АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1673/16 Справа № 172/383/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000130 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2016 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року про застосування примусових заходів виховного характеру, постановлену щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Аврамівка Васильківського району Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 -
особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_8
малолітнього ОСОБА_7
законного представника малолітнього ОСОБА_9
ОСОБА_10
захисника адвоката ОСОБА_11
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про зміну ухвали Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року постановлену щодо малолітнього ОСОБА_7 у звязку з тим, що при застосуванні до нього примусових заходів виховного характеру суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та, в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, не визначив тривалість застосованого до нього примусового заходу виховного характеру, тому просить встановити строк застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі малолітнього ОСОБА_7 під нагляд його баби ОСОБА_10 строком на один рік.
Ухвалою суду застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд баби ОСОБА_10 , з урахуваннм віку та особи малолітнього, який за місцем навчання та мешкання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, і просив їх задовольнити.

Малолітній ОСОБА_7 , його законний представник ОСОБА_10 та захисник проти задоволення апеляційної скарги прокурора не заперечували.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, частково дослідивши докази у провадженні, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 498 КПК України Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Зі змісту ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру , зокрема, передачу неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють. До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Проте вказані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону, судом першої інстанції дотримано не було.

Як слідує з ухвали, суд помилково дійшов висновку, що в діях ОСОБА_7 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Тоді як, кримінальна відповідальність за вчинення цього злочину настає, відповідно до ст. 12 КК України, з чотирнадцятирічного віку, а ОСОБА_7 станом на 28 лютого 2016 року було 13 років, тобто він не є суб`єктом складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та є особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Тому з мотивувальної частини ухвали слід виключити рішення суду про те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з цим, доводи прокурора про те, що при застосуванні щодо ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, заслуговують на увагу.
На переконання колегії суддів, суд вірно дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд баби ОСОБА_10 . При цьому суд помилково, не дотримавшись положень ст. 105 КК України, не визначив тривалість примусового заходу виховного характеру щодо ОСОБА_7 .
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції може скасувати ухвалу повністю або частково та постановити нову ухвалу.
Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора та часткове скасування ухвали суду першої інстанції, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, і постановлення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, ухвали суду апеляційної інстанції.
Отже, з урахуванням того, що у цьому провадженні наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на переконання колегії суддів, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо нього слід задовольнити та застосувати примусові заходи виховного характеру щодо ОСОБА_7 у виді передачі під нагляд баби ОСОБА_10 , як особи, що замінює батьків, строком на один рік.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року задовольнити.

Ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати частково.

Виключити з мотивувальної частини ухвали рішення суду про те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Постановити ухвалу суду апеляційної інстанції, якою клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_7 - особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2016 року за № 0000130 - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд баби ОСОБА_10 строком на один рік.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4