Справа № 752/1280/15-к
Провадження №: 1-кп/752/61/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0011317 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з освітою середньою, одруженого, працюючого завгоспом в кафе «Галявина», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 345 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
05.12.2014 приблизно о 01:00 годин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за кермом власного автомобілю марки «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками ДПС ДАІ ГУ МВС України в місті Києві, які несли службу на добовому чергуванні та виконували службові обов`язки по забезпеченню дотримання водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, перебували в форменому одязі та знаходились на стаціонарному посту дорожньо-патрульної служби за адресою: м. Київ, пр. Академіка Глушкова, 44-а.

ОСОБА_8 було запропоновано надати документи та пройти огляд на встановлення алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився та, в присутності свідків пройшов алкотест, результат якого виявився позитивним, а саме 0,99 проміле.

В подальшому на ОСОБА_9 , складено протокол про адміністративне правопорушення та вилучено водійське посвідчення, після чого останній залишив місце події.

В подальшому, приблизно о 02:40 год. ОСОБА_7 повернувся на пост ДАІ та попрохав працівників ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві повернути йому посвідчення водія, але отримав відмову. Після чого ОСОБА_7 підійшов до свого автомобіля та діставши предмет схожий на гранату повернувся до приміщення стаціонарного посту ДАІ, де висунув вимогу до інспекторів дорожньо-патрульної служби ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повернути йому посвідчення водія, при цьому демонструючи предмет схожий на бойову гранату, дістав чеку, нібито привів її в бойову готовність, висловлюючи тим самим реальну загрозу життю останніх.

Сприйнявши погрози ОСОБА_5 , який демонстрував гранату, як реальну загрозу своєму життю, інспектори дорожньо-патрульної служби полку ДПС ДАІ ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повернули йому посвідчення водія. Після чого останній помістив чеку на місце, та сівши у власний автомобіль залишив місце вчинення правопорушення.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 345 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним. Пояснив, що 05.12.2014 року біля 01.00 годин, коли він керував автомобілем «Пежо», його зупинили на посту ДАІ. Причину зупинки пояснили тим, що не було включене ближнє світло. Запропонували пройти тест на алкоголь, на що він погодився. Повідомили, що зафіксовано вміст алкоголю. Працівникам ДАІ, яких було 4 особи і які вели себе грубо по відношенню до нього, запропонував супроводити його до лікаря, бо не погоджувався з тим, що у нього виявили вміст алкоголю. Вони відмовилися їхати з ним. На його зауваження, вони не реагували, що його обурювало. Забрали посвідчення водія.

Коли від`їхав від поста ДАІ, вирішив розібратися і повернувся. Почалася розмова з працівниками ДАІ на військову тематику, українською мовою, що їм не сподобалося. Взяв з автомобіля макет гранати Ф-1 і вирішив налякати працівників міліції і у такий спосіб забрати своє посвідчення водія. Підійшов до працівників ДАІ, показав гранату, витяг з неї чеку і сказав, щоб без різких рухів повернули посвідчення водія, що вони і зробили. Після чого помістив чеку на місце і поїхав. Через два дні самостійно прийшов і здав макет гранати працівникам міліції. Судячи по реакції міліціонерів, коли він показав гранату і витяг чеку, вони сприйняли її як бойову і як загрозу.

Це був макет гранати, але міліціонери про це не знали.

Визнає, що діяв незаконними методами, у вчиненому розкаюється.

Крім визнавальних показань обвинуваченого, його винність підтверджується:

протоколами огляду місця події;

висновком експерта № 1/127-ВТ, згідно якого, наданий на дослідження предмет, який був вилучений у ОСОБА_5 19.12.2014 року під час огляду, до боєприпасів не відноситься, а є корпусом навчально-імітаційної гранати УРГ, з спрацювавшим навчально-імітаційним запалом УЗРГМ, без перехідної втулки.

Перед завершенням з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, захисник обвинуваченого звернулася до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від відповідальності та закриття провадження у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу.

В підтвердження можливості звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки надала суду клопотання трудового колективу та витяг з протоколу зборів.

Обвинувачений повністю підтримав клопотання.

Прокурор з приводу клопотання зазначила, що є підстави звільнити обвинуваченого від відповідальності та провадження закрити у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу.

Суд, з`ясувавши думку учасників, ознайомившись наданими документами в обґрунтування підстав закриття провадження, зокрема клопотанням та витягом з протоколу загальних зборів трудового колективу, характеристикою та трудовою угодою, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Так, відповідно до вимог ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки трудовому колективу підприємств, установ та організацій за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання, суд приймає до уваги, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 345 КК України, віднесений до категорії середньої тяжкості.
Обвинувачений, який за місцем роботи характеризуються виключно позитивно, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце роботи, реєстрації та проживання, є учасником бойових дій.
В обгрунтування підстав звільнення, стороною захисту в розпорядження суду надано протокол загальних зборів колективу кафе «Галявина» та клопотання, а також характеристику і копію трудової угоди з ОСОБА_5 , які дослідженні.
На підставі викладеного, суд переконавшись, що діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 дійсно мало місце і воно містить склад злочину і обвинувачений винний у його вчиненні, надійшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження та передачі ОСОБА_5 , на поруки трудового колективу кафе «Галявина» ФОП ОСОБА_12 , за їх клопотанням, за умови, що він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Керуючись ст.ст. 285-288, 369-372 КПК України, ст. 47 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , у відповідності до ст.47 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 345 ч.1 КК України, з передачею його на поруки трудового колективу кафе «Галявина» ФОП ОСОБА_12 ( АДРЕСА_2 ), за їх клопотанням, за умови, що він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_13