Справа № 496/3948/15-к
Провадження № 1-кп/496/135/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, не одруженої, громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На протязі 2014 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись зі співмешканцем ОСОБА_8 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вступила в статевий акт з останнім, під час якого з метою задоволення власної статевої пристрасті та статевої пристрасті ОСОБА_8 , дозволила останньому запросити до участі у статевому акті її рідну доньку ОСОБА_9 та запропонувала їй роздягнутися до гола. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 наказала ОСОБА_9 лягти на ОСОБА_8 та імітувати статевий акт, при цьому останній знаходився оголений. Надалі, ОСОБА_8 запропонував малолітній потерпілій дивитися, як вони разом з матір`ю вступають у статеві відносини, знаходячись голими та оголяючи свої статеві органи.

Продовжуючи свої злочинні дії, 06 квітня 2014 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 вступили у статеві відносини, під час яких останній, з метою викликання власної статевої пристрасті, запросив до себе малолітню потерпілу ОСОБА_9 та наказав їй приєднатися до них, а саме: сісти йому на живіт та оголити свої статеві органи, в цей час ОСОБА_7 продовжувала статевий акт. Реалізуючи свій намір, ОСОБА_8 посадив потерпілу на живіт, після чого ОСОБА_7 намагалася всунути статевий орган її цивільного чоловіка до анального проходу її рідної доньки ОСОБА_9 . Під час задоволення статевої пристрасті неприродним способом з малолітньою донькою ОСОБА_9 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_10 фіксував зазначені дії на цифровий носій.

Згідно висновку судової експертизи комп`ютерної техніки і програмних продуктів № 78/23 від 13.05.2015 року, яка була проведена в рамках розслідування кримінального провадження № 0000701 від 28 червня 2014 року графічні файли: _000_0013; _000_0015; _100_2797; _100_2798; _100_2802; _100_2821; загальною кількістю 6 штук були виготовлені 06 квітня 2014 року в період часу з 06.год. 39 хв. 46 сек до 06 год. 51 хв. 14 сек. За допомогою фотоапарату «Kodak Easy Share C763», який знаходився у користуванні ОСОБА_10 .

Згідно висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 190 від 15.04.2015 року у ОСОБА_9 є відставання в психічному розвитку та ознак розумового дефіциту в неї немає. Рівень інтелекту відповідає нижньої межі її віку. Разом з тим, у підекспертної є ознаки дефіциту уваги з гіперактивністю. За вираженістю симптомів у випробуваної діагностується легкий ступінь захворювання. Для неї характерні: гіперзбудливість, моторна незручність, неуважність, підвищена стомлюваність, інфантилізм, імпульсивність, емоційна лабільність, схильність до афективної поведінки. У дитини затруднено усвідомлення, де і як їй потрібно поводитися, вона не здатна пристосовуватися до конкретної ситуації і прийняти відповідні правила поведінки, не вміє діяти спільно з іншими. Патологічні здатності до фантазування у неї не виявлено. Малолітній вік та відсутність в неї будь-якої сексуальної обізнаності, специфіка ситуації, досліджуваних у справі, пов`язаних з розпусними діями стосовно випробуваної, дозволяють зробити висновок про те, що сексуальні дії дівчина сприймала на початкових етапах досліджуваних подій, насамперед як агресивне по відношенню до неї, не усвідомлюючи їх сексуальної спрямованості. По суті, в досліджуваній ситуації дитина перебувала в безпорадному стані. Дівчинка не здатна була усвідомлювати і передбачати наслідки кримінальних ситуацій. Досліджувана в справі ситуація була для підекспертної психотравматичною, вплинула на її психіку, рівень міжособистих контактів, ставлення до оточуючих. В даний час дитині необхідно знаходитися в психотерапевтичному супроводі у психолога, а також у спостереженні у психіатра.

Обвинувачена у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй діяння винною себе не визнала, при цьому пояснила, що розпусних дій щодо свої малолітньої доньки ОСОБА_9 вона ніколи не вчиняла, дитина все це вигадала з невідомих їй причин, вважає, що під впливом слідчого. Також пояснила, що її співмешканець ОСОБА_11 під тиском зі сторони слідчого та оперативних працівників вимушений був підтвердити вчинення ним та ОСОБА_7 розпусних дій щодо ОСОБА_12 , а наступного дня покінчив життя самогубством.

Вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй діяння доведена в судовому засіданні і підтверджується:

-показаннями допитаного у судовому засіданні законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_5 , яка пояснила, що вона як законний представник приймала участь у всіх слідчих діях з неповнолітньою ОСОБА_9 , яка розповідала про обставини скоєного. Дівчинка показання давала добровільно, без будь-якого тиску на неї зі сторони слідчого чи будь-яких інших осіб

-показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що її донька ОСОБА_7 разом зі співмешканцем та онукою ОСОБА_9 їздили до ОСОБА_10 у гості, іноді залишалися там ночувати. ОСОБА_10 лікував дівчинку від енурезу, оскільки мав екстрасенсорні здібності. Вважає, що її донька ОСОБА_7 не могла вчинити так з дівчинкою, оскільки була вихована по-іншому

-показаннями допитаного у судовому засіданні експерта ОСОБА_14 , яка пояснила, що висновки судових психіатричних експертиз підтверджує, потерпіла ОСОБА_9 під час описаних подій знаходилася у безпорадному стані, вона не здатна була усвідомлювати і передбачати наслідки кримінальних ситуацій. Досліджувана ситуація була для дитини психотравматичною, вплинула на її психіку, рівень міжособистих контактів, ставлення до оточуючих. Також пояснила, що всі діти схильні до фантазування, проте є речі, які вони не можуть вигадати, що з нею робили, вона не може вигадати, що їй було боляче. Все, про що розповідала дівчинка, свідчить про те, що вона сприймала це особисто, як норму і це відбувалося з нею не раз і не два, а систематично, на протязі тривалого часу. Крім того, пояснила, що відставання у психічному розвитку ОСОБА_9 , про що вказано у висновках, пов`язано не з патологіями розумового розвитку, а з психо-соціальним фактором, дефіцитом материнського тепла, базовим дефіцитом

-протоколом допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який пояснив суду, що він має екстрасенсорні здібності, лікує людей, робить масаж. До нього у гості приїздила його хрещениця ОСОБА_7 зі співмешканцем і донькою ОСОБА_12 . Він робив ОСОБА_7 масаж, поруч лежав ОСОБА_15 , вони були без одягу, прийшла ОСОБА_12 , а ОСОБА_7 взяла статевий орган ОСОБА_16 і вдарила ним дівчинку. Також пояснив, що на фото зображено ОСОБА_16 , на ньому сидить ОСОБА_12 . Події, які сталися, називає «баловством»

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_17 від 28 червня 2014 року про знайдення лазерного диску з порнографією (т.1 а.с. 171-173)

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 від 10 листопада 2014 року про вчинення розпусних дій відносно малолітньої ОСОБА_9 (т.1 а.с. 174-176)

-висновками судово-психіатричних експертиз № 633 від 26.11.2014 року та № 190 від 15.04.2015 року, згідно яких ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявляє відставання в психічному розвитку. Так, ознак розумового дефіциту у неї немає. Рівень інтелекту випробуваної відповідає нижньої межи її віку. Разом з тим, у під експертної є ознаки синдрому дефіциту уваги з гіперактивністю. Підекспертна виявляє досить високу ступінь сугестивності і схильність до фантазування, що характерно для дітей її віку. Патологічної схильності до фантазування вона не виявляє. Малолітній вік випробуваної, відсутність у неї будь-якої сексуальної обізнаності, специфіка ситуації, досліджуваних у справі, пов`язаних з розпусними діями стосовно випробуваної, дозволяють зробити висновок про те, що сексуальні дії обвинуваченого дитина сприймала на початкових етапах досліджуваних подій, насамперед, як агресивне по відношенню до неї, не усвідомлюючи їх сексуальної спрямованості. Проте багаторазовість скоєних щодо неї протиправних дій сексуального характеру, участь в них близьких людей, дорослих авторитетів, яким дитина змушена була довіряти і підкорятися, нездатність протистояти злочинним вимогам дорослих в досліджуваних у справі ситуаціях і прагнення «бути хорошою» для них зумовили формування у дитини ставлення до подій, що відбуваються як до норми життя. по суті в досліджуваних ситуаціях дитина перебувала в безпорадному стані. Дівчинка не здатна була усвідомлювати і передбачати наслідки кримінальних ситуацій (морально-етичний, фізіологічний компонент), тобто у неї спостерігалося часткове усвідомлення скоєних з нею дій, які сприймаються нею як агресивно-пригнічуючі, потрібні дорослим. Дитина була змушена перебувати практично в подвійних відносинах, оскільки обвинувачений був близьким другом її матері. Досліджувані в справі ситуації були для підекспертної психотравматичними, вплинули на її психіку, рівень міжособистісних контактів, відносин з оточуючими. Експертна комісія не рекомендує подальшу участь підекспертної в слідчих діях і судовому розгляді (а.с. 177-181, 194-198)

-фотокартками (а.с. 185-186), на яких ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під час допиту 18.12.2014 року впізнали себе і малолітню ОСОБА_9

-висновком судової експертизи комп`ютерної техніки і програмних продуктів № 78/23 від 13.01.2015 року, згідно якої графічні файли виготовлені 06.04.2014 року за допомогою фотоапарату, який вилучений у засудженого ОСОБА_10 (а.с. 187-189)

-висновком експерта № 42 від 19.01.2015 року, згідно якого графічні файли, надані експерту, містять дитячу порнографію (а.с. 190-191)

-фотокартками, які були пред`явлені малолітній ОСОБА_9 під час допиту у судовому засіданні в порядку ст. 225 КПК України, на яких вона впізнала себе, ОСОБА_8 та руку і волосся матері ОСОБА_7 та підтвердила обставини вчинення злочину (т.1 а.с. 193)

-показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка була допитана у судовому засіданні в порядку ст. 225 КПК України на стадії досудового розслідування і підтвердила обставини вчиненого щодо неї кримінального правопорушення (т.1 а.с. 202-206).

Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 в тій частині, що вона не вчиняла інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються об`єктивними доказами, дослідженими у судовому засіданні показаннями експерта, законного представника малолітньої потерпілої, свідка ОСОБА_10 , малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , висновками експертиз, фотокартками. Суд вважає, що таким чином ОСОБА_7 намагається уникнути відповідальності, встановленої законом.

Суд вважає ОСОБА_7 винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи матір`ю.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної вона характеризується позитивно, раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину (2015 року народження), також враховуючи ту обставину, що ОСОБА_9 у теперішній час проживає з батьком ОСОБА_18 , тобто вона ізольована від матері, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченої можливе без відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України. Крім того, суд вважає за доцільне не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки скоєння злочину не пов`язане з обійманням певних посад чи зайняття певною діяльністю.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України і призначити їй покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити засуджену від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на засуджену обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_1