АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2016 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ________ ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

При секретарі ________ ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого 16.10.2012 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 128 ч.1, ст.286 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 09.04.2013р. направлений для відбування покарання реально, 24.04.2014р. звільнений умовно-достроково на 11 місяців 1 день,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.2 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від «15» березня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121,ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді:
за ч.2 ст.121 КК України - 7 (семи) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.125 КК України чотирьох місяців арешту.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді семи років позбавлення волі.
На підставі ст. 71, ст.72 ч.1 КК України враховуючи не відбуту частину покарання у виді 11 місяців і 1 дня обмеження волі остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді семи років трьох місяців позбавлення волі.
Провадження №11-кп/794/175/16р. Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ч.2 ст. 121 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Міра запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишена обрана - тримання під вартою.
Строк відбування покарання обчислено з 20 квітня 2015 року.
Цивільний позов прокуратури Кіцманського району Чернівецької області до ОСОБА_7 задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Кіцманської ЦРЛ 1367,64 грн.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду ОСОБА_7 біля 23 год. 00 хв. 30 грудня 2014р. в с. Брусенки Кіцманського району Чернівецької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в одній з кімнат вказаного вище будинку, вчинив словесну суперечку з гостем ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої ОСОБА_7 умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс чисельні удари кулаками та ногами по голові, тілу потерпілому ОСОБА_10 , в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження різного ступеню важкості, в тому числі і такі, що призвели до смерті потерпілого ОСОБА_10 .

Крім того, ОСОБА_7 30 грудня 2014р. біля 23 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в одній із кімнат житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , продовжив свою злочинну діяльність, вчинив словесну суперечку з іншим гостем ОСОБА_11 , в ході якої, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, зненацька наніс йому один удар ногою в область голови, в результаті чого спричинив йому легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

На вказаний вирок суду адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та виправдати обвинуваченого ОСОБА_7 за відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ст. 121 ч.2, 125 ч.2 КК України. При цьому посилається на те, що суд поклав в основу вироку докази, які, на його думку, є недопустимими, судом грубо порушено норми КПК України щодо дослідження доказів, суд не обґрунтував в своєму рішенні чому одні докази брались ним до уваги, а інші ні.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає, що вирок районного суду є законним та обґрунтованим, обвинуваченого та його захисника, які повністю підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченому, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинувчаеного, проаналізувати їх, оцінити за своїм внутрішнім переконанням та дати остаточну оцінку, що ґрунтується на їх всебічному, повному й неупередженому дослідженні під час судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.
Оцінка доказів згідно зазначеної статті є компетенцією суду, що постановив вирок.
При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 121 ч.2, 125 ч. 2 КК України, та кваліфікацію його дій за даними нормами кримінального закону суд І інстанції зробив на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, про що наведено у вироку.
В суді першої інстанції, обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково. За ст. 125 ч.2 КК України визнав себе повністю, за ст. 121 ч.2 КК України вину не визнає. Крім того, в процесі судового розгляду обвинувачений змінив свої покази. Цивільний позов прокурора Кіцманського району не визнає.
Винна обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, а саме:
- протоколом огляду місця події від 31.12.2014 року з таблицею ілюстрації до нього, з якого видно що об`єктом огляду являється господарство гр. ОСОБА_7 , де настала смерть гр. ОСОБА_10 та виявлені плями бурого кольору, схожі на кров. (т.1 а.с. 24-35).
Згідно експертизи смерть ОСОБА_10 настала від асфіксії внаслідок аспірації рідкої крові, як ускладнення відкритого перелому кісток носа з ушкодженням стінок його судин та розвитком зовнішньої та внутрішньої кровотечі на фоні важкого отруєння алкоголем, могла наступити як за кілька так і за декілька десятків хвилин, після отримання ним тілесних ушкоджень в п. 2 Г дійсних Підсумків експертизи №035 від 24.03.2015 року(т.1 а.с.53-64), на що вказує наявність ознак зовнішньої кровотечі, накладання рідкої крові на стінках стравоходу та згортків крові у порожнині шлунка.
- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 повідомив про те, що 30.12.2014 року його побив ОСОБА_7 (т.1 а.с.69).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.01.2015 р. та фото таблицею до нього, в господарстві гр. ОСОБА_12 , за участю потерпілого ОСОБА_11 , згідно якого потерпілий показував, як, будучи близько 22 години 30 хв. в даному господарстві, обвинувачений ОСОБА_7 витягував з сусідньої кімнати мертвого потерпілого ОСОБА_10 , як кинув тіло на підлогу та пригрозивши розправою, після того як він нахилився над потерпілим ОСОБА_10 , показував яким чином ОСОБА_7 наносив йому удари ногою в обличчя, внаслідок чого в нього відбувся струс головного мозку. (т.1 а.с.83-91).
- висновком експерта № 111 мд від 03.02.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні неврології Кіцманської ЦРЛ з 31.12.2014 року по 9.01.2015 року з діагнозом струс головного мозку, післятравматична атрофія ДЗН лівого ока, гематома повік правого ока. Згідно підсумків експертизи у потерпілого ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження: садна на обличчі справа, гематома повік правого ока, струс головного мозку , які виникли при обставинах на які посилається потерпілий в протоколах допиту та слідчих експериментах, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які тягнуть за собою короткочасний розлад здоров`я. (т.1 а.с.93-96).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.01.2015 р. та відеозаписом до нього, згідно яких в господарстві гр. ОСОБА_12 , за участю обвинуваченого,який показував, як, будучи близько 22 години 30 хв в даному господарстві, він наносив удари потерпілому ОСОБА_10 , показував яким чином ліктем наніс удар в обличчя потерпілому ОСОБА_11 , яким чином витягував з сусідньої кімнати тіло потерпілого ОСОБА_10 (т.2 а.с.23-26).
Потерпілий ОСОБА_11 в суді І інстанції показав, що з покійним потерпілим ОСОБА_10 вони в обід прийшли до обвинуваченого ОСОБА_7 , та розпивали спиртні напої. Через деякий час він відлучився, а коли повернувся близько 22 години 30 хв він побачив, як обвинувачений ОСОБА_7 витягнув з сусідньої кімнати мертвого потерпілого ОСОБА_10 , кинув тіло на підлогу та пригрозив, щоб він нікому нічого не говорив, інакше з ним зробить то саме. Він нахилився над потерпілим ОСОБА_10 , щоб переконатися що той живий, в цей момент обвинувачений ОСОБА_7 наніс удар ногою в обличчя, після цього він впав на підлогу і ОСОБА_7 вдарив його ще 4-5 разів по обличчю ногою, внаслідок чого в нього відбувся струс головного мозку.
Свідок ОСОБА_13 в судому засіданні показав, що він ІНФОРМАЦІЯ_3 був присутній коли потерпілий ОСОБА_10 помер, бачив потерпілого який лежав на підлозі обличчям вверх. Обвинувачений ОСОБА_7 просив скоріше забрати тіло з будинку, в цей момент мама плакала та говорила, що обвинувачений не винен, потерпілого ОСОБА_11 в цей час не було.
Свідок ОСОБА_14 в судому засіданні показав, що він виїжджав на місце події в складі міліцейської групи, було 2 експерта ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , вони здійснювали фотофіксацію, були міліціонери, власники будинку та поняті. Мешканці дали дозвіл на здійснення слідчих дій. Крім цього показав, що протокол огляду він складав особисто, всі вище перераховані особи при складанні протоколу були присутніми. Проти проведення огляду ніхто не заперечував.
Експерт комісійно-судової експертизи ОСОБА_17 в суді першої інстанції показав, що пошкодження померлого потерпілого не могли настати внаслідок падіння, дані ушкодження при тверезому стані потерпілого ОСОБА_10 все одно викликали б втрату свідомості, оскільки виникла сильна кровотеча. Вказав на те, що впасти і отримати 15 ушкоджень не можливо. Ним як експертом виключається те, що він це тілесне ушкодження міг отримати при падінні з власного зросту.
Експерт ОСОБА_18 в судовому засіданні першої інстанції показав, що він проводив розтин померлого потерпілого ОСОБА_10 і експертизу, настання тілесних ушкоджень від того, що потерпілий впав з власного зросту він виключає повністю, оскільки присутні окремі удари. Вказав, що смертельний удар отримано в обмежену ділянку - ніс, це можливо тільки від кулака людини, потерпілий міг після такого удару, ще вчиняти якісь дії, рухатись, поки не стала кров затікати в дихальні шляхи. він міг і не втратити свідомість одразу.
Крім того, експерт ОСОБА_19 суду апеляційної інстанції показав, що потерпілий ОСОБА_10 помер від асфіксії, характер садна на носі свідчить, на його думку про те, що удар потерпілому було нанесено твердим тупим предметом, швидше ногою обутою у взуття. Твердження обвинуваченого про те, що потерпілий біля двох годин був відсутній і прийшов побитий повністю виключає, оскільки вказує на те, що смерть наступила через 20-30 хвилин після нанесеного удару. Також вважає, що якби потерпілий впав на підлогу, то обов`язково на тілі потерпілого - чолі, підборідді, були би ушкодження, яких при проведенні експертизи виявлено не було.
Тому, на думку колегії суддів, висновки суду І інстанції щодо оцінки доказів винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів належним чином обґрунтовані та вмотивовані. В основу вироку суд поклав ті докази, які беззаперечно свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаних злочинів.
Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ст. ч.2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, за кваліфікуючими ознаками - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого; за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, за кваліфікуючими ознаками - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами кримінального провадження не встановлено та судом правильно вирішено питання про їх допустимість чи не допустимість, в той час як вони є належними.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що судом І інстанції його безпідставно визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.2 ст. 125 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, суд, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обставин, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а також дані про його особу.
Таким чином, суд І-ї інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог статей 65-67 КК України.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено. Посилання в апеляційній скарзі на те, що в діях обвинуваченого вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КК України або ст. 125 ч.2 КК України та відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України не заслуговують на увагу та не знайшли свого підтвердження.
Що стосується заявлених захисником ОСОБА_8 клопотань про визнання недопустимими доказів, а саме слідчого експерименту від 21.01.2015р., протоколу огляду місця пригоди від 31.12.2014р., судово-медичної експертизи № 885 від 09.02.2015р., судово-медичної експертизи від № 885 від 23.02.2015р., комісійної судово-медичної експертизи № 035 від 24.03.2015р., колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки судом не здобуто жодних обґрунтованих доказів, які б вказували на ті процесуальні порушення, що б давали підстави вважати, що вищевказані докази зібрані незаконно або сфальсифіковані.
Обставини справи судом з`ясовано повно і об`єктивно. Будь-яких порушень норм кримінального процесуального права, які б вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення по даній справі, і зокрема ст. 87 КПК, допущено не було і колегією суддів не встановлено.
Оскільки закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, істотних порушень кримінального процесуального закону не встановлено, то апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив скасувати чи змінити вирок - задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Садгірського районного суду Чернівецької області від 15 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 3-х місяців з моменту її проголошення, а засудженим у той же порядок з дня отримання копії ухвали.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: суддя