Справа № 305/281/16-к
Номер провадження 1-кп/305/127/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю: секретаря - ОСОБА_2
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів обвинувальний акт у кримінальному провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, в/зобов`язаного, не працюючого, не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:
23.03.2016 року до Рахівського районного суду Закарпатської області повторно, після доопрацювання надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.
24.03.2016 року ухвалою судді призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважає за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечили.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 219 КПК України, обвинувальний акт, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор, вважає встановленими правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Даний обвинувальний акт не відповідає таким вимогам КПК України. Так, фактичні обставини кримінального правопорушення не відповідають юридичній кваліфікації, а сформульоване обвинувачення є неконкретним.
Зокрема, ОСОБА_5 інкримінується прийняття пропозицій як службовій особі неправомірної вигоди за вчинення такою особою в інтересах того, хто пропонує неправомірну вигоду з використанням службового становища.
06 грудня 2015 року сержант ОСОБА_5 був помічений мисливцями, які займалися полюванням на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У той же день, об 11 годині співробітниками УСБУ в Закарпатській області спільно з військовослужбовцями оперативно-розшукового відділу та відділення внутрішньої безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі 329 прикордонного знаку ділянки відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 було затримано.
На думку суду в обвинувальному акті неповно та незрозуміло викладено обвинувачення, не міститься даних про грошову винагороду в сумі 600 доларів США.
До обвинувального акту не приєднано доказів вручення захиснику ОСОБА_4 копії обвинувального акту з додатками, чим порушено вимоги ст. 293 КПК України, а реєстр матеріалів досудового розслідування не містить кількість аркушів, а сам реєстр матеріалів досудового розслідування не містить повного імені та по батькові посадових осіб.
Друга половина обвинувачення, що міститься в описовій частині, вказує на те, що в діях ОСОБА_5 можуть бути ознаки кримінального правопорушення відповідальність за яке може наступати за ст. 332 КК України.
Одночасно, суд при проведенні підготовчого судового засідання не вправі давати оцінку доказам, тому суд утримується від таких дій.
Виклад фактичних обставин кримінального провадження це не тільки констатація події, що відбувались. З викладеного обвинувачення, як обвинуваченому, так і іншим учасникам провадження, в тому числі і суду, повинно бути зрозуміло в чому обвинувачується особа, а також на підставі чого орган досудового розслідування прийшов до висновку, що особа вчинила саме таке кримінальне правопорушення і, чому дії обвинуваченого кваліфікуються саме за тією чи іншою статтею Кримінального Закону.
Таким чином, суд вважає, що обвинувачення, при такому викладенні фактичних обставин кримінального провадження, є неконкретним, що позбавляє суд можливості роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 суть пред`явленого обвинувачення, яке б ґрунтувалось на законі, під час судового розгляду, а стороні захисту перешкоджає захищатись від такого обвинувачення, що у свою чергу є порушенням права обвинуваченого на захист від пред`явленого обвинувачення. Водночас, пунктом "а" частини третьої статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. У п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України зазначено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. Європейський суд з прав людини зазначає, що у тексті підпункту "а" п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі "Камасінскі проти Австрії", п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі "Матточіа проти Італії", п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі "І.Н. та інші проти Австрії", п. 34). Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 року у справі "Даллос проти Угорщини" п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. З ст. 6 Конвенції (зазначені рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", п. 54, а також "Даллос проти Угорщини", п. 47). Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 не відповідає таким вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, поскільки після формулювання обвинувачення слідчим не зазначено правову кваліфікацію вміненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення посилання на яке є однак тільки в описовій частині обвинувального акту, а після формулювання обвинувачення відсутнє. Таким чином, у підготовчому судовому засіданні встановлено невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а тому вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, обвинувальний акт необхідно повернути прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України. Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 9, 19, 91, 110, 291, 293, 314, 369, 370, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Суддя: ОСОБА_1
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1