Провадження № 1-кп/750/393/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, українця, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого 03 серпня 2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,
24 серпня 2016 року о 14 годині 17 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, здійснив телефонний дзвінок з номеру абоненту мобільного зв`язку НОМЕР_1 на канал зв`язку «102» чергової частини ГУ НП в Чернігівській області, в ході якого надав завідомо неправдиве повідомлення про нібито існуючу підготовку вибуху будівлі залізничного вокзалу м. Чернігова за адресою: АДРЕСА_3 , яке загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, чим ОСОБА_4 порушив нормальний ритм життя підприємства та вніс елементи дезорганізації у функціонування підприємства.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що протягом останніх 2-3 місяців у нього ускладнилися стосунки з дружиною, яка покинула його та переїхала до іншого чоловіка, не давала можливості спілкуватися з дитиною, у зв`язку з чим він, перебуваючи у розпачі, вирішив помститися. Знаючи, що її новий чоловік працює на залізничному вокзалі, на День Незалежності 24 серпня 2016 року, він зі свого мобільного телефону з номеру SIM-карти НОМЕР_1 , перебуваючи на вул.. Волковича у м. Чернігові, зателефонував на канал зв`язку «102» до чергової частини поліції та повідомив про замінування залізничного вокзалу м. Чернігова. Подробиць інформації, яку він передав, не пам`ятає, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння, але версію про замінування придумав сам. У скоєному щиро кається, вважає, що причиною всьому є його розпач та стан алкогольного сп`яніння.
Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи в сукупності добуті та перевірені в судовому засіданні докази, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 259 КК України, як умисне завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує його покарання, суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у період звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.
Разом з тим, суд не визнає таку обставину як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, обтяжуючою покарання обвинуваченого, оскільки така обставина не зазначена ні в повідомленні про підозру, ні у фабулі обвинувального акту щодо ОСОБА_4 .
З врахуванням зазначеного, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, має постійне місце проживання, зважаючи на його формально позитивні характеристики та ставлення до скоєного, з огляду на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення в період іспитового строку, призначеного вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2015 року, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а також за правилами ст. 71 КК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування в розмірі 351 гривень 84 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 1 ст. 259 КК України та призначити покарання у виді 2-х (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2015 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 351 грн. 84 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1