Справа № 751/4811/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/703/2016
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженої ОСОБА_6 та її захисника на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2016 року, постановлену щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізюм, Харківської області, відбуваючої покарання в ЧВК № 44, АДРЕСА_1 , засудженої за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженої

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, захисник засудженої подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та застосувати до неї ст. 81 КК України. Зазначає, що засуджена є особою похилого віку, відбула покарання більше 2/3 строку. Крім того, на протязі близько одного року порушень відбування покарання у неї не було, що підтвердив представник ВТК-44. Порушення відбування покарання потягли за собою оголошення доган. Більш тяжких порушень дисципліни у засудженої не було. Останнім часом засуджена відвідує релігійні заходи греко-католицької церкви, що свідчить про її соціальну адаптацію. Крім того, засуджена має ряд тяжких захворювань й потребує медичної допомоги в умовах медичного стаціонару.

Засуджена подала апеляційну скаргу в якій просить застосувати до неї ст. 81 КК України. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги обставини, які мають істотне значення для її умовно-дострокового звільнення, а саме: вона має позов в розмірі 300 грн. 48 коп. досі не сплачений, в зв`язку з тим, що її заробітна плата становить лише 30 грн.. Приймала участь у культурно-масових заходах, які проводились в установі, заохочень не мала, стягнення погашені. Також не враховано її вік, наявні захворювання.

Як встановив доведеним суд 1-ї інстанції, ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2010 року.

Заслухавши доповідача, прохання засудженої та її захисника задовольнити апеляційну скаргу та думку прокурора про залишення її без задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці доведе своє виправлення та відбув відповідну частину призначеного судом строку покарання.

У характеристиці засудженої від 24 травня 2016 року, виданої адміністрацією Чернігівської виправної колонії № 44, зазначено, що засуджена до ЧВК № 44 прибула 01 березня 2011 року зі слідчого ізолятора м. Кривого Рогу, де до праці не залучалась, режим утримування не порушувала. Заохочення та стягнення не оголошувались. По прибуттю до установи рішенням комісії розподілена до відділення № 5, яке реорганізоване у відділення № 2, була працевлаштована до дільниці по виготовленню товарів народного споживання, до праці відносилась задовільно. Пізніше переведена до відділення № 3 не виявляє бажання займатись суспільно-корисною працею, так як досягла 55 річного віку. За час відбування покарання характеризується негативно. Вимоги встановленого порядку відбування покарання, правила внутрішнього розпорядку порушувала, мала п`ять стягнень, одне з яких накладене правами начальника установи. Стягнення нещодавно погашені у встановленому законом порядку. Заохочення не оголошувались. Згідно наказу № 82 від 31.03.2015 року засуджена поставлена на профілактичний облік, як злісний порушник встановленого порядку відбування покарання. На заходи виховного та пізнавального характеру, які проводяться у відділенні та установі реагує задовільно, не приймає участь у їх підготовці та проведенні. Іноді приймає участь у роботах по благоустрою установи. Заходи, які проводять представники правозахисних організацій не відвідує. Згідно вироку суду провину у скоєному злочині визнала частково. У спілкуванні з представниками адміністрації не тактовна, на зауваження реагує бурхливо. У колективі засуджених схильна до створення конфліктних ситуацій. За характером особа хитра, емоційна, зухвала, нахабна. Правил санітарії та особистої гігієни дотримується під контролем. Згідно вироку суду має позов на суму 300 грн. 48 коп., який не сплачує, не бачить в цьому суспільної необхідності. З рідних має: 3 синів, доньку та брата, підтримує з ними зв`язок шляхом листування та телефонних розмов. Після застосування до засудженої Закону України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення» від 26.11.2015 року та ч. 5 ст. 72 КК України термін можливого застосування заміни не відбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України - 27.04.2015 року; термін можливого застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України 27.01.2016 року.

Згідно висновку адміністрації ЧВК № 44, засуджена відбула встановлену законом частину строку покарання, сумлінною поведінкою не довела свого виправлення, враховуючи те, що засуджена на протязі відбування покарання в установі допускала порушення вимог встановленого порядку відбування покарання, перебувала на обліку злісних порушників встановленого порядку відбування покарання, не проявляє ініціативи у проведенні культурно-масових та виховних заходів, які проводяться в установі та відділенні, що є одним з показників виправлення засудженої згідно ст. 123 КВК України, має позов за виконавчим листом, який не сплачує, засуджена за вчинення особливо тяжкого злочину, провину у скоєному злочині визнала частково, раніше була засуджена п`ять разів, у адміністрації немає впевненості у подальшій правослухняній поведінці, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

Якихось даних, які б спростовували викладені в характеристиці обставини, засуджена не навела.

Викладені в характеристиці обставини, на думку колегії суддів, у своїй сукупності не дають підстав для умовно-дострокового звільнення засудженої від відбування покарання.

Оскільки поведінка засудженої враховується за весь період відбування нею покарання, а не тільки за час, який безпосередньо передував настанню права на умовно-дострокове звільнення, і заохочення за цей час не застосовувались, тому одне лише відбуття встановленої законом частини строку покарання не може бути достатньою підставою для звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги засудженої ОСОБА_6 та її захисника залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4