№ 1-кп/756/156/16
В И Р О К

іменем України

25 травня 2016 року Оболонський районний суд м.Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження №0006796 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, гр.України, заміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-вироком Деснянського районного суду м.Києва від 09.04.2015 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої з іспитовим строком 1 рік;

-вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 10.09.2015р. за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 , 16.07.2015 року, близько 19 години 00 хвилин, перебувала за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де в той час у неї виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Реалізуючи свій злочинний умисел, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 взяла у себе вдома, за вищевказаною адресою, свою сумку, в яку поклала самодільний пакет із фольги, куди вона планувала помістити викрадений товар для того, щоб не спрацювали сигнальні рамки в магазині.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 направилася до магазину «КАРІ », який розташований за адресою: м.Київ, вул.Малиновського, 12-А, взявши з собою свою сумку із заздалегідь підготовленим для викрадення майна самодільним пакетом із фольги всередині. Приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_5 зайшла до приміщення магазину «КАРІ», де діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, задля власного збагачення, шляхом вільного доступу, впевнившись у тому, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяла з торгівельної вітрини вищезазначеного магазину жіноче взуття синього кольору (мокасини) - арт.00356620, розмір - 39, фабрики «T.TACCARDI», вартістю 527 гривень 20 копійок (вартість товару без урахування ПДВ), що належить ТОВ «КАРІ УКРАЇНА», та, помістивши їх у самодільний пакет із фольги, заздалегідь підготовлений та принесений нею, поклала викрадене майно до своєї сумки, яка весь час була при ній, після чого направилася до виходу із магазину «КАРІ».

В подальшому, ОСОБА_5 , виконавши всі дії, які вважала необхідними для повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вийшла за лінію кас магазину «КАРІ», не розплатившись за товар, однак не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, так як спрацювала сигнальна рамка лінії контролю, яка розташована на виході із вищезазначеного магазину, та вона була затримана працівником охорони даного магазину.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця ОСОБА_5 могла спричинити ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» матеріальну шкоду на суму 527 гривень та 20 копійок (вартість товару без урахування ПДВ).

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_5 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України визнала та повністю підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення. ОСОБА_5 суду показала, що вона, 16.07.2015 року направилася до магазину «КАРІ», який розташований за адресою: м.Київ, вул.Малиновського, 12-А, взявши з собою свою сумку із заздалегідь підготовленим для викрадення майна самодільним пакетом із фольги всередині. Приблизно о 19 годині 30 хвилин вона зайшла до приміщення магазину «КАРІ», де, впевнившись у тому, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяла з торгівельної вітрини вищезазначеного магазину жіноче взуття синього кольору (мокасини) вартістю 527 гривень 20 копійок (вартість товару без урахування ПДВ), та, помістивши їх у самодільний пакет із фольги, заздалегідь підготовлений та принесений нею, поклала викрадене майно до своєї сумки, яка весь час була при ній, після чого направилася до виходу із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В подальшому, вона вийшла за лінію кас магазину «КАРІ», не розплатившись за товар, однак спрацювала сигнальна рамка лінії контролю, яка розташована на виході із вищезазначеного магазину, та вона була затримана працівником охорони даного магазину.

У вчиненому вона щиро кається, просить суворо її не наказувати, фактичні обставини не оспорює.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставину, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачена щиро розкаялась у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачена вчинила злочин протягом невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 09.04.2015 року, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 , покарання у виді позбавлення волі тому, що це покарання необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування ОСОБА_5 ст.69 КК України суд не знаходить.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій- третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
ОСОБА_5 визнається винною у вчиненні злочину, подія якого мала місце до постановлення вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 10.09.2015р. Однак, суд позбавлений можливості застосувати до останньої положення ч.4 ст.70 КК України, з огляду на наступне.

Так, згідно ч.4 ст.70 КК України, у випадку призначення покарання за правилами цієї статті, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу. Однак, положеннями ст.72 КК України не передбачено співвідношення покарання, призначеного згідно ст.75 КК України різними вироками суду.
Відповідно ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
ОСОБА_5 визнається винною у вчиненні злочину, протягом невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 09.04.2015р.

Однак, вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 10.09.2015р. вже враховано призначене за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 09.04.2015 року покарання та призначено остаточне покарання шляхом часткового складання покарань, призначених за вказаними вироками.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 визнається винною у вчиненні злочину, подія якого мала місце до постановлення вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 10.09.2015р., суд позбавлений можливості застосувати до останньої положення ст.71 ст.72 КК України.

А тому, вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 10.09.2015р. підлягає самостійному виконанню.

З урахуванням фактичних обставин вчиненого злочину, особи обвинуваченої, яка вчинила злочин будучи раніше судимою, є інвалідом 2 групи з дитинства, матеріалів, що її характеризують, відношення обвинуваченої до вчиненого, а також того, що правоохоронні органи не вжили дієвих заходів для своєчасного розкриття злочину та об`єднання справ в одне провадження, чим погіршити становище ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що її перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст.75 КК України.

При цьому, враховуючи що ОСОБА_5 визнається винною у вчиненні злочину, протягом невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 09.04.2015р., суд вважає необхідним покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 10.09.2015р. щодо ОСОБА_5 виконувати самостійно.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1