Справа № 214/3183/16-к
1-кп/214/512/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, розлученого, пенсіонера, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.01.2008 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого 28.12.2012 року із ВК №80 Дніпропетровської області за постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 6 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 29.04.2016 року, у денний час доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля магазину «Ізюмчік», розташованому в будинку № 20 по вул. Спаська в Саксаганському районі м. Кривого Рогу та вживав пиво, під час вживання якого покликав до себе малознайомого йому ОСОБА_7 , який у цей час знаходився біля вказаного магазину та запропонував йому пригоститись пивом із своєї пляшки, що обурило ОСОБА_7 , унаслідок чого останній почав ображати ОСОБА_5 нецензурною лайкою, що призвело до обопільної сварки між зазначеними особами, коли приблизно в 15.00 годин цього ж дня із приміщення магазину «Ізюмчік» вийшов ОСОБА_4 , який став безпосереднім очевидцем сварки між малознайомими йому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи на підтримку ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_5 та, ображаючи його нецензурною лайкою, став вимагати від ОСОБА_5 придбати йому пляшку пива, на що отримав від останнього категоричну відмову, після чого ОСОБА_4 , обурившись даною відмовою, умисно завдав ОСОБА_5 , який знаходився звернутим до нього обличчям, одного удару правою долонею в обличчя, спричинивши йому фізичного болю, що викликало у ОСОБА_5 почуття гострої неприязні до ОСОБА_4 та умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

При цьому ОСОБА_5 , розуміючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 мають перевагу у кількості та фізичній силі, діючи на досягнення своєї злочинної мети, нібито погодившись придбати зазначеним особам спиртне, запропонував їм зачекати його на лавочці, встановленій навпроти під`їзду будинку АДРЕСА_2 , а сам попрямував за місцем свого проживання, розташованого в квартирі АДРЕСА_3 цього ж будинку, де підшукав собі знаряддя злочину два кухонні ножі заводського та саморобного виробництва та відразу ж після цього, утримуючи один з підшуканих кухонних ножів саморобного виробництва в лівій руці, а інший заводського виробництва поклавши до лівої кишені вдягнених на ньому штанів, вийшов із своєї квартири на вулицю та підійшов до ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , які заздалегідь, погодившись на пропозицію ОСОБА_5 , очікували його на лавочці, встановленій навпроти під`їзду вказаного будинку, після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, впритул наблизившись до ОСОБА_4 , який сидів на лавочці, спиною до вищевказаного під`їзду та діючи з метою спричинення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні до нього, близько о 15.10 години 29.04.2016 року умисно зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_4 один удар клинком підшуканого ним кухонного ножа саморобного виробництва, який продовжував утримувати у лівій руці, у праву підлопаткову ділянку тулубу, не переслідуючи за мету спричинення ОСОБА_4 смерті, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , намагаючись уникнути протиправного посягання з боку ОСОБА_5 , почали відбігати від нього, при цьому ОСОБА_7 став кидати у ОСОБА_5 підібрані з землі камінці, відволікаючи у такий спосіб його увагу на себе, внаслідок чого ОСОБА_5 почав переслідувати ОСОБА_7 по території, що прилягає до вищевказаного будинку.

Скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_5 на подвір`ї зазначеного будинку, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які стали очевидцями протиправних дій ОСОБА_5 , усадили ОСОБА_4 на ту ж лавочку, встановлену навпроти під`їзду вказаного будинку та почали надавати йому першу долікарську допомогу.

У цей час ОСОБА_5 , припинивши переслідування ОСОБА_7 , почав повертатися до ОСОБА_4 , а останній, помітивши ОСОБА_5 із тим же ножем у правій руці, намагаючись уникнути подальшого посягання з його сторони, встав з лавочки та почав відходити від ОСОБА_5 у напрямку під`їзду цього ж будинку, однак ОСОБА_5 , незважаючи на сторонніх громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не бажаючи зупинятися на досягнутому злочинному результаті, наздогнав ОСОБА_4 на ганку під`їзду зазначеного будинку та продовжуючи діяти з умислом на спричинення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, близько об 15.20 години 29.04.2016 року, утримуючи ОСОБА_4 лівою рукою за праве плече, умисно, зверху-вниз, зі значною силою завдав ОСОБА_4 , який стояв звернутим до нього обличчям, не менше 6 ударів тим же кухонним ножем саморобного виробництва, який продовжував утримувати у правій руці, в ділянки голови, передньої поверхні тулубу та лівого передпліччя, не переслідуючи за мету спричинити йому смерті.

У цей час мешканець цього ж будинку ОСОБА_10 , який вийшов із під`їзду на вулицю та став очевидцем злочину, руками відштовхнув ОСОБА_5 від ОСОБА_4 , унаслідок чого той, не устоявши на ногах, упав на землю, та в такий спосіб ОСОБА_10 припинив подальші протиправні дії ОСОБА_5 , а сторонні громадяни викликали ОСОБА_4 бригаду швидкої медичної допомоги, а також наряд поліції.

У результаті неправомірних дій ОСОБА_5 . ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми, проникаючих торако-абдомінальних колото-різаних ран в проекції 9-го міжребір`я праворуч у нижнього краю лопатки з подальшим пересіченням 10 ребра, поранення нижньої частки 10 сегменту легені, поранення купола діафрагми і верхнього полюсу правої нирки та по передньо-ключичній лінії праворуч в проекції 6-го межребірья з подальшим пораненням купола діафрагми та 5-го сегменту печінки з розвитком ускладнень гемопневмотораксу, непроникаючих колото-різаних ран по передньо-пахвовій лінії праворуч в проекції 7-го міжребір`я та по грудинній лінії праворуч в проекції 3-го міжребір`я, забійної рани та саден в ділянці правої надбрівної дуги, синців голови праворуч та лівого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №847 від 13.05.2016 року за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Своїми діями ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеннята підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, пояснив суду, що, хоча такі його протиправні дії й були спровоковані поведінкою потерпілого та його товариша, однак він не мав права так вчиняти, що він дуже жалкує з приводу вчиненого та не хотів, щоб так сталося, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, не позбавляти його волі, що він вибачається перед потерпілим та обіцяє повністю відшкодувати потерпілому витрати на лікування, що він зробив для себе належні висновки.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які позитивно характеризують обвинуваченого за місцем його проживання, підтверджують те, що обвинувачений пенсіонер та наявність у нього судимості, а також відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під психіатричним або наркологічним наглядом не перебуває (а.с.11-29).

Суд, ураховуючи думки учасників судового розгляду, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому у відповідності до положень ст. 349 КПК України вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, які стосуються, зокрема, поведінки потерпілого, особисте ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, під психіатричним або наркологічним наглядом не перебуває, ставлення самого потерпілого до обвинуваченого, який пояснив суду, що не бажає позбавлення обвинуваченого волі, а також наявність у обвинуваченого хронічного захворювання, яке потребує лікування в умовах стаціонару у терапевтичних умовах.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, визнаються вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням ч. 1 ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту слід залишити тим же до набрання вироком законної сили.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді домашнього арешту залишити тим же до набрання вироком законної сили.

У строк покарання ОСОБА_5 зарахувати його тримання під вартою, починаючи з моменту його фактичного затримання 30 квітня 2016 року по 05 липня 2016 року включно, перерахувавши йому один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, а саме опечатаний конверт із зразками крові та слини ОСОБА_5 та два кухонних ножа, знищити після набрання вироком законної сили, одяг потерпілого ОСОБА_4 спортивну кофту та одяг обвинуваченого ОСОБА_5 футболку та джинси повернути законним володільцям.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 880 грн. 40 коп. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .