АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/573/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/391/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування повернуто прокурору Криворізької місцевої прокуратури №2 для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002261 від 15.08.2015р. відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, азербайджанця, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9
законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10
перекладач ОСОБА_11
обвинувачений ОСОБА_8 ,-
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції від 15.04.2016р. скасувати, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції від 15.04.2016р. скасувати та призначити новий судовий розгляд .
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.04.2016р. по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 обвинувальний акт, як такий що не відповідає вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України, разом з реєстром матеріалів досудового розслідування повернуто прокурору Криворізької місцевої прокуратури №2 для проведення досудового розслідування, а саме через те, що під час проведеного досудового розслідування було порушено право на захист обвинуваченого, оскільки не було залучено перекладача.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначив, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України. Суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, не врахував, що під час досудового розслідування, відповідно до реєстру матеріалів 27.01.2016р. отримав повідомлення про підозру, разом з яким йому було вручено пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, а також 27.01.2016р. ОСОБА_8 було роз`яснено його право на захист, про що він у протоколі власноруч написав, що від адвоката відмовляється. Крім того, після допиту ОСОБА_8 в якості підозрюваного, від нього ніяких клопотань не надходило. Після допиту у протоколі власноруч написав, що протокол записано вірно, що свідчить про його ознайомлення з текстом протоколу. Жодної підстави, зазначеної в смт.291 КПК України, судом в оскарженій ухвалі, не вказано.
Крім того, в оскарженій ухвалі суду у її резолютивній частині відсутні дані про строк, в який прокурора зобов`язано усунути вказані в ухвалі недоліки, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , обґрунтовуючи апеляційні вимоги своєї апеляційної скарги зазначає, що рішення суду є незаконним. Судом не було належним чином враховано, що ОСОБА_8 проживає в м. Кривому Розі більше 10 років, у місті, яке є україномовним, а також, що під час досудового розслідування під час багатьох проведених слідчих діях відповідав на поставлені йому питання, давав детальні і послідовні пояснення та не робив заяв щодо нерозуміння української мови.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор прохав апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу суду першої інстанції від 15.04.2016р. скасувати, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Не заперечував проти задоволення апеляційної скарги законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , підтримала свою і прокурора апеляційну скаргу в повному обсязі, просила оскаржену ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_10 , кожен окремо, просили відмовити у задоволенні апеляційних скарги прокурора та законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , задоволенню не підлягають, а ухвала суду від 15.04.2016р. підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
У відповідності до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно положень ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

З оскарженої ухвали суду від 15.04.2016р. вбачається, що підставою для повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_8 суд зазначає порушення права на захист обвинуваченого, який не розуміє українську мову і якого на стадії досудового розслідування не було забезпечено перекладачем.

Згідно з вимогами ст.29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою, процесуальні документи складаються державною мовою. Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри, а суд забезпечує право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді іншою мовою, якою особа володіє, користуючись у разі необхідності послугами перекладача.

Так, з обвинувального акту та оскарженої ухвали вбачається, що ОСОБА_8 є громадянином Азербайджану, азербайджанцем, хоч і проживає та має адресу місця реєстрації у м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.кп. 1-3). Тому, колегія суддів вважає доводи законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , неспроможними з підстав неналежного врахування судом факту проживання обвинуваченим понад 10-ти років у місті Кривому Розі, оскільки сам факт проживання, не може свідчити про належне розуміння обвинуваченим української мови.
Як було встановлено під час апеляційного розгляду, обвинувачений отримав освіту в Азербайджані, будь яких відомостей про те, що обвинувачений ОСОБА_8 вивчав українську мову і розуміє її в необхідному для реалізації своїх прав обсязі судове провадження не містить, та сторонами обвинувачення при апеляційному розгляді суду надано не було.

Доводи прокурора, що обвинувачений ОСОБА_8 під час досудового розслідування, а саме 27.01.2016р., отримав повідомлення про підозру, разом з яким йому було вручено пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, а того ж дня, 27.01.2016р., ОСОБА_8 було роз`яснено його право на захист, про що він у протоколі власноруч написав, що від адвоката відмовляється, після перевірки під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження.
Статтею 20 КПК України гарантовано право обвинуваченого користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Згідно статті 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи не достатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 не розуміє в достатній мірі українську мову, на чому наполягала захисник обвинуваченого і під час апеляційного розгляду, а тому колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що під час досудового розслідування процесуальні дії та рішення проведені і прийняті без перекладача та захисника свідчать про ознайомлення обвинуваченого в неповній мірі зі змістом більшості матеріалів провадження, як і обвинуваченням в цілому, оскільки українською мовою, на якій їх було складено, обвинувачений не розуміє.
Сторонами кримінального провадження не заперечувалось під час апеляційного розгляду, що матеріали справи не містять клопотань про залучення перекладача, але такий факт не може свідчити на користь сторони обвинувачення щодо розуміння ОСОБА_8 української мови.
Органами досудового розслідування не було враховано належним чином положення ст.68 КПК України, що перекладача залучає слідчий для перекладу документів та показань.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування перекладач під час досудового розслідування не залучався слідчим чи прокурором, процесуальні рішення, в тому числі і повідомлення про підозру, разом з яким йому було вручено пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, на чому наполягав прокурор під час апеляційного розгляду, а також і протокол допиту в якості підозрюваного, були проведені та складені без участі захисника та перекладача. Крім того, колегією суддів під час апеляційного судового розгляду не було встановлено, щоб обвинувачений ОСОБА_8 відмовлявся від залучення перекладача.
Сам обвинувальний акт було переведено на мову, яку розуміє ОСОБА_8 та вручено йому через його захисника ОСОБА_10 під розписку 26.03.2016р. лише в суді (а.кп.52).
Статтею 59 та п. 6 ч. 3 статті 129, ч. 3 ст. 62 Конституції України закріплено конституційні права громадян на правову допомогу, на забезпечення цього права та права на захист від обвинувачення при вирішенні справ у судах та інших державних органах.
У силу положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, законодавчих приписів в статтях 42, 49 КПК України, слідчий… суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права обвинуваченого на захист.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що органом досудового розслідування порушено право обвинуваченого на захист, яке може бути усунуте лише у результаті виконання прокурором приписів ст.29, п.18 ч.1 ст.42, ст.68 КПК України, а не діями суду в частині забезпечення перекладу лише обвинувального акту.
При цьому, слушними слід вважати доводи в апеляційній скарзі прокурора щодо не зазначення строку необхідного для усунення в обвинувальному акті вказаних в оскарженій ухвалі недоліків.
Дійсно, в зазначеній ухвалі суду першої інстанції відсутній в резолютивній її частині строк, в який прокурору Жовтневого району міста Кривого Рогу необхідно усунути недоліки, вказані в оскарженій ухвалі. Проте, на думку колегії суддів, таке порушення не можна вважати істотним і таким, що впливає на правильність рішення суду першої інстанції по суті, а тому не тягне за собою скасування ухвали суду першої інстанції, як про це просить в апеляційній скарзі прокурор.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно та законно прийшов до висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність, згідно з вимогами ст.291 КПК України.
Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги прокурора та законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування повернуто прокурору Криворізької місцевої прокуратури №2 для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002261 від 15.08.2015р. відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, залишити без змін.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3