пр. № 1-кп/759/24/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006698 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 ,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006698 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 31.12.2015.

У зв`язку з тим, що судовий розгляд вказаного провадження на даний час не закінчено, а строк обраного раніше запобіжного заходу щодо обвинуваченої спливає, судом на виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України винесено на обговорення питання доцільності продовження його тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи те, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому вищезазначений запобіжний захід, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.

Захисник, думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 заперечували щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт. Думку захисника підтримав потерпілий.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Розглядаючи вказані клопотання, суд враховує: тяжкість та обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , який є тяжким злочином згідно ст. 12 КК України і щодо якого є обґрунтоване органами досудового розслідування обвинувачення, тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі доведення його винуватості у вчиненні злочину, а тому суд, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження, дані про особу обвинуваченого його сімейний стан, наявність у ОСОБА_3 непогашеної судимості, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, його належну поведінку, попередити вчинення ними нових злочинів. У зв`язку з чим, у задоволенні клопотання захисника, яке підтримане обвинуваченим, відмовити.

Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких обвинувачений вчинив дії, що ставляться йому у провину, відтак наявний ризик його можливого впливу на очевидців подій.

Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, з огляду на його моральні якості, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи обставини даної справи, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі - п`ятдесят мінімальних заробітних плат, оскільки саме такий її розмір здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 331, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника, яке підтримане обвинуваченим ОСОБА_3 , відмовити.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування, залишити без змін, і вважати його продовженим на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 02 березня 2016 року до 30 квітня 2016 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.
Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі п`ятдесят мінімальних заробітних плат, що становить 68900 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: 3040, отримувач: Святошинський районний суд м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві та до суду; не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчою, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу передати на виконання до Київського СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_7