Справа № 142/1261/16-к
Провадження №11-кп/772/1393/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «07» листопада 2016 у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Суханівка Пятиханського району
Дніпропетровської області
громадянина України, українця, судимого:
-25.06.2009 року Апеляційним
судом Дніпропетровської області за ст. 15
ч.2, ст. 115 ч.2 п.1,6,12 КК України у вигляді
10 років 6 місяців позбавлення волі
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2016 року, -
В с т а н о в и в :
Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 19.09.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання, за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.06.2009 року.
Згідно матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 звернувся до Піщанського районного суду Вінницької області з клопотанням про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.06.2009 року за ст. 15 ч.2, ст. 115 ч.2 п. 1,6,12 КК України у вигляді 10 років 6 місяців позбавлення волі, з тих підстав, що він довів своєю поведінкою своє виправлення, а саме працює, приймає активну участь у громадському житті установи за що був заохочений адміністрацією установи.
Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу , в якій просить скасувати ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 19.09.2016 року про відмову в задоволенні його клопотання в застосуванні умовно дострокового звільнення від відбування покарання, в зв`язку з її незаконністю. Застосувати умовно дострокове звільнення на невідбутий строк покарання.
Свої вимоги мотивував тим, що за період відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, про що свідчать заохочення, до суспільно корисної праці ставиться позитивно, а тому на його думку є всі підстави звільнити його від відбування покарання умовно достроково.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 по даній справі засуджений Апеляційним судом Дніпропетровської області від 25.06.2009 року за ст. ст. 15 ч.2, 115 ч.2 п.1.6,12 КК України у вигляді 10 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку: 16.11.2008 року.
Кінець строку: 19.03.2018 року.

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 29 лютого 2016 року, згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України, засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою в строк відбування покарання період з 26.11.2008 року по 03.08.2009 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
На підставі вимог ст. 81КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення при умовах, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Аналіз положень ч.ч.1,2 ст. 81 КК України, приводить суд до висновку , що прийняття процесуального рішення судом про умовно-дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування покарання - це право суду , а не його обв`язок, при наявності умови , що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів перед судом своє виправлення.
Відповідно до положень викладених в п.3 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання, з`ясувати, чи дотримується засуджений правил внутрішнього розпорядку, чи не вчиняв він останнім часом порушень режиму відбування покарання чи інших правопорушень, який вплив він справляє на засуджених, у чому саме проявляється його належне ставлення до праці, однак суд не обґрунтував у мотивувальній частині ухвали свою відмову в задоволенні клопотання , а тільки зазначив, що засуджений неодноразово звільнявся умовно достроково від відбування покарання, що не являється підставою відмови в умовно достроковому звільненні з місць позбавлення волі.
Відповідно до роз`яснень п.17 постанови пленуму Верховного суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії . Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Відповідно до матеріалів провадження, які були предметом дослідження в судовому засіданні встановлено, що за період відбування покарання, адміністрацією Піщанської ВК №59 до засудженого ОСОБА_6 9 разів застосовувались заходи заохочень. Разом з тим, одночасно із вказаними заохоченнями до нього також застосовувались 18 заходів стягнення.
Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 за місцем відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони , має 9 заохочень, працює, формально відбув 2/3 строку покарання, але апеляційний суд бере до уваги те, що ОСОБА_6 засуджений за особливо тяжкий злочини ( умисне вбивство , вчинене з особливою жорстокістю).
Крім того, що засудженому, на підставі ухвали суду від 29.02.2016 року із застосуванням положень ч.5 ст.72 КК України, строк призначеного покарання за даним вироком був перерахований та зарахований строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою за період з 26 листопада 2008 року по 03 серпня 2009 року, що на розсуд суду вже є , свого роду, покращенням його становища як засудженого.

З огляду на викладене та на особу засудженого, апеляційний суд дійшов до переконливого висновку, що суд першої інстанції на підставі всебічного, повного, об`єктивного і неупередженого розгляду справи правильно встановив, що засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці саме в установі відбування покарання, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 19.09.2016 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 , - залишити без зміни.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяці, з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: