№ 336/1089/16-к
пр. 1-кп/336/192/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню за ч. 1 ст. 286 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005809 від 04.12.2015 р., відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку 2005 р.н., не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04.12.2015 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по правому ряду проїзної частини вул. Іванова з боку вул. 8 Березня в напрямку вул. Магістральної в м. Запоріжжі.

В цей же час, біля електропори № 22 проїзну частину вул. Іванова по пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками, переходила пішохід ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , рухаючись при цьому зліва направо за напрямком руху автомобіля «KIA SPORTAGE» під керуванням водія ОСОБА_4

04.12.2015 року приблизно о 16 годині 00 хвилин водій ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Іванова, маючи об`єктивну можливість побачити, що в лівому ряду проїзної частини вул. Іванова, в попутному з ним напрямку, перед пішохідним переходом стоять один за одним декілька автомобілів, в порушення вимог п. 18.4 ПДР , де вказано : «якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», маючи технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування гальмування, своєчасно заходів до зниження швидкості не вжив, в результаті чого допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 5246 МД від 18.01.2016 року, пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження: закриті переломи бічної маси крижів справа на рівні 1-го крижкового хребця, правої лонної кістки в області переднього краю вертлужної западини та в області лонного зчленування, правої седалищної кістки без зміщення кісткових фрагментів, «по внутрішній поверхні кісток тазу справа гематома, які в сукупності кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечним для життя, але які спричинили собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня; садна правого колінного суглоба кваліфікується як легке тілесне ушкодження; пішохід ОСОБА_6 отримала садна тіла, що є легкими тілесними ушкодженнями.

Згідно висновку судово автотехнічної експертизи № 779/15 від 12.01.2016 року в діях водія ОСОБА_4 є невідповідність вимогам п. 18.4 ПДР, що знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП. Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїду на пішоходів Рожковську та ОСОБА_6 шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу до місця наїзду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав в повному обсязі, пояснив обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи фактичні обставини, щиро розкаявся у скоєному.

Оскільки ніхто з учасників судового процесу не оспорював фактичні обставини справи, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого і висновку судово-медичної експертизи.

Вина обвинуваченого, крім повного її ним визнання, підтверджується дослідженими в суді доказами:

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 5246 МД від 18.01.2016 року, пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження: закриті переломи бічної маси крижів справа на рівні 1-го крижкового хребця, правої лонної кістки в області переднього краю вертлужної западини та в області лонного зчленування, правої седалищної кістки без зміщення кісткових фрагментів, «по внутрішній поверхні кісток тазу справа гематома, які в сукупності кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечним для життя, але які спричинили собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня; садна правого колінного суглоба кваліфікується як легке тілесне ушкодження; пішохід ОСОБА_6 отримала садна тіла, що є легкими тілесними ушкодженнями.

Згідно висновку судово автотехнічної експертизи № 779/15 від 12.01.2016 року в діях водія ОСОБА_4 є невідповідність вимогам п. 18.4 ПДР, що знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП. Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїду на пішоходів Рожковську та ОСОБА_6 шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу до місця наїзду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила фактичні обставини справи, не оспорюючи їх, заявила клопотання про закриття справи в зв`язку з їх з обвинуваченим примиренням та відшкодуванням їё в добровільному порядку обвинуваченим матеріальної і моральної шкоди, матеріальниїх претензій вона до обвинуваченого не має.

Вислухавши заявлене клопотання, думку сторін кримінального провадження - прокурора і обвинуваченого, які підтримали заявлене клопортання, просили його задовольнити, суд прийшов до висновку про його законність і обгрунтованість, в звёязку з чим визнає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 46 КК Укараїни осба, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщовона примирилась з потерпілим та відшкодувала заподіяну нею шкоду.

ОСОБА_4 вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, відшкодував причинену злочином шкоду, тому може в силу ст. 46 КК України бути звільненим від кримінальної відповідаольності в зв`язку з примиренням з потерпілою.

Відповідно до ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з наступного:

В обвинувальному акті зазначено про розмір витрат на залучення експерта для проведення судово автотехнічної експертизи під час досудового розслідування, загальна вартість яких складає 736,56 грн.

Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів, які згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави, тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 витрат за проведення експертиз в дохід держави в сумі 736,56 грн.

Доля речових доказів по даному провадженню підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 118, 124, п. 1 ч. 1 ст. 284, ст. 285, ч. 4 ст. 286, ст. ст. 370, 372, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності зща ч. 1 ст. 286 КК україни і закрити кримінальне провадження в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 736,56 грн.

Речовий доказ по справі автомобіль КІА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 згідно розписки, залишити у останнього за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Копія ухвали негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: