Справа № 740/4710/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/370/2016
Категорія - ст. 186 ч. 2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001302 від 22 жовтня 2015 року, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого

ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2016 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Галиця, Ніжинського району, Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21.07.2000 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі,

18.03.2005 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки,

25.08.2005 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі,

23.05.2007 року Приморським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі,

23.05.2009 року звільненого з Старобабанівської виправної колонії №92 Черкаської області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено:

за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки .

До вступу вироку в законну силу стосовно ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в СІЗО УДПС в Чернігівській області.

Стягнуто з ОСОБА_7 на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на користь виробничо-торгового підприємства райспоживспілки "Лосинівський хлібокомбінат" 25 743грн 99 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 24 000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 6000,00 грн., а всього 30 000 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави за залучення експерта 1586 гривень 40 коп.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 27.02.2012 року близько 01.00 години ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, на автомобілі марки Газель прибув до магазину «Продтовари» № НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_2 та належить виробничо-торговому підприємству райспоживспілки «Лосинівський хлібокомбінат», в якому також здійснювала свою підприємницьку діяльність ОСОБА_10 .

Доводячи свої злочинні наміри до кінця, перекусивши ножицями по металу навісний замок на дверях, проник до приміщення магазину, звідки таємно, повторно, викрав товарно-матеріальні цінності, що належать ВТП РСС «Лосинівському хлібокомбінату» на загальну суму 2359,85 грн., а приватному підприємцю ОСОБА_10 на загальну суму 3753,28 грн.

21.10.2013 року ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, вступивши у злочинну змову з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, спрямовану на вчинення злочину, близько 02.00 години на автомобілі «Газель» прибув з останнім до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по вул. Леніна, 8-Б в с. Галиця Ніжинського району, яке належить ВТП РСС «Лосинівському хлібокомбінату».

Доводячи свої злочинні наміри до кінця, діючи узгоджено, спільними зусиллями, відігнувши ролет та відкривши металопластикове вікно в кафе, проникли до приміщення даного кафе, звідки таємно, повторно, вчинили крадіжку товарно-матераільних цінностей, на загальну суму 23384,14 грн.

20.08.2015 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи по вулиці Василівській міста Ніжина, поблизу будинку № 35, помітивши потерпілу ОСОБА_9 , з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна та доводячи свої злочинні наміри до кінця, повторно, відкрито наблизився до ОСОБА_9 , зірвав з неї два золоті ланцюжки, загальною вагою 20 гр. вартістю 9 000, 00 грн та з місця вчинення злочину зник, завдавши матеріальної шкоди потерпілій у розмірі 9 000, 00 грн.

До апеляційного суду надійшли аналогічні за змістом апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_6 , в яких вони не оспорюють фактичні данні та доведеність вини ОСОБА_7 , просять вирок суду змінити в частині призначення покарання. Вважають, що суд при обранні виду та міри покарання не в повній мірі врахував дані про його особу, а саме: щире каяття та активне сприяння слідству у розкриттю злочину, має неповнолітню дитину. Вважають, що вказані обставини є достатніми для застосування до нього ст. 69 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні подав заперечення на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_6 , в яких вказує на законність вироку районного суду та просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок без змін.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_6 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задовольнити з викладених в них підстав, потерпілу ОСОБА_9 та прокурора, які заперечували проти апеляційних скарг та вказували, що судом першої інстанції враховані всі обставини на які посилаються апелянти та просили залишити вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, тяжкість наставши наслідків, обставини скоєних злочинів, особу винного, його характеристику з місця проживання, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, рецидив злочинів, що є обставиною, яка обтяжує покарання, його вік, стан здоров`я, матеріальний, сімейний стан, думку потерпілої, яка вважала за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі.

Так, на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини на які посилаються апелянти в своїх апеляційних скаргах про що вказано у вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини нього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Колегії суддів, приходить до висновку про відсутність необхідної кількості обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_6 в своїх апеляційних скаргах про наявність неповнолітньої дитини у обвинуваченого ОСОБА_7 , як на обставину, що пом`якшує покарання, дійсно судом першої інстанції не враховано, оскільки дана обставина не була відома.

Однак, дана обставина, не є підставою для пом`якшення призначеного покарання, а як наслідок підстав для застосування ст. 69 КК України.

Тому апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_6 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2016 року по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4