Справа № 522/9505/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 про арешт майна, -
Згідно клопотання слідчого, 26.05.2016 до Чергової Частини Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшов рапорт поліцейського 3-ї роти 1-го батальйону ОСОБА_5 з приводу того, що під час відпрацювання Приморського району був зупинений автомобіль марки «AUDI», модель А4, синього кольору, кабріолет, 2006 р.в., з державним номерним знаком: НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1781 куб. см., кузов № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який надав техпаспорт з відповідними даними автомобіля.
При перевірці автомобіля, за наявними електронними базами, встановлено, що вказаний державний номерний знак зареєстровано за автомобілем марки «AUDI», модель ТТ, сірого кольору, 2005 р.в., об`єм двигуна 1781 куб.см., кузов № НОМЕР_3 .
Згідно клопотання слідчого, встановлено, що автомобіль марки «AUDI», модель А4, синього кольору, кабріолет, 2006 р.в., з державним номерним знаком: НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1781 куб. см., кузов № НОМЕР_2 , є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, у зв`язку із чим, слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «AUDI», модель А4, синього кольору, кабріолет, 2006 р.в., з державним номерним знаком: НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1781 куб. см., кузов № НОМЕР_2 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_6 .
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, причину неявки суду не сповістили.
Розглянувши клопотання, ознайомившись з матеріалами доданими в обґрунтування клопотання, вважаю необхідним у задоволенні клопотання слідчого про накладання арешту відмовити з наступних підстав.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до вимог ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Виходячи із положень ст. 22 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Тобто, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.
Однак, а ні слідчий, який звернувся до суду з клопотанням, а ні прокурор, з яким погоджено клопотання, в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не сповістили.
Таким чином, неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про арешт майна, свідчить про фактичне невиконання обов`язку довести обставини, передбачені ст. 173 КПК України, що позбавляє можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, необхідних для вирішення питання про арешт майна, що також є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання.
Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведені достатні підстави, передбачені ст. 173 КПК України, для щодо вирішення питання про арешт майна, а тому зазначене клопотання задоволенню не підлягає.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 22, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, -
В задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.
Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя
03.06.2016