричинено не було, однак був спричинений фізичний біль та вона сильно злякалася. Цим злочином їй була спричинена матеріальна шкода на суму 1280,60 гривень. В подальшому сережка була повернута працівниками поліції.

Потерпіла ОСОБА_6 , в судовому засідання показала, що 28.11.2015 р. приблизно о 19-25 хв. вона поверталась від подруги, зайшла в магазин «Посейдон», коли вона йшла по алейці попри церкву, до неї ззаду хтось підбіг, закрив їй руками очі, потягнув до себе та різким рухом зірвав з неї сережку, розірвавши вухо. Вона відчула різкий біль, а коли схаменулася, то побачила кров. Сережка була золота у формі кошика, без каменю. Після скоєного, особа, яка зірвала сережку, повільно пішла в сторону магазина «Посейдон», тримаючи руки в кишенях. Освітлення не було, навкруги було темно. Це бачили двоє осіб - чоловік та жінка. Чоловік підійшов і поцікавився її самопочуттям. В лікарню вона не зверталася, експертизу по встановленню тілесних ушкоджень не проводилась, але внаслідок цієї події страждала від підвищеного тиску. Цим злочином їй була спричинена матеріальна шкода на суму 2155,37 гривень. В подальшому сережка була повернута працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні показав, що обвинувачений є його братом. В кінці літа 2015р., точну дату не пам`ятає, брат попросив його зважити золоті вироби, він погодився. Зустрілися з ним біля магазину «Тріумф», де останній і передав йому ці вироби, а після того як він їх зважив, повернув їх брату. Через тиждень обвинувачений знову попросив зважити золоті вироби, що він і зробив знову в магазині «Тріумф».

Восени 2015р., ввечері, приблизно після 17.00 години, обвинувачений зателефонував йому і сказав, щоб він видав правоохоронним органам золоті прикраси, які знаходяться у квартирі їх батьків по АДРЕСА_1 . Золоті прикраси були під матрацом в його кімнаті в маленькому пакетику. ОСОБА_10 , взяв прикраси і відніс їх у міліцію. В цей час брат перебував у лікарні в м. Дніпропетровську.

Свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні показала, що працювала в ювелірному відділі в магазині «Тріумф», однак на даний час, більше трьох місяців там не працює . В лютому 2016 р. до неї в відділ підходила жінка і цікавилась чи не здавали їй на брухт золоті сережки. Окрім того, приблизно взимку 2016 року, точну дату не пам`ятає, приходив чорнявий чоловік з проханням зважити пару сережок, вона їх зважила.

Свідок ОСОБА_12 , в судовому засіданні показала, що працювала з ОСОБА_11 в ювелірному відділі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В період коли було холодно, можливо взимку 2016 р.,точну дату не пам`ятає, ОСОБА_10 приходив до неї в магазин та зважував золоті вироби. Це була одна сережка в вигляді рифленої кульки. Свідка ОСОБА_10 знає, бо він був її однокласником.

Свідок ОСОБА_13 , в судовому засіданні показала, що працює майстром манікюру на дому. В кінці листопада 2015 р. приїжджала по роботі в м.Вільногірськ. Приблизно о 19.00 годин, була в магазині «Посейдон», коли вийшла з нього звернула увагу в бік церкви, бо там щось відбувалось. Вона побачила як сварилися чоловік і жінка. Після конфлікту чоловік швидко ішов їй на зустріч, потім збавив темп своєї ходи. Коли він порівнявся з нею, на відстані 1-1,5 м., свідок подивилась на нього та чітко розгледіла риси його обличчя, бо він був схожий на актора. Був одягнений в темний одяг. Освітлення було погане, однак вона його чітко розгледіла та вказала, що це був обвинувачений ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_14 , в судовому засіданні показав, що через мережу Інтернет познайомився з дівчиною, через що й приїхав в кінці листопаду 2015 року, приблизно в двадцятих числах, до м. Вільногірськ. Близько 19.00 години йшов по вулиці Жовтневій м. Вільногірська в магазин. В цей час почув крик жінки «Стій!» та її нецензурну лайку, а через декілька хвилин, назустріч йому йшов швидким кроком чоловік. Звернув на нього увагу, бо чоловік виглядав схвильованим. Коли вони порівнялися, відстань між ними була приблизно два метри, свідок добре розгледів його обличчя, бо має гарний зір. Особа була одягнена в куртку в капюшоном та далі звернув за ріг будинку та вказав, що це був обвинувачений ОСОБА_7 .

Крім показів потерпілих та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_7 , знайшла своє об`єктивне підтвердження в зібраних по справі доказам, які є достовірними та допустимими, а саме :

- відповідно до протоколу огляду від 18.12.2015 р., який проведено за участю ОСОБА_10 встановлено, що ОСОБА_10 добровільно видав ювелірну прикрасу з металу жовтого кольору, а саме сережку стандартних розмірів. (т.1 а.с.36);

- відповідно до протоколу огляду від 18.12.2015 р., який проведено за участю ОСОБА_10 встановлено, що ОСОБА_10 добровільно видав ювелірну прикрасу з металу жовтого кольору, а саме сережку стандартних розмірів. (т.1 а.с.37);

- відповідно до протоколу огляду від 01.12.2015 р. проведеного за участю представника магазину - ОСОБА_12 встановлено, що учасниця добровільно видає відеозапис, який записаний на СD-диску стандартних розмірів. На момент огляду годинник пристрою для відео фіксування показує час 16 год. 44 хв., а огляд проводиться з 12.20.(т.1 а.с.39);

- відповідно до протоколу огляду від 01.12.2015 р. проведеного за участю представника магазину - ОСОБА_12 встановлено, що учасниця добровільно видає відеозапис, який записаний на СD-диску стандартних розмірів. На відеозаписі видно як невідома особа передає ОСОБА_12 для зважування ювелірний виріб. Потім забирає його та відходить від прилавку (т.1 а.с.40).

Ці обставини в судовому засіданні були підтверджені показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та дослідженими в судовому засіданні речовими доказами, а саме СD-дисками з відеозаписом, на яких свідок ОСОБА_10 , надає для зважування ювелірні вироби, зважує їх та залишає магазин.

З цих підстав суд приймає до уваги покази свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які чітко не пам`ятали дату зважування ювелірних прикрас, а саме сережок ОСОБА_10 , однак як вбачається з досліджених в судовому засіданні речових доказів, дане зважування відбувалося 24.11.2015 року о 16 год.37 хв. та наступний раз 29.11.2015 року о 15 год.00 хв.

Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 06.01.2016 р. проведеного з потерпілою ОСОБА_5 встановлено, що серед пред`явлених їй речей, а саме золотих прикрас, вона впізнала свою золоту сережку, яку в неї було відкрито викрадено 23.11.2015 р. (т.1 а.с.42-44).

Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 06.01.2016 р. проведеного з потерпілою ОСОБА_6 встановлено, що серед пред`явлених їй речей, а саме золотих прикрас, вона впізнала свою золоту сережку, яку в неї було відкрито викрадено 28.11.2015 р. (т.1 а.с.47-49).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотозображенням від 24 лютого 2016 р. проведеного за участю свідка ОСОБА_13 , серед зображених на фотознімках осіб свідок впізнала обличчя та вказала на фотознімок № 4, відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фото зображенням, на фото зображенні № 4 гр. ОСОБА_7 (т.1 а.с. 54,55).

В свою чергу, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотозображенням від 15 лютого 2016 р. проведеного за участю свідка ОСОБА_14 , серед зображених на фотознімках осіб вказав на фотознімок № 4, відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фото зображенням, на фотозображенні № 4 гр. ОСОБА_7 (т.1 а.с. 58,59).

Разом з тим, суд критично оцінює заперечення сторони захисту з приводу неналежності цих доказів, а саме протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотозображенням від 24 лютого 2016 р. проведеного за участю свідка ОСОБА_13 та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотозображенням від 15 лютого 2016 р. проведеного за участю свідка ОСОБА_14 , який вважає, що вони отримані з порушенням ст.228 КПК України та суд приймає їх у якості допустимих доказів по справі, оскільки в судовому засіданні вказані свідки підтвердили факт проведення даної слідчої дії з кожним з них, пояснили, при яких обставинах вони бачили обвинуваченого наполягали на своїх свідченнях і підстави сумніватися у правдивості показів зазначених свідків у суда відсутні, тому вказані протоколи, як і покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , суд приймає у якості допустимих доказів по справі.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 518 від 22.03.2016 р. ринкова вартість золотої сережки вагою 1,5 грами 583 проби, станом на 23.11.2015 року складає 1280,60 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень 60 копійок); ринкова вартість золотої сережки вагою 2,6 грами 583 проби, станом на 28.11.2015 року складає 2155,37 грн. (дві тисячі сто п`ятдесят п`ять гривень 37 копійок) (т.1 а.с.112-115).

Оцінюючи зібрані на досудовому слідстві та досліджені в судовому засіданні докази, суд не приймає до уваги та критично оцінює покази свідків захисту: ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , так як вони спростовуються іншими доказами наведеними вище, та не підтверджуються будь-якими іншими об`єктивними доказами по справі. Окрім того, ОСОБА_9 є колишньою дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 та як вбачається з її слів підтримує з ним теплі, більш ніж приятельські відносини, інших належних доказів на підтвердження своєї позиції, стороною захисту не було надано.

Решту доказів, зібраних на досудовому слідстві, досліджених в суді та наведених вище, суд приймає у якості допустимих, достовірних та достатніх доказів по справі, оскільки вони отримані в законний спосіб, логічно взаємопов`язані, узгоджуються між собою та взаємно доповнюють однин одного.

За таких обставин, позицію обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення.

Таким чином, факт вчинення злочинів ОСОБА_7 , знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєні обвинуваченим злочини належить до тяжких злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 передбачені ст. 66 КК України судом не встановлені.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_7 у відповідності до ст.67 КК України є рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує, що обвинувачений вину не визнав, раніше неодноразово судимий, не одружений, не працює, на утримані дітей не має, знятий з військового обліку, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря нарколога, психіатра, не перебуває, є інвалідом ІІ групи.

Врахувавши обставини справи та особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, і вчинив нові тяжкі злочини до повного відбуття покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06.05.2010 року, що свідчить про його схильність до вчинення аналогічних суспільно-небезпечних діянь, не працює і не має легальних джерел доходу та сталих соціальних зв`язків, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_7 , засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06.05.2010 року, за ч. 1 ст. 307, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців та 23.09.2014 року відповідно до ухвали Ленінського районного суду, м. Дніпропетровськ, умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання, на не відбутий строк 1 рік 5 місяців 5 днів та вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання по ньому, то загальну міру покарання йому слід обрати за правилами ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання по попередньому вироку до знову призначеного.

Так як на досудовому слідстві запобіжний захід ОСОБА_7 , не обирався та в судовому засіданні прокурором не заявлялося клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому, то в суду немає підстав для його обрання, а строк відбування ОСОБА_7 покарання слід обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Оскільки судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи сплачені, то стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 , вони не підлягають.

У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази по справі, а саме: золоту сережку 583 проби залишити власнику ОСОБА_5 ; золоту сережку 583 проби залишити власнику ОСОБА_6 , два СД диска з відеозаписом зберігати при справі.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 371-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 3(трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до знову призначеного покарання, частково, у вигляді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06.05.2010 року і остаточно до відбуття ОСОБА_7 , призначити 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу на призначений строк.

Речові докази по справі, а саме: золоту сережку 583 проби залишити власнику ОСОБА_5 ; золоту сережку 583 проби залишити власнику ОСОБА_6 , два СД диска з відеозаписом зберігати при справі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обраховувати з моменту його фактичного затримання.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1