Дата документу 15.03.2016
Справа № 501/486/16-к
Іллічівський міський суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 22 лютого 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Іллічівська Одеської області, громадянки України, заміжньої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, має вищу освіту, працює фахівцем з питань зайнятості та обліку кадрів ІІ категорії відділу кадрів служби управління персоналом ДП «Іллічівський морський торгівельний порт», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.358 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , обіймаючи посаду фахівця з питань зайнятості та обліку кадрів ІІ категорії відділу кадрів служби управління персоналом ДП «Іллічівський морський торгівельний порт», будучі відповідальною за правильне ведення табелів обліку робочого часу, не являючись службовою особою, в порушення ст.43 Конституції України, ст.97 Кодексу законів про працю України, ст.ст.21, 22 Закону України «Про оплату праці», 15 серпня 2015 року та 22 серпня 2015 року умисно внесла в табель обліку робочого часу, який є офіційним документом відповідно до наказу Державного комітету статистики "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці" від 05 грудня 2008 року №489, завідомо неправдиві відомості про кількість відпрацьованих годин директором ДП «Іллічівський морський торгівельний порт» ОСОБА_6 , який на той час перебував за межами території України та не виконував своїх службових обов`язків, що призвело до неправомірного нарахування та незаконної виплати заробітної плати ОСОБА_6 у сумі 47 685 грн. 50 коп.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст.358 ч.1 КК України як підроблення офіційного документу, який видається підприємством, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою.

15 березня 2016 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 і її захисником адвокатом ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.1 КК України, підозрювана зобов`язалась беззастережно визнати у судовому провадженні обвинувачення в обсязі повідомленої їй підозри.

Сторонами погоджено покарання ОСОБА_5 за ст.358 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В угоді також зазначено, що підозрювана розуміє наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

В судовому засіданні ОСОБА_5 визнала себе винною у пред`явленому їй обвинуваченні в повному обсязі та пояснила суду, що цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, наслідки укладення, затвердження угоди та наслідки її невиконання, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачена також пояснила, що укладення угоди з її боку було добровільним, вона згодна на призначення їй погодженого з прокурором покарання, просила затвердити угоду.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_4 просила суд затвердити угоду, пояснивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а узгоджене покарання - загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, вислухавши думки учасників судового провадження, доходить таких висновків.

Відповідно до ст.469 ч.ч.2, 4 КПК України в кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої тяжкості за ініціативою прокурора або підозрюваного може бути укладена угода про визнання винуватості.

Судом встановлено, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості відповідно до ст.12 КК України.

Суд вважає, що укладена між сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України: умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дії обвинуваченої кваліфіковано правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

Судом також встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, передбаченим ст.65 КК України, та санкції ч.1 ст.358 КК України.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ч.2 ст.373, статтями 374, 474, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 березня 2016 року між прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 і її захисником адвокатом ОСОБА_7 .

Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.358 ч.1 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя