печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000518 від 25.03.2015 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
старший слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , за погодженням із заступником начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , вніс до слідчого судді клопотання про накладення арешту на нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 385,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності зареєстровано за підозрюваним ОСОБА_4 (РНОКППФО НОМЕР_1 ), шляхом заборони розпоряджатися ним (відчужувати).
Клопотання слідчий мотивує тим, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000518 від 25.03.2015 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що У період жовтня 2010 року по липень 2013 року Президент України ОСОБА_6 за попередньою змовою з групою осіб, зокрема головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України ОСОБА_7 , Прем`єр-Міністром України ОСОБА_8 , Міністром фінансів України ОСОБА_4 , які в свою чергу, діючи за попередньою змовою з членом наглядової ради ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_9 , директором ТОВ «ЕСУ» ОСОБА_10 , службовими особами Держспецзв`язку ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересів служби та держави, умисно, з корисливих мотивів та в інтересах ТОВ «ЕСУ», організували фінансування за рахунок державного бюджету України виконання робіт з побудови виділеної телекомунікаційної мережі спеціального призначення, які згідно до умов продажу пакета акцій ВАТ "Укртелеком" та договору купівлі-продажу від 11.03.2011 № КПП-582 покладено на ТОВ «ЕСУ», внаслідок чого заволоділи майном державними коштами на загальну суму 220 млн. грн., що у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та складає особливо великий розмір.
30.09.2014 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру, а 08.10.2014 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та останньому повідомлено про підозру у заволодінні державним майном в особливо великому розмірі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає обов`язкове додаткове покарання конфіскацію майна.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2014 р. надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
08.10.2014 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.08.2015 скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2015 р., якою до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та постановлено нову, якою до підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними доказами, зокрема: показаннями свідків, висновками ревізій, висновками судово-економічної експертизи, документами та іншими матеріалами вказаного кримінального провадження.
Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а санкція цієї статті передбачає додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна, з метою її забезпечення, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на майно підозрюваного.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підозрюваному ОСОБА_4 (РНОКППФО НОМЕР_1 ) на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 385,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий вказує, що з метою запобігання відчуження майна, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , а також забезпечення можливої конфіскації майна виникла необхідність у накладенні арешту на належне підозрюваному ОСОБА_4 майно, в зв`язку з чим клопотання просить задовольнити.
В судовому засіданні сторона кримінального провадження, якою внесено клопотання, його підтримала та просила задовольнити.
З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, надходжу до наступного.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, надходжу до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000518 від 25.03.2015 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна,.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 191 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому злочинів за викладених у клопотанні обставин. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Так, санкція ч. 5 ст. 191 КК України, яка інкримінується ОСОБА_4 , передбачає як обов`язкове додаткове покарання конфіскацію майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При вирішення питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що вчинене ОСОБА_4 діяння, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, і незастосування накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його приховування, відчуження, передачі, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та унеможливить виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, і приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170-175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000518 від 25.03.2015 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України задовольнити.
Накласти арешт на наступне нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване за підозрюваним в кримінальному провадженні ОСОБА_4 , (РНОКППФО НОМЕР_1 ), а саме:
- житловий будинок загальною площею 385,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися ним (відчужувати).
Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1