Справа №478/1708/16-к пров. № 1-в/478/1001/2016
У х в а л а

26 липня 2016 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шубіно Кіровського району АР Крим, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, засудженого:
1)10.06.2005 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч.2 ст.309, ст.69 КК України до обмеження волі строком на 2 роки;
2)30.08.2005 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч.2 ст.307, ст.71 КК України до позбавлення волі на 5 років 6 місяців з конфіскацією майна, 08.05.2009 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає: 1 рік 7 місяць і 17 днів;
3)10.12.2010 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч.3 ст.187, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 7 роки 6 місяців з конфіскацією майна, початок строку: 15.09.2010 року; кінець строку: 01.12.2017 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в якому, просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що відбуваючи призначене судом покарання встановлений режим утримання не порушував, працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, має заохочення, вважає, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просив клопотання задовольнити та умовно-достроково звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Представник Казанківської ВК №93 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не довів свого виправлення.
На думку прокурора клопотання засудженого ОСОБА_5 є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Відповідно до ст.81 КК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
В силу ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Вироком Феодосійського міського суду АР Крим від 10.12.2010 року ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.187, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією майна.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 25.02.2016 року зараховано засудженомуОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15.09.2010 року по 29.12.2010 року за правилами, визначеними абзацом першим ч.5 ст.72 КК України(в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній відбуває покарання в Казанківській ВК №93 з 26.12.2014 року, за період відбуття покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Відповідно до довідки Казанківської ВК №93 від 25.07.2016 року засуджений ОСОБА_5 має чотири заохочення (від 27.08.2015 року, від 27.09.2015 року, від 11.01.2016 року та від 07.04.2016 року), мав два стягнення: догану не вийшов на вечірню перевірку (від 26.05.2015 року, яке знято у встановленому законом порядку) та 15 діб ДІЗО за запізнення на зйом з роботи (від 08.10.2015 року, яке знято у встановленому законом порядку).
Згідно витягу з протоколу №9 від 26.04.2016 року засідання адміністративної комісії Казанківської ВК №93 з питань застосування до засуджених заохочувальних норм, встановлення адміністративного нагляду прийнято рішення про відмову засудженому ОСОБА_5 в застосуванні ст.81 КК України як такому, що не довів свого виправлення, а саме не завжди здатний до самокерованої правослухняної поведінки.
Відповідно до характеристики, затвердженої начальником Казанківської ВК №93 від 25.07.2016 року, засуджений ОСОБА_5 прибувши до Казанківській ВК №93 був розподілений до відділення №3 та працевлаштований до розпилювальної дільниці промислової зони установи виконання покарань, до роботи ставиться добре, за що має ряд заохочень, не завжди приділяє увагу до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх за призначенням. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься не завжди з розумною ініціативою. Встановлений режим утримання порушує, за що має два стягнення. До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. На профілактичному обліку не перебуває. Загальноосвітній рівень не підвищує. На заходи виховного впливу реагує негативно, правильних висновків для себе не робить. Участі у програмі диференційованого виховного впливу не приймає. Зовні не завжди охайний, вимог санітарії та гігієни дотримується тільки під контролем представників адміністрації, свідомо не утримує в чистоті і порядку своє спальне місце та при ліжкову тумбочку.
На підставі викладеного вбачається, що засуджений ОСОБА_5 фактично своєю поведінкою не довів того, що став на шлях виправлення, а через деякий період часу поводив себе так, щоб на нього була складена позитивна характеристика з метою дострокового звільнення від призначеного покарання, тобто його позитивна поведінка носить виключно ситуативний характер, що судом не може бути розцінене як те, що він твердо став на шлях виправлення.
Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду подання, засуджений ОСОБА_5 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки і своєю поведінкою та ставленням до праці, з огляду на його особу, не довів свого виправлення, тому враховуючи тяжкість та спосіб вчиненого ним злочину до нього не може бути застосовано умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя