Справа № 495/4329/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000395 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Десантне, Кілійського району, Одеської області громадянина України, освіта середня, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ст. 125 ч.1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

15.02.2016 року приблизно о 14.00 годині, більш точний час встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , навмисно з мотивів особистої неприязні у присутності свідків наніс удари своєю правою рукою в область обличчя та шиї потерпілому ОСОБА_5 від чого останній впав на землю, а після піднявся та побіг в бік будівлі Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, а обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення направився до свого будинку.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 16.02.2016 року № 33 тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 відповідно до п.п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ від 17.01.1995 року № 6 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та виявилися в садні та синцях в області обличчя та шиї, які могли бути спричинені тупим травмуючим предметом.

Обвинувачений ОСОБА_3 провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за ст. 125 ч.1 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. Він знав потерпілого ОСОБА_5 як жителя села Приморське. Напередодні йому поскаржилась бабуся, що до неї додому вночі приходив потерпілий з компанією друзів та просив цигарки. Це налякало його малолітню доньку. Він дуже розлютився на потерпілого та 15.02.2016 року у другій половині дня він пішов до місця мешкання потерпілого, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . У дворі він наніс удари своєю правою рукою в область обличчя та шиї потерпілого ОСОБА_5 , від чого потерпілий впав на землю, а потім побіг із двору. Після бійки він направився до свого будинку. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

В судовому потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 15.02.2016 року в обідню годину обвинувачений ОСОБА_3 зайшов до його будинку та безпричинно почав наносити удари рукою в область обличчя та шиї. Від нанесених ударів він впав, після чого підвівся та втік з будинку. Він заперечував твердження потерпілого про те, що він та його друзі просили цигарки у бабусі обвинуваченого. Ці обставини не мали місце. Претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, але просив покаратиобвинуваченого суворо на розсуд суду.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 125 ч.1 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, він перебуває у цивільному шлюбі та на утриманні має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, але притягувався до адміністративної відповідальності за фактом дрібного хуліганства, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, потерпілий претензій до обвинуваченого не має, а також враховується думка потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді громадських робіт.

Цивільний позов, речові докази, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 180 годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов, речові докази, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ