Бучацький районний суд Тернопільської області
Справа № 595/550/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.04.2016

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000097 від 14 березня 2016 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підзамочок Бучацького району, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою освітою, неодруженого, непрацюючого в силу ст. 89 КК України не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Влітку 2012 року у ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, влітку 2012 року ОСОБА_5 , діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу та знаючи про необхідність його наявності, всупереч вимогам Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, незаконно придбав усупереч передбаченому законом порядку шляхом одержання як подарунок у ОСОБА_6 вибухову речовину метальної дії - одноосновний бездимний порох на основі нітроцелюлози та дифеніламіну як стабілізатора, загальною масою 136 г, яка містилася у металевій банці з написом «Сокіл».

З часу одержання як подарунок вибухової речовини, тобто з літа 2012 року до 18 січня 2016 року ОСОБА_5 за відсутності передбаченого законом дозволу зберігав на поличці у кухні за місцем свого проживання, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 вибухову речовину метальної дії - одноосновний бездимний порох на основі нітроцелюлози та дифеніламіну як стабілізатора, загальною масою 136 г. з метою використання для власних потреб.

18.01.2016 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_1 з приміщення кухні вилучено 136 грам вищевказаної вибухової речовини метальної дії - одноосновний бездимний порох на основі нітроцелюлози та дифеніламіну як стабілізатора, придбаної, принесеної та подарованої ОСОБА_6 , яка містилася в металевій банці з написом «Сокіл».

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
16 березня 2016 року згідно вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000097 від 14.03.2016 року, та обвинуваченим у цьому проваджені ОСОБА_5 та захисником обвинуваченого ОСОБА_4 .
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 .
Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 КПК України.
Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового засідання.
Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, яка пом`якшуює покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадження може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до вимог ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 і захисником та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 березня 2016 року між прокурором Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 14 березня 2016 року і захисником ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, призначити узгодженне сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців та покласти на нього такі обов`язки :
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Речовий доказ вибухову речовину, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Бучацького ВП ТВП ГУНП Тернопільської області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь державного бюджету 368,28 грн. за проведення експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1