154/1196/16
1-кп/154/166/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження №0000299 від 14 квітня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , громадянина

України, освіта середня-спеціальна, розлученого, на утриманні

неповнолітня дитина, не працюючого, раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення крадіжок чужого майна, востаннє 31 березня 2010 року вироком Володимир-Волинського міського суду за ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, судимості не зняті й не погашені у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин однорідного складу.

Так, 04 січня 2016 року, близько 22 год в м.Володимир-Волинський, Волинської області ОСОБА_4 , перебуваючи в робочий час у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по вулиці Устилузькій, біля будинку 72, керуючись раптово виниклим прямим умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, повторно, відкрито викрав пляшку ємкістю 0,75 л. горілки «Мороша Джерельна», вартістю 77 грн. 75 коп., чим заподіяв власнику магазину, підприємцю ОСОБА_6 , майнову шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що він 04 січня 2016 року, близько 22 год в м.Володимир-Волинський, зайшов у приміщення магазину «Палада», що розташований по вулиці Устилузькій, біля будинку 72 та відкрито викрав пляшку ємкістю 0,75 л. горілки «Мороша Джерельна». Кається у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 подав суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, просить не позбавляти його волі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними протиправними діями, котрі виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Злочин, вчинений обвинуваченим, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає з`явлення зі зізнанням (а.к.п.7), щире каяття у вчиненному, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено. Суд виключає таку обтяжуючу обставину, як рецидив злочинів, оскільки повторне вчинення злочинів ОСОБА_4 є необхідною кваліфікуючою ознакою його дій за ч.2 ст.186 КК України.

Обвинувачений характеризується негативно, раніше неодноразово вчиняв корисливі злочини та був судимий, що свідчить про його стійку направленість на вчинення злочинів та небажання ставати на шлях виправлення, а тому суд призначає обвинуваченому мінімальне основне покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення ним нових злочинів, та підстав для застосування ч.1 ст.69 КК України з огляду на дані про особу обвинуваченого та наявність у нього значної кількості судимостей, не вбачає.

Враховуючи що ОСОБА_4 вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 травня 2016 року засуджений на підставі угоди про примирення за ч.2 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки, то даний вирок відповідно до ч.4 ст.70 КК України, слід виконувати окремо.

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, даний вирок виконувати окремо від вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 травня 2016 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 за цим вироком рахувати з 22 червня 2016 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26 квітня 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередню - тримання під вартою.

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: /-/ підпис

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир - Волинського

міського суду ОСОБА_1