АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/352/16 Справа № 178/365/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою було відмовлено в надані дозволу старшому слідчому СВ Криничанського ВП Дніпродзержинського ВП ГУПН в Дніпропетровській області на арешт майна, а саме 292 кг. металобрухту, що знаходилися у автомобілі НАЗ (ГАЗ) «Газель» 32213 державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться по вул. Центральній,7 в с. Кринички Криничанського району Дніпропетровської області.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим що, в порушення вимог ст.214 КПК України, слідчим при внесенні відомостей ЄРДР не було зазначено джерело, з якого виявленні обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Також слідчий суддя зазначив, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, згідно ст.171 КПК України, повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна , інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої воно було вилучено. Металобрухт був вилучений слідчим 25 лютого 2016року, а клопотання про арешт цього металобрухту до суду надійшло лише 04 березня 2016року.

Не погодившись з зазначеним рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити свою ухвалу якою накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що в порушення положень ст.172 КПК України слідчий суддя розглянув клопотання про арешт майна через 6 діб з дня надходження до суду зазначеного клопотання. Також зазначив слідчий суддя не повідомив будь яким чином слідчого прокурора про дату, час та місце розгляду клопотання, що на думку апелянта призвело до неповноти судового розгляду що позбавило слідчого, прокурора заявляти клопотання та надавати суду доводи і докази в підтвердження свого клопотання. Посилання суду, що при внесенні в ЄРДР не було дотримано вимог ст.214 КПК України, суперечить матеріалам кримінального провадження. Крім того, ухвала суду була направлена прокурору, яка надійшла через 4 дні після її ухвалення, що є на думку прокурора порушеннях ст.173 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо окремих питань накладення арешту на майно з метою усунення корупційних ризиків при його застосуванні» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року, ч.1 ст.170 КПК України (тут та далі відповідно до норми КПК України, яка діяла на момент розгляду клопотання), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення; збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак слідчим не повною мірою було дотримано вимоги кримінального процесуального закону, а саме не зазначено правовий статус майна, яке належало арешту.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його находження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільним позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності- також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Разом з тим, матеріали судового провадження не містять будь-яких даних, що слідчим суддею було повідомлено слідчого та/або прокурора про день та час розгляду клопотання про арешт майна, а тому доводи прокурору зазначені в його апеляції про недотримання вимог закону в цій частині є слушними та обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала суду першої інстанції, на підставі вимог ч.1 ст.412 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції у відповідності до п.2) ч.3 ст.407 КПК України.

З огляду на вищезазначене з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання слідчого з зазначених в ухвалі мотивів, колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання слідчому для усунення його недоліків.
Керуючись ст. ст. 170-174, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2016 року, якою відмовлено в надані дозволу старшому слідчому СВ Криничанського ВП Дніпродзержинського ВП ГУПН в Дніпропетровській області на арешт майна, а саме 292 кг. металобрухту, що знаходилися у автомобілі НАЗ (ГАЗ) «Газель» 32213 державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться по вул. Центральній,7 в с. Кринички Криничанського району Дніпропетровської області скасувати, повернувши зазначивши клопотання, прокурору Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для усунення недоліків в строк, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3