Справа № 206/1889/16-к
Провадження № 1-кп/206/116/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" квітня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську матеріали кримінального провадження №0000319 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28 лютого 2016р. о 12год.30хв. обвинувачений ОСОБА_4 , знаходився на території садового товариства «Движенець», а саме біля садової ділянки № 68 по

вул. Анапській м. Дніпропетровська, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з раніше знайомим ОСОБА_5 1952 р.н., в ході якої у нього раптово виник умисел спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_5 , обома руками тримаючись за дерев`яний держак штикової лопати, яка знаходилась при ньому, наніс один удар зверху-вниз металевою частиною лопати в область волосистої частини голови ОСОБА_5 .

Умисними діями ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: забійно-різаної рани волосистої частини голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1000е від 12.03.2016 за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав повністю і показав, що 28 лютого 2016р. о 12год.30хв. він перебував на ділянці, яка розташована біля дачного товариства, на якому організувалось звалище побутових відходів, де він викопував метал, при цьому його побачив один із мешканців садового товариства і став бігти до нього з вилами, він почав тікати від переслідувача, а на зустріч його на велосипеді їхав на дачу потерпілий, який теж став його затримувати, тому він, намагаючись уникнути конфлікту, вдарив лопатою, що була при ньому, потерпілого, відбиваючись від нього. В скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 28 лютого 2016р. о 12год.30хв. він їхав на велосипеді, на свою дачну ділянку, поратись по-господарству. Побачив, що ОСОБА_4 , який неодноразово був помічений дачниками в крадіжках металу з дач, тікає з лопатою від його сусіда по дачі. Він зупинився та намагався затримати обвинуваченого, а той став відмахуватись лопатою, щоб втекти, та вдарив його по голові.

В судовому засіданні на підставі ч.3 ст.349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений повністю визнав вину, його показання в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суді в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції. Обвинувачений щиро розкаявся.

Суд вважає вину обвинуваченого доведеною і кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що мають скороминущі наслідки.

При призначенні покарання суд приймає до уваги, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України віднесено до категорії невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий в порядку ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується негативно, має одного неповнолітнього сина і сина-інваліда дитинства, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

В якості пом`якшуючих обставин суд враховує щире каяття.

Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе при обранні покарання у виді громадських робіт.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Речові докази: штикову лопату знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України , до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
С У Д Д Я ОСОБА_1