Справа № 444/1122/16-к
Провадження № 1-кп/444/114/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві кримінальне провадження № 1-кп/444/114/2016 про обвинувачення:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр.. України, українець, не працює, не інвалід, не хворіє, одружений, зі слів має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше судимий 11.09.2015 р. Галицьким районним судом м. Львова за ст. 186 ч. 1 КК України на 150 год. громадських робіт,

- за ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.09.2015 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 150 громадських робіт, 25 листопада 2015 року прибув у Жовківський районний відділ кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Львівській області, де працівниками даної установи, згідно ст. ст. 36, 37 Кримінально-виконавчого кодексу України роз`яснено зміст, порядок та умовами відбуття покарання у виді 150 громадських робіт, призначеного йому вищевказаним вироком. Будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у вигляді громадських робіт, та попередженим про кримінальну відповідальність у зв`язку з ухиленням від відбування громадських робіт та 25.11.2015 отримавши направлення, ОСОБА_4 був скерований в Грибовицьку сільську раду Жовківського району Львівської області, де згідно розпорядження № 45/04-02 від 26.11.2015, його прийнято на безоплатні громадські роботи з 26 листопада 2015 року. Однак, ОСОБА_4 умисно, з метою ухилення від відбування покарання, з 17.12.2015 без поважних на те причин не з`являвся в Грибовицьку сільську раду Жовківського району Львівської області для відпрацювання громадських робіт, згідно затверджених щомісячних графіків виходу на роботу, а саме: за грудень з 17.12.2015 по 31.12.2015, за січень з 04.01.2016 по 29.01.2016, за лютий з 01.02.2016 по 17.02.2016 та з 24.02.2016 по 29.02.2016, за березень з 01.03.2016 по 31.03.2016, за квітень з 01.04.2016 по 15.04.2016, тим самим не відбувши із призначеного судом покарання 106 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив ухилення від відбування громадських робіт, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих обвинуваченого матеріалів справи, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження. Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи. Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченим, ні іншими учасниками. Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумніві у добровільності їх позиції, а також розяснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, після розяснення йому суті обвинувачення підтвердив вищевказані обставини, у вчиненні злочину свою вину визнав повністю і пояснив, що він дійсно знав про те, що він засуджений до покарання у вигляді громадських робіт 150 год., йому було роз`яснино коли і в який спосіб він повинен такі роботи виконувати, також було роз`яснено наслідки ухилення від виконання громадських робіт. Додатково пояснив, що виконав громадські роботи в розмірі 44 год., а в подальшому ухилявся від виконання таких робіт через небажання їх виконувати. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченого у скоєнні предявленого йому кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в тому, що він будучи засудженим 11.09.2015 р. Галицьким районним судом м. Львова за ст. 186 ч. 1 КК України до покарання у виді 150 год. громадських робіт, вчинив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, а тому суд його дії кваліфікує за ст.. 389 ч. 2 КК України.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України за вчинення якого судиться ОСОБА_4 , згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

При обрані покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєного ним злочину, обставини справи, а саме, дані, що характеризують особу підсудного, обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини, і з врахуванням наведеного перспективи його виправлення та попередження з його боку нових злочинів, а саме, що підсудний за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, раніше судився, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, не хворіє.

Обставин які б обтяжували відповідальність підсудного судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 є його розкаяння у вчиненому, так як він в судовому засідання повністю визнав свою вину та дав правдиві покази про обставини вчиненого ним правопорушення.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що покарання підсудному ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті, за якою він судиться. І оскільки суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних які свідчать про здатність винного виправитися без ізоляції від суспільства судом не здобуто, то до нього слід обрати покарання у вигляді арешту, так як саме такий вид покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження з його боку нових злочинів.

Санкцією ст.. 389 ч. 2 КК України передбачено покарання у вигляді арешту на строк до 6 місяців, або обмеження волі на строк до 3 років. З врахуванням наведених вище обставин, особи обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд прийшов до переконання, що достатнім покаранням у вигляді арешту для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження з його боку нових злочинів буде достатнім строк у вигляді арешту строком на 3 місяці.

Крім цього, відповідно до ст.. ст.. 71, 72 КК України, суд вважає, що ОСОБА_4 слід до покарання за даним вироком повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.09.2015 р за яким ОСОБА_4 засуджено за ст. 186 ч. 1 КК України до покарання у виді 150 год. громадських робіт, за яким ОСОБА_4 не відбув покарання у виді 106 громадських годин, що складає 13 днів.

Речові докази, а саме: особову справу № 22/2015 на ім`я ОСОБА_4 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним та засудити

-за ч. 2 ст. 389 КК України на 3 /три/ місяці арешту.

Відповідно до ст. ст.. 70, 72 КК України засудженому ОСОБА_4 повністю строком 13 /тринадцять/ днів приєднати не відбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.09.2015 року та остаточно призначити засудженому ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків 3 /три/ місяці 13 /тринадцять/ днів арешту.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання та складання протоколу про його затримання.

Речові докази: особову справу № 22/2015 на ім`я ОСОБА_4 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення даного вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий: ОСОБА_1