АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 177/758/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/381/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 02 червня 2016 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000098 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Новопілля Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна вища, одруженого, раніше не судимого, в силу ст.89 КК України, працюючого головою Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
по обвинуваченню за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року скасувати призначити новий розгляд кримінального провадження в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2повернуто прокурору Дніпропетровської області для усунення недоліків.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції посилався на ті обставини, що в обвинувальному акті належним чином не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення, у відповідності до диспозиції ч.2 ст.369-2 КК України, а саме, правова кваліфікація дій обвинуваченого не відповідає фактично викладеним обставинам та формулюванню обвинувачення, оскільки пред`явлене обвинувачення є неконкретним та містить суперечності. В обвинувальному акті не зазначено конкретно на рішення якою особою, уповноваженою на виконання функцій держави обіцяв здійснити вплив ОСОБА_6 відповідно примітки до ст.369-2 КК України, що суттєво впливає на кваліфікацію дій.

Крім того, в обвинувальному акті місце народження ОСОБА_6 зазначено м. Кривий Ріг, в той час як відповідно до його паспорту, місце його народження с. Новопілля Криворізького району Дніпропетровської області.

Також, прокурором було неналежно затверджено обвинувальний акт, оскільки засвідчення документів має здійснюватись шляхом їх підписання, затвердження та поставлення печатки, що в повному обсязі зроблено не було, оскільки обвинувальний акт затверджений лише підписом прокурора ОСОБА_7 без печатки відповідної прокуратури.

Крім того, в обвинувальному акті не зазначено місце його складання.

Також, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування, не відображає в повному обсязі хід і проміжні результати досудового розслідування, в тому числі і те, що не зазначено конкретний строк (кінцеву дату) застосування запобіжного заходу у виді застави та розмір застави.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на ті обставини, що при складанні обвинувального акта прокурором дотримано вимоги ст.291 КПК України, а суд в своїй ухвалі не зазначив, в чому полягає некоректність обвинувачення і які саме суперечності виявлені. Прокурор вважає, що суд вийшов за межі вирішення питань при підготовчому засіданні, даючи оцінку висунутому обвинуваченню. Крім того, ст.291 КПК України та Інструкцією з діловодства в органах прокуратури України не передбачено вимоги скріплювати печаткою прокуратури підпис процесуального прокурора, який затвердив обвинувальний акт. Також, в обвинувальному акті зазначено місце його складання приміщення кабінету №416 слідчого управління ГУ НП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпропетровськ пр. Слобожанський, 40. Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Прокурор зазначає, що в обвинувальному акті дійсно є помилка, а саме невірно зазначено місце народження обвинуваченого, але це можливо виправити у судовому засіданні та не перешкоджає подальшому судовому розгляду. Також, стороною захисту у судовому засіданні заявлено письмове клопотання, але судом воно не вирішено по суті, оскільки в резолютивній частині ухвали не зазначено результати його вирішення.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляцію прокурора у кримінальному провадженні, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі та скасувати ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 , кожен окремо, в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження просили відмовити прокурору в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст.402 КПК України захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_8 були надані заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали обвинувального акту з додатками та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з направленням обвинувального акту з додатками на новий судовий розгляд, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Аналізуючи, з урахуванням доводів апеляційної скарги підстави, з яких обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 був повернутий прокурору, колегія суддів оцінює їх як такі, що не є належними та достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Положеннями ст.291 КПК України визначений вичерпний перелік вимог до змісту та форми обвинувального акту у кримінальному провадженні, недотримання яких згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Будь-які інші претензії до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи й підставами для повернення обвинувального акту прокурору бути не можуть.
Рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.
При цьому, висновки суду першої інстанції про відповідність правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.369-2 ч.2 КК України, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки питання оцінки доказів та обставин кримінального провадження, згідно зі ст.314 КПК України, не підлягають розгляду в підготовчому засіданні, а встановлюються під час судового розгляду.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до ст.338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Таким чином, для уточнення зазначених в ухвалі суду обставин під час судового розгляду кримінального провадження, прокурор має право змінити обвинувачення та виправити виявлені недоліки.

Отже, посилання суду першої інстанції на той факт, що правова кваліфікація дій обвинуваченого не відповідає фактично викладеним обставинам та формулюванню обвинувачення, оскільки пред`явлене обвинувачення є неконкретним та містить суперечності, не може бути підставою для застосування положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано зазначив вказану підставу для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків та проведення відповідних процесуальних дій, давши оцінку доказам, які не були дослідженні безпосередньо в судовому засіданні. Суд не в праві вдаватися в оцінку обвинувального акта на предмет правильності формулювання обвинувачення та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого.

Крім того, твердження суду в оскаржуваній ухвалі про те, що акт не затверджений гербовою печаткою прокуратури не відповідає вимогам закону, оскільки відповідно до п.п.18.2.2 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 15.01.2013 року №3 (далі Інструкція), види документів, які необхідно завіряти або посвідчувати печатками чи штампами, а також види печаток і штампів, що використовуються при цьому, визначають керівники прокуратур розпорядженням на підставі чинних нормативно-правових актів.
Посилання на обвинувальний акт, як на процесуальний документ, який необхідно посвідчувати гербовою печаткою, відсутній і у переліку документів, зазначених у додатку 61 Інструкції, в якому зазначено документи, які посвідчуються гербовою печаткою в органах прокуратури України.

Так, в п.3 додатку 61 переліку документів, які посвідчуються гербовою печаткою в органах прокуратури України, відповідно до Інструкції, зазначено, що гербовою печаткою посвідчуються процесуальні документи за рішенням прокурора, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.
Також, відповідно п.9.5.7 Інструкції, гриф затвердження розміщується у правому верхньому куті першого аркуша документа і складається з таких елементів: слово «ЗАТВЕРДЖУЮ», найменування посади, підпису, ініціалів і прізвища особи, яка затвердила документ.
Всі вказані вимоги Інструкції органом досудового слідства були виконані в повному обсязі (а.п.4), у зв`язку з чим вимога суду про обов`язкову необхідність затвердження обвинувального акту гербовою печаткою прокуратури не відповідає вимогам законодавства.
Що стосується тієї підстави для повернення обвинувального акту прокурору, як той факт, що в обвинувальному акті не зазначено місце його складання, вказане повністю спростовується наданими суду матеріалами, адже, згідно вимог ст.291 КПК України, в обвинувальному акті зазначено, що він складений 30 березня 2016 року у приміщенні кабінету №416 слідчого управління ГУ НП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпропетровськ пр. Слобожанський, 40 (а.п.6 абз.6).

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляції прокурора з приводу того, що не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору те, що в обвинувальному акті невірно зазначено місце народження обвинуваченого ОСОБА_6 , адже вказаний недолік можливо виправити у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження по суті.

Також, колегія суддів вважає, що реєстр матеріалів досудового розслідування складений слідчім з дотриманням вимог кримінального процесуального закону

Так, відповідно п.3 ч.2 ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити, крім іншого, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Вказаний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , в ньому зазначено всі необхідні відомості з приводу заходу забезпечення кримінального провадження, а саме вид заходу застава, дату його обрання 21.03.2016 року та строк його застосування 2 місяці (а.с.16).

Крім того, під час підготовчого судового засідання, прокурор надав суду копії ухвал слідчого судді від 21.03.2016 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 та відсторонення його від посади, про що вірно вказує прокурор в своїй апеляційній скарзі (а.п.36, 37).

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в ухвалі суду недоліки не можуть бути перешкодою для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та не є належними підставами для повернення обвинувального акта прокурору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, а ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000098 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України - скасувати.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000098 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України скасувати.

Обвинувальний акт разом з додатками повернути до суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4