154/2589/16
1-кп/154/272/16

ВИРОК
іменем України
13 жовтня 2016 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілої: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя
громадянина України, українця, освіта середня, одруженого,
на утриманні троє малолітніх дітей, працюючого водієм ПП
«Каскад», не судимого згідно ст.89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України,-
22 лютого 2016 року, в місті Володимирі-Волинському, Волинської області, ОСОБА_5 , отримавши у тимчасове користування автомобіль марки «DAEWOO Lanos TF69Y», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 97 762 гривні, володільцем котрого являється ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що зазначений транспортний засіб йому не належить, переслідуючи корисливу мету та діючи шляхом обману, в другій половині березня 2016 року, точної дати на даний час не встановлено, незаконно заволодів та в подальшому розпорядився вказаним транспортним засобом, шляхом його реалізації в місті Луцьку ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив потерпілій матеріальну шкоду.
Під час підготовчого судового засідання, 13 жовтня 2016 року потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про примирення.
Відповідно до змісту угоди, в ході розслідування кримінального провадження обвинувачений приніс вибачення за спричинені незручності та повністю відшкодував завдані потерпілій збитки. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч.1 ст. 289 КК України, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, який є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч. 1 ст. 289 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією закону.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.
Судом з`ясовано, що обвинуваченому цілком зрозумілі його права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.
Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Після наданих роз`яснень обвинувачений та потерпіла не заперечили проти затвердження угоди про примирення.
Прокурор просить затвердити угоду про примирення.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого. Цивільний позов не заявлено. Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та обрати йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати за проведення судової експертизи транспортних засобів та документів, що їх супроводжують в розмірі 880 грн. 40 коп. та за проведення судової авто товарознавчої експертизи в сумі 440 грн. 20 коп.
Цивільний позов не заявлено.
Речовий доказ - автомобіль марки «DAEWOO Lanos TF69Y», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 вважати повернутим власнику, ОСОБА_4 .
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний слідчим суддею Володимир-Волинського міського суду від 07 вересня 2016 року скасувати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1