Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/506/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 395 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження №0000061 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31 березня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, проживає АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-28.10.2005 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 31.01.2006 року пом`якшено покарання до 8 років позбавлення волі. Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20.08.2012 року звільнений 28.08.2012 р. умовно-достроково на не відбутий строк 7 місяців позбавлення волі за ст.81 КК України. Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2015 року встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців.

засуджено за ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 .

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що згідно постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2015 року щодо останнього встановлено адміністративний нагляд терміном на 12 місяців, тобто до 28.08.2016 року, з обов`язками встановленими обов`язками, відповідно до п. «в» ст.3, ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі». Так, ОСОБА_6 заборонено залишати межі свого помешкання за адресою : АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 5 год. 00 хв.; заборонено виїзд за межі Кіровоградського району без дозволу Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області; зобов`язати в разі необхідності виїзду за межі населеного пункту, повідомляти письмово керівництво Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області про мету поїздки, точну адресу місця перебування, отримати дозвіл і маршрутний лист, в якому робити відповідні реєстраційні відмітки; заборонено відвідування барів, ресторанів, кафе та інших громадських місць продажу спиртних напоїв на розлив, без дозволу ОВС на відвідування.
Однак, 15 вересня 2015 року обвинувачений з метою ухилення від адміністративного нагляду, усвідомлюючи покладені на нього обмеження, умисно та самовільно, без поважних причин, залишив межі свого помешкання за адресою АДРЕСА_2 та виїхав із вказаного населеного пункту, без дозволу уповноважених органів МВС України та не повідомив про це орган внутрішніх справ з метою проживання в АДРЕСА_1 . Під час профілактичної справи адміністративного нагляду та проведеними перевірками домоволодіння обвинуваченого встановлена його відсутність за згаданою вище адресою. Тобто, ОСОБА_6 без поважних причин і повідомлення працівників уповноважених органів МВС України, що здійснюють нагляд в період часу з 15 вересня 2015 року по 29.01.2016 року самовільно залишив місце проживання у час, з якого йому заборонено виходити та виїздив без дозволу міліції в особистих справах за межі району та міста, з яких йому заборонено виїжджати взагалі, з метою навмисного ухилення від адміністративного нагляду.
В апеляції обвинувачений, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію його дій, просить вирок районного суду щодо нього змінити та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 60 год. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції призначаючи покарання не врахував положення ст. 66 КК України. Також зазначає, що 13.04.2016 р. між ним та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб, і у останньої перебуває на утриманні четверо малолітніх дітей. До одруження ОСОБА_8 отримувала допомогу одиноким матерям, а зараз вони отримують допомогу малозабезпеченим сім`ям. Оскільки, він не має постійної роботи, а також відсутній стабільний дохід, він час від часу отримує роботу на один день, а ті незначні кошти, що він заробляє витрачає на утримання своєї сім`ї. Вважає, що призначене районним судом покарання у виді арешту строком на два місяці поставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище, тому просить змінити покарання і призначивши 60 год. громадських робіт.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку районного суду без зміни, а апеляції обвинуваченого без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглянувши справу в межах поданої апеляцій, в якій не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого, встановлено, що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних на законних підставах і досліджених у судовому засіданні доказах.

Суд першої інстанції, об`єктивно встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та правильно кваліфікував дії останнього за ст.395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував вимоги статей 50, 65 КК України, щодо яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Характеризуючи особу обвинуваченого, районний суд прийняв до уваги, що ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання правильно визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умови призначення йому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді арешту, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, перевиховання та профілактики вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вказане покарання, на думку колегії суддів, є виваженим. Підстав для призначення ОСОБА_6 іншого більш м`якого виду покарання не має.

Апеляційні доводи обвинуваченого стосовно не врахування при призначенні покарання судом першої інстанції те, що на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_8 з якою у нього зареєстровано шлюб, а її четверо малолітніх дітей, колегія суддів вважає безпідставними.

Оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження оскаржуваний вирок районного суду щодо обвинуваченого ухвалено 31 березня 2016 року, а шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 зареєстровано в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кіровоград Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області від 13 квітня 2016 року, тобто вже після вчинення обвинуваченим даного кримінального правопорушення та ухваленого судом першої інстанції вироку.

Крім того, з довідки №1201/8 від 11.05.2016 р. Управлінні соціального захисту населення Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Кіровограді ради, ОСОБА_8 з 01.11.2015 року перебуває на обліку у згаданому вище комітеті, де отримує один із видів соціальної допомоги, а саме: допомогу одиноким матерям. Тобто, твердження ОСОБА_6 про те що на його утриманні перебуває дружина та малолітні діти, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 за ст.395 КК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4