Справа №390/606/16-к
Провадження №1-кп/390/105/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2016 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Кіровограді кримінальне провадження №0000213 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аджамка, Кіровоградського району та області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 12.07.2007 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.ст.185 ч.3; 15, 185 ч.2; 187 ч.2; 70 КК України на 7 років позбавлення волі, звільнений 18.02.2014 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ
ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за наступних обставин.

02.02.2016 року близько 19.00 год. ОСОБА_5 , проходячи біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до автомобіля Москвич-412, відчинив задні ліві пасажирські дверцята та таємно викрав перфоратор «CRAFT CBH-1100DFR» вартістю 1411,51 грн. З місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Із обвинувальним актом у суд надійшла угода про примирення від 23.03.2016 року, згідно якої ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ст.185 ч.2 КК України, та сторонами узгоджено міру покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, а також на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.
Прокурор висловився про можливість затвердження угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення з обвинуваченим, просив суд її затвердити та пояснив, що погоджується з визначеною угодою мірою покарання, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого немає, укладення угоди з його боку є добровільним, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав, угоду про примирення з потерпілим підтримав і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, він розуміє свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання.
Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам чинного кримінального процесуального закону, заслухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, які висловились про можливість затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає затвердженню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.469 ч.1,3 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст.473 ч.1 п.2 КПК України.
Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Міра покарання узгоджена сторонами відповідає санкції ст.185 ч.2 КК України, а застосування положень ст.75 КК України є допустимим.
Відповідно до положень ст.ст.314, 475 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, а також призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно ст.100 КПК України.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 20 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 23.03.2016 року.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.
Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 14.04.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 20 грн.
Речовий доказ, а саме перфоратор «CRAFT CBH-1100DFR», що перебуває на зберіганні в ОСОБА_4 залишити останньому, як власнику.
Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1