АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1727/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ТОВ «Біофармінвест» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 та накладено арешт на кошти, які містяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 відкритих ТОВ «Біофармінвест» () у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851).

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Біофармінвест» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зняти арешт та заборону будь-яким чином розпоряджатися чи користуватися грошовими коштами ТОВ «Біофармінвест» на банківських рахунках. Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом не встановлена наявність належних підстав для арешту майна, які б підтверджували, що вищезазначені грошові кошти ТОВ «Біофармінвест» є доказом злочину, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або будь-яким чином пов`язані з ним.

Зазначає, що жодній особі не повідомлено про підозру, не заявлено цивільного позову та не з`ясовано розміру шкоди, в тому числі, участі кожного підприємства у її заподіянні, не розкрито об`єктивної сторони злочинів, що інкримінуються.

Крім того, представник ОСОБА_7 ставить питання про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді від 22.04.2016 р., оскільки копію рішення Товариство не отримало.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представникавласника майна ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, поясненняпрокурора, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження представник ТОВ «Біофармінвест» ОСОБА_7 не пропустив, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання старшого слідчого про арешт майна розглянуто слідчим суддею 22 квітня 2016 року без виклику представника ТОВ «Біофармінвест», копія якої представникам товариства направлена не була, а отже представник ТОВ «Біофармінвест» ОСОБА_7 не пропустив п`ятиденний строк апеляційного оскарження.

Що стосується апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041, внесеному 04 березня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України.

Органи досудового розслідування вважають встановленим, що ТОВ «Стиролбіофарм» (), виробничі потужності якого знаходяться на окупованій території, що контролюється терористичною організацією «ДНР» за адресою: Донецька область, місто Горлівка, вул. Горлівської дивізії, 97 (адреса місцезнаходження заводу концерну «Стирол»), перереєстровано у місті Києві по вул. Антоновича, 14-Б, офіс 26. Крім того, у місті Обухів Київської області знаходяться складські та офісні приміщення партнерської компанії ТОВ «Стиролоптфармторг» (), які використовуються зазначеним підприємством для провадження своєї діяльності, пов`язаної з реалізацією продукції, виготовленої на окупованих територіях, з подальшою передачею отриманих коштів та лікарських засобів до так званої «ДНР», таким чином здійснюється фінансове та матеріальне забезпечення терористичної організації, а саме самопроголошеної «ДНР».

Також ТОВ «Стиролбіофарм» перебуває на податковому обліку в «Об`єднаній Республіканській податковій інспекції в м. Горлівка Міністерства доходів і зборів ДНР».

Старший слідчий слідчого відділу Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на банківські рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 відкритих ТОВ «Біофармінвест» у ПАТ «ПУМБ» та зупинення операцій по даних рахунках.

Оскільки вважає, що на рахунки цього товариства перераховуються грошові кошти отримані злочинним шляхом від названих товариств.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000041, про накладення арешту, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого та,дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави вважати, що зволікання з накладенням арешту може призвести до невідворотних наслідків, які в подальшому стануть перешкодою для об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо, з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Так, старший слідчий в клопотанні, ставлячи питання про накладення арешту на майно, вказує, що арешт на вказані грошові кошти необхідно накласти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Посилаючись у клопотанні, що ТОВ «Стиролбіофарм» (), виробничі потужності якого знаходяться на окупованій території, яка контролюється терористичною організацією «ДНР», та ТОВ «Стиролоптфармторг» (), приміщення якого знаходяться в місті Обухів Київської області і використовуються для реалізації продукції, виготовленої на окупованих територіях, переказує та накопичує отримані злочинним шляхом кошти на банківських рахунках ТОВ «Біофармінвест» (), звідки вони в подальшому переказуються (передаються) до так званої «ДНР», старший слідчий та прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування факти на підтвердження вищезазначених висновків.

Разом з тим, слідчий суддя не звернув уваги на те, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань дані про причетність ТОВ «Біофармінвест» до кримінальних правопорушень не внесені.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Колегією суддів Апеляційного суду м. Києва об`єктивних даних, які б підтверджували, що кошти на банківських рахунках ТОВ «Біофармінвест» у ПАТ «ПУМБ» переказуються (передаються) до так званої «ДНР», не встановлено.

Не надано таких даних і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Крім того, представник ОСОБА_7 надав пояснення і ксерокопії документів, що на теперішній час існує два товариства з однаковою назвою, а саме ТОВ «Стиролбіофарм» (), перереєстровано у місті Києві по вул. Антоновича, 14-Б, офіс 26, виробничі потужності якого знаходяться в місті Обухів Київської області (керівник товариства ОСОБА_9 ), де знаходяться і приміщення ТОВ «Стиролоптфармторг» (), та ТОВ «Стиролбіофарм» (), виробничі потужності якого дійсно знаходяться на окупованій території, яка контролюється терористичною організацією «ДНР», а саме в місті Горлівка Калінінського району, вул. Горлівської дивізії, 97 (керівником цього товариства є ОСОБА_10 ), а тому, ОСОБА_7 наголошував на відсутності подія злочину.

Доводи представника ОСОБА_7 прокурор в судовому засіданні не спростувала.

Не спростовуються вони і наданими до суду матеріалами судового провадження.

На підставі вищевикладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час належних доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення за участю ТОВ «Біофармінвест» не існує, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Біофармінвест» ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 та накладено арешт на кошти, які містяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 відкритих ТОВ «Біофармінвест» () у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), скасувати.
Постановити нову ухвалу, якоюв задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 про накладення арешту на грошові кошти, які містяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 відкритих ТОВ «Біофармінвест» () у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4