Справа № 573/941/16-к
Номер провадження 1-кп/573/75/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19 березня 2016 року за №0000182, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Маркевичево Ширяєвського району Одеської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, одруженого, не працюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інваліда, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця смт. Жовтневе Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , фактично проживаючого в АДРЕСА_4 , освіта професійно-технічна, одруженого, не працюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інваліда, раніше судимого:

- 26 квітня 2010 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 06 грудня 2016 року по відбуттю строку покарання, судимість не знята і не погашена

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18 березня 2016 року близько 22 години ОСОБА_5 за попередньою змовою зі своїм братом ОСОБА_6 , вирішили скоїти крадіжку металевих вагових гир, які зберігалися поблизу вагової ТОВ «Жовтневий цукровий комбінат», за адресою: Сумська область, Білопільський район, смт. Жовтневе, вул. Заводська, 26.

Реалізуючи свій злочинний намір та діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 того ж дня близько 23 години 30 хвилин на автомобілі марки «Вольво 440», червоного кольору, д. н. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, з автомобільним причепом, д.н. НОМЕР_2 , який попросили для власних потреб у брата, ОСОБА_8 , не повідомляючи останнього про свої злочинні наміри, прибули до неогородженої території кагатного поля ТОВ «Жовтневий цукровий комбінат», що знаходиться по вул. Заводській, 26 в смт. Жовтневе, Білопільського району Сумської області.

Продовжуючи свої злочинні дії та переслідуючи єдиний корисливий умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перекотили з території кагатного поля дві еталонні повірочні гирі, марки ГО-500, класу М1, вагою по 500 кг кожна, вартістю по 4 700 грн. кожна, загальною вартістю 9 400 грн. та за допомогою дерев`яного щита завантажили їх до автомобільного причепу д.н.з. НОМЕР_2 після чого використали у своїх корисливих цілях.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили ТОВ «Жовтневий цукровий комбінат» матеріальних збитків на загальну суму 9 400 грн.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розуміли їх суспільну небезпечність, усвідомлювали можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажали їх настання, тобто скоїли злочин із прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема підтвердив, що 18 березня 2016 року близько 22 години він запропонував своєму брату ОСОБА_6 скоїти крадіжку металевих вагових гир, які зберігалися на території кагатного поля неподалік вагової ТОВ «Жовтневий цукровий комбінат» у смт. Жовтневе. В цей же день, близько 23 години 30 хвилин, на автомобілі марки «Вольво 440» з причепом, який попросили для власних потреб у брата, ОСОБА_8 , не повідомляючи останнього про свої наміри, прибули до неогородженої території кагатного поля, звідки перекотили дві еталонні гирі, вагою приблизно по 500 кг кожна та за допомогою дерев`яного щита завантажили в автомобільний причеп. В подальшому викрадені гирі вони спочатку повезли в с. Вири. По дорозі одну з них викинули в полі неподалік с. Ганнівка Вирівська, а другу здали на пункт прийому металобрухту в м. Суми, за що отримали 1 300 грн., які розділили між собою.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, надав покази аналогічні показам ОСОБА_5 , зокрема, суду зазначив, що 18 березня 2016 року близько 22 години його брат, ОСОБА_5 , запропонував йому скоїти крадіжку металевих вагових гир, які зберігалися на території кагатного поля поблизу вагової ТОВ «Жовтневий цукровий комбінат» у смт. Жовтневе. В цей же день, близько 23 години 30 хвилин, на автомобілі марки «Вольво 440» з причепом, який попросили для власних потреб у брата, ОСОБА_8 , не повідомляючи останнього про свої наміри, прибули до неогородженої території кагатного поля, звідки перекотили дві еталонні гирі, вагою приблизно по 500 кг кожна та за допомогою дерев`яного щита завантажили в автомобільний причеп. В подальшому викрадені гирі вони спочатку повезли в с. Вири. По дорозі одну з них викинули в полі неподалік с. Ганнівка Вирівська, а другу здали на пункт прийому металобрухту в м. Суми, за що отримали 1 300 грн., які розділили між собою.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останніх, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжу), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, так як останній скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує наступне.

Ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

На підставі ч. 2 ст. 66 КК України суд враховує також особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання, скарги на його поведінку до виконкому Білопільської міської ради не надходили, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, не працює, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2009 року народження, ОСОБА_10 , 2011 року народження та ОСОБА_11 , 2012 року народження (а. с. 59-74).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, а саме: вчинення злочину вперше, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_5 в судовому засіданні не встановлено.

Суд також враховує думку представника потерпілого ОСОБА_12 , який при призначенні покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду, про що надіслав відповідну заяву (а. с. 35).

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_5 , особу обвинуваченого, суд вважає, що за вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді обмеження волі, згідно зі ст. 75 КК України з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Призначаючи ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд враховує наступне.

Ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

На підставі ч. 2 ст. 66 КК України суд враховує також особу обвинуваченого, який маючи не зняту і непогашену судимість за скоєння умисного злочину проти власності, на шлях виправлення не став і повторно скоїв умисний злочин проти власності, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, не працює, одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, разом із тим має вагітну дружину (а. с. 39-58).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_6 в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, суд враховує думку представника потерпілого ОСОБА_12 , який при призначенні покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду, про що надіслав відповідну заяву (а. с. 35).

Суд також враховує, що після реєстрації шлюбу 11 вересня 2015 року ОСОБА_13 було присвоєно прізвище дружини ОСОБА_14 , але до цього часу обвинувачений свій паспорт не змінив.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_6 , особу обвинуваченого, суд вважає, що за вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді обмеження волі реально.

Під час проведення досудового розслідування проводилася судова товарознавча експертизи, витрати за проведення якої становлять 263 грн. 88 коп. (а. с. 75).

На підставі ст. 124 КПК України суд приходить до висновку про стягнення вказаної суми процесуальних витрат із обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави у дольовому порядку по 131 грн. 94 коп. з кожного.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази:

- автомобіль марки «VOLVO-440», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, 1990 року випуску, кузов № НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане Кузнецовським МРЕО ДАІ ГУ УМВС України в Рівненській області на ім`я ОСОБА_15 , що знаходяться на майданчику збереження транспортних засобів Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області, повернути ОСОБА_15 , як власнику (а. с. 77);

- автомобільний причеп д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_16 , - залишити останньому як власнику (а. с. 78).

Запобіжний захід ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в ході досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно з п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, а також повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з дня постановки на облік у виправному центрі

Стягнути із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави по 131 (сто тридцять одній) гривні 94 копійки з кожного за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази:

- автомобіль марки «VOLVO-440», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, 1990 року випуску, кузов № НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане Кузнецовським МРЕО ДАІ ГУ УМВС України в Рівненській області на ім`я ОСОБА_15 , повернути власнику ОСОБА_15 ;

автомобільний причеп д.н.з. НОМЕР_2 залишити власнику ОСОБА_16 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: