Справа № 369/1986/16-к
Провадження № 1-кс/369/468/16
У Х В А Л А
іменем України
01.03.2016 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять банківську таємницю в ПАТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ), за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 24.12.2014року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 та ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області старший лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять банківську таємницю в ПАТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ).

Свої вимоги мотивує тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових №0000073 від 24.12.2014 р., за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах громадянином ОСОБА_4 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України, а також відносно громадянина ОСОБА_4 , який вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що гр. ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в період 2012-2013 років, перераховував безготівкові грошові кошти на власний рахунок, як фізичної особи « ОСОБА_4 » з призначенням платежу «Надання зворотної фінансової допомоги» при цьому надана зворотна фінансова допомога не була повернута на підприємство ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а знята ним готівкою в касі банку.

Таким чином, громадянин ОСОБА_4 не сплатив до Державного бюджету України 5 115 945,00 грн. податку на доходи фізичних осіб.

Окрім того, громадянин ОСОБА_4 , будучи директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в травні 2015 року заявив до відшкодування ПДВ з бюджету на розрахунковий рахунок платника у банку на суму 9 167,6 тис. грн., сформувавши вказану суму за рахунок придбання сільськогосподарської продукції у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » через підприємство, яке має ознаки фіктивності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », при цьому фактично вказана продукція знаходилася на ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Також, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в свою чергу сформувало податковий кредит для ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що є підконтрольним ОСОБА_4 та яке за період господарської діяльності за травень 2015 року заявило, в порядку ст. 200 Податкового кодексу України, до бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок платника у банку в розмірі 3 608,3 тис. грн..

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем, а саме коштами, які підлягають відшкодуванню з державного бюджету на загальну суму 12 775,9 тис. грн., що є особливо великим розміром.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у приєднанні до матеріалів кримінального провадження відомостей щодо фактичного руху грошових коштів по розрахунковим рахункам ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 . Єдиним можливим способом встановлення фактичних даних руху грошових коштів є дослідження інформації по банківським рахункам вказаного підприємства.

Допитаний в якості свідка, директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_6 показав, що всі фінансово-госпадрські операції товариства проводив за вказівками гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 таким самим чином фінансово-господарські операції з продажу «конопляної олії» ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Крім того встановлено, що з банківських рахунків ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » перераховувалися кошти на банківські рахунки гр. ОСОБА_5 з призначенням платежу для поповнення картки НОМЕР_3 на рахунок за № НОМЕР_4 відкритого у ПАТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_1 (МФО НОМЕР_5 ).

Крім того встановлено, що гр. ОСОБА_5 відкрито декілька рахунків у ПАТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ) а саме: № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 (українська гривня, євро, долар США).

Іншим способом, ніж розкрити банківську таємницю, для отримання інформації та документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні неможливо.

Беручи до уваги вищенаведене та зважаючи на те, що в ПАТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ) знаходяться документи про відкриття рахунків № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_4 а також відомості про рух грошових коштів, котрі містять банківську таємницю і мають значення для проведення досудового розслідування, з метою отримання тимчасового доступу до документів та речей (матеріальних носіїв), що містять банківську таємницю (тобто можливість ознайомитись з ними та вилучити їх), та те, що в разі будь-якого зволікання з вилученням документів будуть створені можливості для їх знищення або переховування.

Слідчий просив суд надати тимчасовий доступ до речей і документів, що містять банківську таємницю в ПАТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 )Клопотань, щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило.

Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

В силу ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження є в тому числі тимчасовий доступ до речей, документів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Отже слідчий суддя, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки таке не відповідає вимогам п.4 ч.2 ст. 160 КПК України, а саме в клопотанні слідчим не надано підстав вважати, речі та документи перебувають або можуть перебувати у володінні фізичної або юридичної особи.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 159,160,163, 164 КПК України, слідчий суддя-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 24.12.2014р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 та ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуСлідчий суддя: ОСОБА_1