ЄУН №317/1841/16-к
Провадження №1-кп/337/164/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000327 від 05.02.2016р. за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, з професійно - технічною освітою, не одруженої, не працюючої, маючої статус безробітної, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід відносно якої обрано у вигляді особистого зобов`язання

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,

ВСТАНОВИВ:
31 січня 2016 року у період часу з 19 годині 00 хвилин до 21 години 00 хвилин, у квартирі АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 та її батьком ОСОБА_7 раптово виник словесний конфлікт, спровокований останнім на ґрунті раніше виниклих тривалих неприязних відносин між ними, через побутові сварки.

Під час вказаного конфлікту, який згодом переріс в обопільну буйку, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні коридору зазначеної квартири, діючи умисно, з особистих неприязних відносин до ОСОБА_7 , спричинила останньому руками, ногами та невстановленим предметом численні тілесні ушкодження тулубу та обличчя, а саме: крововилив під слизовою оболонкою на нижній губі справа, ділянка осаднення шкіри в області підборіддя зліва, група саден на верхній губі справа, садна в області підборіддя справа, група саден у проекції правого кута нижньої щелепи, група саден на шиї справа, крововиливи у м`яких тканинах шиї зліва, в проекції лівого ріжка під`язикової кістки з переходом на проекцію щитовидного хряща зліва; синець та садна на правій верхній кінцівці, синці у лівій підпахвовій області з переходом на передню верхньої третини лівого плеча, садна та синці на лівій верхній кінцівці, крововиливи у м`яких тканинах на передній поверхні грудної клітини у проекції тіла грудини, у поперековій області справа, у проекції лобкового зчленування, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та не полягають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, а також: внутрішньочерепну травму: крововиливи під м`якими оболонками головного мозгу, множинні забійні рани на голові, крововиливи, синці та садна на голові, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та не полягають у прямому причинно - наслідковому зв`язку з настанням смерті.

В процесі бійки ОСОБА_7 втратив свідомість. Користуючись цим, ОСОБА_5 , діючи з метою запобігання подальшому розвитку конфлікту після відновлення свідомості у ОСОБА_7 , зв`язала між собою за допомогою мотузки його верхні кінцівки, прив`язавши один кінець тієї ж мотузки до батареї опалення приміщення кімнати, зв`язала мотузкою нижні кінцівки, закрила отвір роту ОСОБА_7 , обв`язавши тканеву стрічку навколо його голови, а також одягнула на голову ОСОБА_7 полімерний мішок.

Вказані дії ОСОБА_5 , яка не передбачала настання смерті ОСОБА_7 , хоча діючи з більшою обачністю повинна була передбачити це, призвели до ускладнення дихання ним через ніс у зв`язку із щільним притисненням носа до поверхні пола, наявністю крові в отворах носа та наявності полімерного мішка поверх голови з проходженням під ліву половину обличчя, що потягло розвиток механічної асфіксії, яка стала безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 .

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винуватою себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю, підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорювала їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовилась. Крім того пояснила, що з жовтня 2015 року вона постійно мешкала разом з батьком ОСОБА_7 в трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності її сестрі ОСОБА_6 . Незважаючи на довготривалі неприязні відносини між нею та батьком, вона опікувалась останнім, оскільки в 2010 році він переніс інсульт, після якого за ним постійно необхідний був сторонній догляд, оскільки його різкий та агресивний характер ще більше погіршився, і він став становити небезпеку як для себе, так і для оточуючих. При цьому батько самостійно рухався та обслугував себе, але його не можна було залишати одного в квартирі, через його недбале ставлення до газових та електричних приборів.
31.01.2016р. у вечірній час доби, коли вона виходила з ванни, в коридорі вищевказаної квартири, її батько ОСОБА_7 накинувся на неї, погрожував фізичною розправою, схопив її за горло, став душити. Вона почала відбиватися, і в ході конфлікту вони опинились в кімнаті батька, де вона схопила металевий предмет, схожий на трубу, та стала наносити ним удари в різні частини тіла батька, з метою щоб останній відпустив її. Від її ударів ОСОБА_7 впав на підлогу на спину, вдарившись тильною стороною голови о поріг входу на балкон, та втратив свідомість. Щоб уникнути подальшого фізичного та морального знущання зі сторони батька над нею, вона зв`язала його руки та ноги за допомогою мотузки, яку побачила у кімнаті батька, після чого поклала до рота кляп і зав`язала кляп на рівні рота, та одягла на голову полімерний мішок, оскільки не бажала бачити обличчя батька. Після цього вона залишила батька в кімнаті одного, а наступного ранку 01.02.2016р., зайшовши до кімнати батька, побачила, що останній лежить на тому ж місці, вона спочатку вкрила його ковдрою, і лише через деякий час зрозуміла, що останній не подає ознак життя, злякалась, що через недбалість вбила останнього, була в стресовому стані. Скільки саме часу пройшло до того часу, як переконалась, що батько помер, сказати не може через те, що була в дуже стресовому стані. В квартирі перебувала до вечора 02.02.2016р., доки її не забрала до матері її рідна сестра ОСОБА_6 . В подальшому вона вирішила розповісти про обставини події своїм рідним, та 05.02.2016р. прибула до Хоритицького відділення поліції із зізнанням у вбивстві свого батька ОСОБА_7 . Розуміє, що вчинила злочин, а саме вбивство батька через необережність. Щиро кається в скоєному, просить строго її не наказувати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні також не оспорювала фактичні обставини події, як вони викладені в обвинувальному акті, від дослідження в судовому засіданні доказів, які були зібрані в ході досудового розслідування, відмовилась. Пояснила, що обвинувачена ОСОБА_5 її рідна сестра, яка з жовтня 2015 року мешкала разом з їх батьком в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві власності. Батько був дуже агресивною людиною, а після перенесеного в 2010 році інсульту, його характер погіршився, в зв`язку з чим вона не змогла з ним мешкати. Через те за батьком потрібен був постійний догляд, оскільки він ставив небезпеку для оточуючих, зокрема, через недбале ставлення до газових приборів, то в квартирі з ним мешкала ОСОБА_5

31.01.2016р. вона в день була в квартирі АДРЕСА_2 , провідувала сестру. Батько весь день був в плохому настрої, чіплявся до них, товкався. Ввечері вона пішла до дому. 02.02.2016р., коли прийшла після роботи до сестри, побачила, що остання перебуває в стресовому стані, батько лежав в своїй кімнаті на полу, вона увела сестру до матері, де теж мешкає, і там ОСОБА_5 розповіла їй про події, які стались в квартирі. 05.02.2016р. вона разом з ОСОБА_5 пішли до Хортицького відділення поліції, де остання розповіла про вбивство батька.
Похованням батька ОСОБА_7 вона займалась самостійно. На поховання витратила 7000 гривень, які їй в подальшому повністю відшкодувала сестра обвинувачена ОСОБА_5 .. Цивільний позов не заявляє. Не наполягає на призначенні обвинуваченій суворого покарання.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченою своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачена ОСОБА_5 , скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 119 КК України, тобто вбивство, вчинене через необережність.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, а саме те, що злочин, скоєний нею, відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не працевлаштована, перебуває на обліку в Правобережному районному центрі зайнятості м.Запоріжжя як безробітна, не одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місця проживання та реєстрації.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд визнає з`явлення зі зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого потерпілій збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , судом не встановлено.
На підставі викладеного, реалізуючи принцип законності, справедливості, індивідуалізації покарання, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень суд вважає покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах санкції ч.1 ст.119 КК України.

Однак з урахуванням конкретних обставин даного провадження, даних про особу обвинуваченої, позиції прокурора, думки потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні обвинуваченої, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченої іспитового строку в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених на неї обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинувачену більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання.
Підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 до набранням вироком законної сили суд не знаходить.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлявся.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК, якою врегульовані питання щодо розподілу процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи.
В матеріалах кримінального провадження є документальне підтвердження, що процесуальні витрати на проведення експертиз під час досудового розслідування складають: за проведення трасологічної експертизи № 298-Т від 09.03.2016р. - 703,68 грн.; за проведення хімічної експертизи № 40 від 05.04.2016р. - 2090,95 грн., за проведення хімічної експертизи № 41 від 11.04.2016р. - 1870,85 грн.; за проведення двох дактилоскопічних експертиз № 296-д від 01.03.2016р. - 879,60 грн. та 527,76 грн., а всього 6072,84 грн.
За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів на вказану суму.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити їй покарання за даною статтею у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 особисте зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення трасологічної, хімічних, дактилоскопічних експертиз по кримінальному провадженню в загальній сумі 6072,84 грн.
Речові докази по кримінальному провадженню:
- балаклава, куртку, светр, штани, кітель, брюки з ременем, куртка формена, бушлат спортивна сумка ремінь, які передані ОСОБА_8 на зберігання, залишити ОСОБА_8 ;
- ковдру, мотузкуу з рук трупу ОСОБА_7 , 2 змиви з рук трупа ОСОБА_7 , зразки крові на марлі ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , зрізи вільних кінців нігтьових пластин ОСОБА_7 , 11 слідів рук з місця події, мотузка з ніг трупа ОСОБА_7 , фрагмент тканини з шиї трупа ОСОБА_7 , фрагмент тканини з попереку трупа ОСОБА_7 , пара пінеток з трупа ОСОБА_7 , майка з трупа ОСОБА_7 , джемпер з трупа ОСОБА_7 , скляна чарка, фрагмент низу взуття на двох ленолеумах, 7 змивів з місця події, зразок крові та жовчі трупа ОСОБА_7 , волокна нашарування, волокна нашарування, п`ять недопалків, мікрооб`єкти на двох фрагментах світлої дактоплівки з лівої долоні та пальців руки, мікрооб`єкти на двох фрагментах світлої дактоплівки з лівої долоні та пальців руки, фрагмент сліду структури матеріалу на двох лен олеумах, слід низу взуття з кухні, фрагмент низу взуття з коридору, леггінси чорного кольору, кофта фіолетова, куртка флісова сірого кольору, труси світло сині бавовняні, пінетки вовняні у різнокольорових кольорах, шкарпетки білі вовняні, шкарпетки сірі вовняні з трупа ОСОБА_7 , металева труба з дротом, металева труба з фрагментом прозорої липкої стрічки, 2 мотки прозорої липкої стрічки з ножем, полімерний мішок з голови трупа, зразки букальних клітин ОСОБА_8 , зразки слини з ротової порожнини ОСОБА_8 , брюки з трупа ОСОБА_7 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

10.06.2016