Справа № 161/922/16-к
Провадження № 1-кп/161/135/16
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
м. Луцьк 30 березня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0003961, що надійшло з Луцької місцевої прокуратури 27.01.2016 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003961 відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст. 121 КК України.
30.03.2016 прокурор подав клопотання про застосування запобіжного у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, систематично не з`являвся в судові засідання. 17.02.2016 та 23.02.2016 до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовувалися приводи, ухвалою суду від 09.03.2016 обвинуваченого було оголошено в розшук. Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 не працює, ухилився від суду, а тому наявні ризики визначені ч.1 ст.177 КПК України, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення. Жоден інший більш м`який запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому прокурор звернувся з даним клопотанням до суду.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому мотивів, обвинувачений та його захисник клопотання заперечили.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, порушив умови раніше обраного відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, ухилився від суду, внаслідок чого 09.03.2016 ухвалою суду його було оголошено у розшук, а тому з врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти доведеним під час розгляду даного клопотання ризикам, а тому до обвинуваченого ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Водночас, враховуючи положення ч.1 ст.197 КПК України, а також те, що на даний час обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України перебуває на розгляді в суді, а тому з врахуванням зазначеного, строк дії ухвали суду про тримання під вартою слід визначити у 30 днів, а тому з цих підстав клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України не затримувався, та не знаходився відповідно до наказів уповноважених службових осіб поряд із ними, а тому датою та годиною затримання слід вважати годину та дату винесення ухвали 17 год. 15 хв. 30.03.2016.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, із застосуванням насильства, а тому на підставі ч.4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.183, 193-194, 196-197 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 28.04.2016 включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з 17 год. 15 хв. 30.03.2016.

Згідно ч.1 ст.205 КПК України ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий