Справа № 573/628/16-к
Номер провадження 1-кп/573/57/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Білопілля Сумської області, з вищою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- за ч. 2 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в :
02 вересня 2015 року ОСОБА_6 перебував у АДРЕСА_2 на святкуванні дня народження ОСОБА_5 . Близько 22 год. 50 хв. остання та ОСОБА_7 почали вмовляти ОСОБА_6 покатати їх на капоті його автомобіля ВАЗ-2101, реєстр. номер НОМЕР_1 , на що той через десять хвилин вмовлянь погодився.

Близько 23 години ОСОБА_6 , керуючи автомобілем ВАЗ-2101, реєстр. номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Білопілля на ділянці автодороги по вул. Миру в напрямку вул. Леніна з точно невстановленою під час досудового розслідування швидкістю в межах 15-30 км/год., перевозячи за попередньою домовленістю ОСОБА_7 і ОСОБА_5 на капоті вказаного автомобіля, виїхав на нерегульоване перехрестя, знехтувавши при цьому правилами безпеки при перевезенні пасажирів під час руху транспортного засобу, внаслідок чого ОСОБА_7 і ОСОБА_5 не втрималися та впали на проїжджу частину перехрестя вулиць Миру і Леніна у м. Білопілля, при цьому ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забиття головного мозку, лінійний перелом правої тім`яно-скроневої, основної кісток, правої вилицевої дуги, церебросубарахноідальний крововилив, забиття, садна м`яких тканин волосистої частини голови, обличчя, кінцівок, які утворилися від дії тупих предметів.

Пошкодження у ОСОБА_5 у вигляді травми голови відноситься до категорії тяжких по ознаці небезпеки для життя, всі інші пошкодження відносяться до категорії легких. Пошкодження могли бути отримані при ДТП при падінні з капоту автомобіля, який рухався, на дорогу з гравійним покриттям. Пошкодження у ОСОБА_5 не характерні для падіння з висоти власного зросту на дорогу з гравійним покриттям.

Таким чином ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, а саме:

п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним, не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 21.11 забороняється перевозити пасажирів поза кабіною автомобіля (крім передбачених цими Правилами випадків перевезення пасажирів у кузові вантажного автомобіля з бортовою платформою або в кузові-фургоні, призначених для перевезення пасажирів), у кузові автомобіля-самоскида, трактора, інших самохідних машин, на вантажному причепі, напівпричепі, у причепі-дачі, у кузові вантажного мотоцикла.

У даній дорожній ситуації ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до пунктів 10.1 і 21.11 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути пригоди шляхом виконання даних норм законодавства, порушення вимог пунктів 10.1 і 21.11 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема, показав, що 02 вересня 2015 року святкував день народження ОСОБА_8 . Близько 22.45-23.00 години ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стали його вмовляти покатати їх на капоті автомобіля. Він довго не погоджувався, але все ж таки вони його вмовили. Дівчата сіли на капот і він почав рух. На повороті на вулицю Миру дівчата з капоту з`їхали і впали на землю. Коли ОСОБА_6 зупинився і вийшов з автомобіля, то ОСОБА_11 стояла поряд з ОСОБА_12 , яка була без свідомості і лежала на землі. Він взяв ОСОБА_12 і відвіз її у лікарню.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_6 кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, вперше притягується до кримінальної відповідальності, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілій.

Обставини, що обтяжують покарання, під час досудового слідства та судового розгляду не встановлені.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого та пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами, дійшов до висновку про можливість виправлення вищевказаної особи без відбування ним призначеного основного покарання.

Призначаючи покарання суд враховує також те, що потерпіла претензій до обвинуваченого не має та просила призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

При цьому суд вважає за необхідне на підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти дану інспекцію про зміну місця проживання.

Підлягають стягненню з обвинуваченого кошти у сумі 703 грн. 68 коп. за проведення експертизи, проти чого останній не заперечував.

Речовий доказ: автомобіль ВАЗ-2101, реєстр. номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в Білопільському відділенні поліції ГУНП в Сумській області та який на праві власності належить ОСОБА_13 , повернути останньому як власнику.

Під час досудового розслідування та судового провадження ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання за цим злочином у виді у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти дану інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання продовжити ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 703 грн. 68 коп.

Речовий доказ: автомобіль ВАЗ-2101, реєстр. номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в Білопільському відділенні поліції ГУНП в Сумській області та який на праві власності належить ОСОБА_13 , повернути останньому як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя