печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , представника заінтересованої особи ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду в місті Києві клопотання виконуючого обов`язки ліквідатора ПП «Під ключ» ОСОБА_8 про накладення арешту на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :
07 грудня 2015 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання виконуючого обов`язки ліквідатора ПП «Під ключ» ОСОБА_8 про накладення арешту на нерухоме майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 14.02.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у вигляді нежитлового приміщення, розташованого в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: будинок АДРЕСА_1 , з характеристиками №34, загальна площа 68,05 кв.м, поверх, секція 2, та квартиру АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи подане клопотання, заявник вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідуванні в кримінальному провадженні № 0000147, внесеному до ЄРДР 22.07.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в провадженні старшого слідчого відділення ГСУ Національної поліції України ОСОБА_7 перебувало кримінальне провадження №000210 від 14.02.2013 року, в рамках якого ОСОБА_4 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Так, не зважаючи на рішення судів, діючи умисно з корисливих мотивів, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_9 в період часу з серпня 2011 року по січень 2013 року шляхом зловживання службовим становищем вчинили розтрату майна ПП Під ключ в сумі 3213171, 18 грн, чим завдали шкоди в особливо великих розмірах.

10.08.2011 року між керівництвом Приватного підприємства «Під ключ» та Нгуєн Туан Ань, було укладено договір купівлі продажу майнових прав № 78/НП34А/щ. Відповідно до умов укладеного договору продавець продав, а покупець купив майнові права на об`єкт нерухомості, нежитлове приміщення, розташоване в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: буд. АДРЕСА_1 , з характеристиками : № 34, загальна площа - 68,05 кв.м., поверх - 2, секція - 2.

18.01.2012 року між керівництвом Приватного підприємства «Під ключ» та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі продажу майнових прав № 163/18/щ. Відповідно до умов укладеного договору продавець продав, а покупець купив майнові права на об`єкт нерухомості, квартиру АДРЕСА_3 .

Таким чином, той час коли майно ПП «Під ключ» відповідно до чинного законодавства знаходилося під арештом, керівництвом а саме, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , було вчинено наступні завідомо злочинні дії: 10.08.2011 укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 78/НП/34А/щ на суму 923 386 грн.; 18.01.2012 укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 163/18/щ на суму 595 891, 86 грн.; 17.01.2012 року укладено договір безпроцентної позики № 17/01 на суму 1 000 000, 00 грн.; 05.09.2011 укладено договір підряду № 12/09 на суму 693 893, 50 грн.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_9 Приватному підприємству «Під ключ» (19100, Черкаська область, м. Монастирище, вул. Леніна, 5, ідентифікаційний код 33020013) заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 3213171,18 грн.

Приватне підприємство «Під ключ» являється потерпілою юридичною особою з моменту подачі заяви про залучення особи у кримінальному провадженні у якості потерпілого.

Крім того, Приватне підприємство «Під ключ» (19100, Черкаська область, м. Монастирище, вул. Леніна, 5, ідентифікаційний код 33020013) в межах кримінального провадження №' 0000210 подано цивільний позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_9 про стягнення на користь Приватного підприємства «Під ключ» матеріальної шкоди в розмірі 3213 171,18 грн.

Посилаючись на те, що з метою забезпечення цивільного позову ПП «Під ключ» існує необхідність накладення арешту на майно, яке вибуло з власності юридичної особи ПП «Під ключ» поза його волею, а також те, що не застосування заборони на перереєстрацію прав власності на майно, може призвести до подальшої незаконної перереєстрації прав власності на дане майно з метою подальшого перепродажу, заявник просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 проти доводів клопотання заперечувала та просила у його задоволенні відмовити, оскільки постановою старшого прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 09.07.2014р. кримінальне провадження №0000210 від 14.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, закрито в частині повідомлення про підозру ОСОБА_11 .

Власник майна ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував.

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 заперечував, зазначивши, що кримінальне провадження.
Судовим розглядом на підставі доводів клопотання встановлено, що головним слідчим управлінням МВС України здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 14.02.2013, в рамках якого 18.07.2013 ОСОБА_4 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно висунутої підозри, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_9 в період часу з 10.08.2011 по січень 2013 року, шляхом зловживання службовими становищем вчинили заволодіння майном громадянина ОСОБА_12 на суму 1 147 514 грн та розтрату майна ПП «Під ключ» в сумі 1 519 277, 89 грн, що є особливо великим розміром.

Постановою старшого прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 09.07.2014 кримінальне провадження №0000210 від 14.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, закрито в частині повідомлення про підозру ОСОБА_11 через не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2015р.п старшого прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 09.07.2014 про закриття кримінального провадження №0000210 від 14.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в частині повідомлення про підозру ОСОБА_11 , через не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення скасовано.

Обґрунтовуючи клопотання заявник посилається на те, що з метою забезпечення цивільного позову, ПП «Під ключ» існує необхідність накладення арешту на майно, яке вибуло з власності юридичної особи ПП «Під ключ» поза його волею, а також те, що не застосування заборони на перереєстрацію прав власності на майно, може призвести до подальшої незаконної перереєстрації прав власності на дане майно з метою подальшого перепродажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України врахувує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані містяться у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, доведені стороною обвинувачення в судовому засіданні.

Підстави та порядок накладення арешту під час кримінального провадження регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу

Крім того, вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.

Як вбачається зі змісту клопотання заявник вказує на те, що з метою забезпечення цивільного позову, ПП «Під ключ» існує необхідність накладення арешту на майно, яке вибуло з власності юридичної особи ПП «Під ключ» поза його волею, а також те, що не застосування заборони на перереєстрацію прав власності на майно, може призвести до подальшої незаконної перереєстрації прав власності на дане майно з метою подальшого перепродажу.

Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких сторона кримінального провадження заявляє клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Крім того, в клопотанні та долучених до нього матеріалах з достатньою повнотою не обґрунтовано, та в судовому засіданні не доведено, яким саме чином існують ризики незаконної перереєстрації прав власності на дане майно з метою подальшого перепродажу.

З огляду на обставини ймовірно вчинених кримінальних правопорушень, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, на які посилається заявник, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні заявник не довів необхідності у накладенні арешту на зазначене майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання.

З огляду на встановлене, слідчий суддя вважає помилковим посилання заявника на застосування до вказаного майна такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Керуючись ст. ст. 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання виконуючого обов`язки ліквідатора ПП «Під ключ» ОСОБА_8 про накладення арешту на нерухоме майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 14.02.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у вигляді нежитлового приміщення, розташованого в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: будинок АДРЕСА_1 , з характеристиками №34, загальна площа 68,05 кв.м, поверх, секція 2, та квартиру АДРЕСА_2 , відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1