Справа № 534/943/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці обвинувальний акт від 29 квітня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000129 від 11 березня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

і жителя

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, нежонатого, непрацюючого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинувачується в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу та з проникненням у приміщення.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується відповідною розпискою.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про привід свідка ОСОБА_11 через органи Національної поліції, яке підтримала потерпіла ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 заперечували проти застосування до свідка приводу.

Статтею 327 КПК України передбачено, що якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, суд має право постановити ухвалу про його привід.

За вказаних обставин, враховуючи, що присутність свідка є обов`язковою, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_11 привід через органи Національної поліції.

В зв`язку з тим, що судове провадження не завершене, а строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 закінчується, на розсуд учасників судового провадження винесено питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 в вигляді тримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник адвокат ОСОБА_8 просив змінити на особисте зобов`язання, вважає обвинувачення необгрунтованим і що прокурор не довів ризиків, які враховані при обранні запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши наявні матеріали, суд вважає, що обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить продовжити на 60 днів враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року по справі «Гаркавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Отже, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 , опинившись на волі, може перешкоджати встановленню істини у справі під час судового провадження, оскільки судовий розгляд розпочато спочатку, залишаються не допитаними всі свідки, а також на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він підозрюється і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; мотиви, за яких вчинені дії, що ставляться йому у провину, а також його моральні якості та репутація, враховані при обранні запобіжного заходу, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, за сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги дані про особу ОСОБА_7 вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, у тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових злочинів.

Так як дане кримінальне провадження стосується підозри у насильницькому злочині, суд, вважаючи необхідним продовжити тримання під вартою обвинуваченого і керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 177, 178, 183, 197, 205 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Оголосити перерву в розгляді справи до 09 год. 30 хв. 14 листопада 2016 року.

Застосувати до свідка ОСОБА_11 , жителя АДРЕСА_2 привід через органи Національної поліції в судове засідання на 09 год. 30 хв. 14 листопада 2016 року.

Виконання приводу доручити Комсомольському відділенню Кременчуцького відділу поліції ГУПН в Полтавській області.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тримання під вартою залишити без змін та продовжити його на строк до шістдесяти днів, з 27 жовтня 2016 року по 26 грудня 2016 року включно і утримувати його у Полтавській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№ 23).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3