Справа №212/2283/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000699 від 07.03.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Красноярськ, Красноярського краю Російської Федерації, громадянин України, українець, освіта середня, одружений, працюючий у ТОВ «ЮВВАТ» газоелектрозварювальником, маючий на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, який зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000699 від 07.03.2016 року,-
ВСТАНОВИВ:
16 січня 2016 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме: квартири АДРЕСА_2 , де діючи із корисних намірів, упевнившись у відсутності у помешканні - гр. ОСОБА_6 та інших мешканців помешкання, які знаходились в цей час в іншому місці, та можливих: свідків -очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер,: шляхом вільного доступу таємно викрав підвіску 585 проби вагою 0,43 гр : вартістю 370,09 гривень у формі прямокутника з іконою, підвіску 585 проби вагою 1,4 гр вартістю 1204,95 гривень у формі серця, підвіску 585 проби вагою 0,33 гр вартістю 284,02 гривень у формі контура серця, сережки у кількості 2 штук 585 проби загальною вагою 2,42 гр вартістю 2082,85 гривень, що згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 598 від 28.03.2016, року, які знаходились у коробці чорного кольору в правому зовнішньому кармані рожевої куртки гр. ОСОБА_6 , що знаходилась у шафі в кімнаті. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою крристь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 3941 гривеня 91 копійка.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України визнав повністю та суду пояснив, що він разом своєю сім`єю та потерпілою мешкають в одній квартирі. Здійснив крадіжу золотих виробів та здав до ломбарду, так як мав намір купити собі робочий інструмент. Золоті прикраси перебували в куртці, що знаходилась в шафі, в коробці.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що в квартирі знайшли квитанції з ломбарду про залог золотих виробів. Звернулась до дружини обвинуваченого та почали встановити обставини, перевірила золоті прикраси та виявила їхню відсутність. Просить суд призначити обвинуваченому штраф у мінімальному розмірі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та вислухавши потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України, за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті злочину, та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не встановив.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_4 не є судимий, погоджуючись з думкою прокурора про розмір та вид покарання про призначення покарання та беручи до уваги клопотання потерпілої ОСОБА_6 , щодо розміру та виду покарання, яка просила суд призначити мінімальне покарання у виді штрафу та беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без застосуванні ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно призначити покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили суд залишає у вигляді особистого зобов`язання.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ч. 9 ст..100 КПК України, в разі їх наявності.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід Держави України.

До набрання законної сили вироку, залишити ОСОБА_4 без змін запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1