Справа № 752/4839/16-к
Провадження № 1-кп/752/459/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника цивільного
відповідача ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Чернігівка Чернігівського району Запорізької області, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, 2007 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_10 28.01.2016 року приблизно о 18 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «BYD», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вологому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вулиці Димитрова в м. Києві, будучи неуважним, неправильно зреагував на зміну дорожньої обстновки, чим порушив вимоги п. 2.3.б) Правил дорожнього руху, та здійснюючи поворот направо на регульованому світлофором перехресті вулиці Димитрова з вулицею Великою Васильківською у напрямку вулиці Фізкультури, невірно обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу у темну пору доби та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_7 , яка, маючи перевагу у русі, переходила на зелений сигнал світлофора по розмітці регульованого пішохідного переходу проїзну частину вулиці Великої Васильківської зліва направо по ходу руху його транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п. 12.2., 18.2. Правил дорожнього руху та передньою частиною керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 у четвертій смузі проїжджої частини вулиці Великої Васильківської. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження, а саме закриту травму правої гомілки у вигляді уламкових переломів проксимальних кінців діафізів обох кісток зі зміщенням уламків.
Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду про те, що дійсно 28.01.2016 року керував автомобілем марки «BYD» у темну пору доби в умовах недостатньої видимості зі швидкістю приблизно 5-10 км/год по вулиці Димитрова в м. Києві. Виїхавши на регульоване перехрестя з вулицею Великою Васильківською, неправильно зреагував на зміну дорожньої обстановки та, повертаючи праворуч у напрямку вулиці Фізкультури відволікся на відеореєстратор та не вжив заходів для зменшення швидкості свого автомобіля, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_7 , яка переходила дорогу на зелений сигнал світлофора у встановленому для пішоходів місці. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 100000 грн. визнав частково 40 000 грн., посилаючись на те, що він протягом тривалого часу не працює, разом з тим в ході судового розгляду він частково відшкодував завдану ОСОБА_7 моральну шкоду, а саме перерахував їй 2550 грн.
Щиро розкаявся у вчиненому.
Потерпіла ОСОБА_7 показала суду про те, що 28.01.2016 року у вечірній час переходила у встановленому для пішоходів місці вулицю Велику Васильківську в м. Києві на перехресті з вулицею Димитрова. Бачила, що на розвороті з вулицею Димитрова стоять автомобілі, однак продовжувала переходити дорогу на зелений сигнал світлофора. Раптом відчула удар та різкий біль, від якого вона впала. Підійшов водій автомобіля та запропонував сісти до транспортного засобу, однак вона не могла рухатись. Очевидці події викликали швидку медичну допому і вона поїхала до лікарні. Цивільний позов в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Арсенал Страхування» матеріальної шкоди в сумі 25 886 грн. 33 коп. та моральної шкоди в розмірі 5% від суми страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю 1294 грн. 31 коп. обгрунтовує її докуметально підтвердженими витратами на лікування після вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_10 моральної шкоди в сумі 100 000 грн. обгрунтовує тим, що внаслідок його неправомірних дій, крім іншого було порушено її звичайний спосіб життя. Так, до 28.01.2016 року вона вела активний спосіб життя, а саме працювала головним бухгалтером Інституту електрозварювання імені ОСОБА_11 Національної академії наук України, самостійно проживала, не скаржилась на стан здоров`я, могла сама себе обслуговувати та працювала влітку на дачі, однак в результаті дорожньо-транспортної пригоди вона отримала перелом правої гомілкової кісти зі зміщенням уламків, після чого 02.02.2016 року її прооперували та встановили металевий штир майже на всю ногу. В період часу з 28.01.2016 року по 16.02.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні. У теперішній час перебуває на амбулаторному лікуванні, на травмовану ногу накладено колінний тутор, тільки зараз за допомогою ходунків вона розпочинає самостійну ходу. Постійно відчуває біль у травмованій нозі, внаслідок чого вимушена вживати знеболюючі та протизапальні ліки. Через незадовільний стан її здоров`я, діти змушені надавати їй елементарну допомогу у побуті, що не є звичним для її способу життя. На даний час працевлаштуватись вона не може у зв`язку пошкодженням ноги та постійним фізичним болем. Стосунки з оточуючими людьми та сім`єю порушені через неможливість продовження нею активного громадського життя.
Представник цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Арсенал Страхування» - ОСОБА_8 визнала цивільний позов ОСОБА_7 в частині вимог до Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Арсенал Страхування», а саме - матеріальну шкоду в сумі 25 886 грн. 33 коп. та моральну шкоду в сумі 1294 грн. 31 коп., яка згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої, представника цивільного відповідача, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів цивільного позову.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що дії ОСОБА_10 за ст. 286 ч. 1 КК України кваліфіковані органом досудового розслідування правильно як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При обранні покарання ОСОБА_10 суд враховує наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості;
- особу обвинуваченого, який раніше притягався до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху, а також за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2007 року народження, та мати, 1960 року народження, яка є інвалідом ІІІ групи, за місцем реєстрації та проживання характеризується задовільно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та часткове відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 286 ч. 1 КК України у виді обмеження волі із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки вказана дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпіла отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження, сталась через грубе порушення обвинуваченим ОСОБА_10 Правил дорожнього руху, після чого він не вживав будь-яких заходів, направлених на відшкодування ОСОБА_7 завданої їй шкоди, та почав відшкодовувати її тільки в ході судового розгляду кримінального провадження, доказів того, що він працює і його робота пов`язана з керуванням транспортними засобами та є єдиним джерелом його існування, суду не надано, із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Арсенал Страхування» на її користь матеріальної шкоди в розмірі 25886 грн. 33 коп. та моральної шкоди в розмірі 1294 грн. 31 коп. згідно вимог ст. 128 ч. 5 КПК України, ст. 61 ч. 1 ЦПК України слід задовольнити в повному обсязі, оскільки представник цивільного відповідача визнала позовні вимоги в повному обсязі, а тому вони не підлягають доказуванню.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 на її користь моральної шкоди в розмірі 100000 грн. слід задовольнити частково на підставі наступного.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб і незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Так, згідно виписки Київської міської клінічної лікарні №12 з медичної картки стаціонарного хворого №1312 від 16.02.2016 року ОСОБА_7 в період часу з 28.01.2016 року по 16.02.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «перелом в-3 правої в-гомілкової кістки зі зміщенням уламків. Больовий синдром, ІХС, дифузний кардіосклероз аортии та коронарних судин, АВ блокада І ст., ГХ ІІ ст, 2 ст. ризик високий. СН ІІ А ІІД ІІ тип, ст, Субкомпенсація»; була доставлена до лікарні на лежачій каталці, при огляді в/3 правої гомілки деформована, пальпація місця зламу різко болюче, активні та пасивні рухи різко обмежені, різко болючі, осьове навантаження різко болюче; 02.02.2016 року була прооперована «БІОС перелому в/3 правої в/гомілкової кістки»; в ході лікування отримувала антибіотикотерпію, знеболюючу та протизапальну терапію, фізметоди; виписана в поліклініку за місцем проживання з рекомендаціями: нагляд травматолога, хода з ходунками 6 тижнів не наступаючи на прооперовану ногу, депіофен 2,0 в/м при болях, остеогенон по 1 т. 2 р/д 3 місяці, рентген контроль через 6 тижнів, санаторно-курортне лікування в санаторіях ортопедичного профілю (т. 2 а.с. 94-95).
В ході судового розгляду встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 працює головним бухгалтером в Інституті електрозварювання імені ОСОБА_11 Національної академії наук України, однак в період часу з 28.01.2016 року до 23.04.2016 року вона була увільнена від роботи в інституті за станом здоров`я.
Вказане стверджується в тому числі наданими в розпорядження суду листками непрацездатності серії АГС №№825226, 869518, 825573 (т. 2 а.с. 96, 138,139).
Крім того судом встановлено, що з 05.09.2016 року потерпілій ОСОБА_7 довічно присвоєно ІІ групу інвалідності внаслідок ураження опорно-рухового апарату, тому вона може працювати лише в спеціально-створених умовах, що стверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0636419 (т. 2 а.с. 158).
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, подія якої мала місце з вини обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілій ОСОБА_7 було спричинено моральну шкоду, а саме завдано фізичні та душевні страждання, а також порушено її звичайний спосіб життя, що у теперішній час вимагає від неї додаткових зусиль до його організації.
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), тому при вирішенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_7 , крім іншого суд приймає до уваги суму моральної шкоди, яка підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_7 - 1294 грн. 31 коп., а також суму, що була добровільно перерахована їй обвинуваченим ОСОБА_10 у відшкодування завданої ним шкоди - 2550 грн.
Оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, аніж достатній для розумного задоволення потреб потерпілої особи, при визначенні розміру такого відшкодування суд керується принципами рівності, поміркованості, розумності і справедливості, а тому приймає до уваги тривалість часу, необхідного для відновлення стану здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , ступінь фізичних страждань в результаті отриманого тілесного ушкодження, а також вимушені зміни її звичайного життя, та надходить до висновку про те, що розмір моральної шкоди, завданої обвинуваченим ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_7 , становить 40 000 грн.
В задоволенні інших вимог потерпілої ОСОБА_7 слід відмовити за їх безпідставністю.
Долю речового доказу слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, призначити йому покарання 3 (три) роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування основного покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Арсенал Страхування» задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Арсенал Страхування» (код ЄРДПОУ 33908322) на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 25886 (двадцять п`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 33 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Арсенал Страхування» (код ЄРДПОУ 33908322) на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 1294 (одна тисяча двісті дев`яносто чотири) грн. 31 коп.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 (ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 40000 (сорок тисяч) грн.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Речовий доказ - автомобіль «BYD», державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , залишити йому ж за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1