Справа № 314/4580/16-к
Провадження № 1-кп/314/193/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

секретар судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0000632 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнаровське Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 03 березня 2004 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 21 липня 2005 року на підставі ст. 3 п «б» Закону України «Про амністію» від 31 травня 2005 року;

2) 03 грудня 2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки;

3) 01 березня 2012 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки;

4) 18 червня 2012 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 30 квітня 2015 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 3 місяці 16 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07 травня 2016 року о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а ОСОБА_5 , діючи повторно, підійшли до повністю огородженої території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , де шляхом подолання паркану потрапили на його територію, пройшли на заднє подвір`я, де розташовані господарські будівлі та льох, звідки таємно викрали дві металеві труби Ф-120 мм, довжиною 2 м кожна, товщиною металу 5 мм, загальною вартістю 600 грн., та металевий лист, розміром 1х1 м, товщиною металу 10 мм, загальною вартістю 200 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_3 майнову шкоду на загальну суму 800 грн.

Крім того, 08 травня 2016 року о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, підійшов до повністю огородженої території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , де шляхом подолання паркану потрапив на його територію, пройшов до літньої кухні, звідки таємно викрав дві алюмінієві каструлі, об`ємом 3 л, вартістю 50 грн., та об`ємом 40 л, вартістю 400 грн., після цього, ОСОБА_5 , попрямував до сінника, звідки викрав роторну мотокосу червоно-чорного кольору, вартістю 5000 грн., та металеву ємність, об`ємом 60 л, вартістю 400 грн., спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_3 майнову шкоду на загальну суму 5850 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, пояснив, що 07 травня 2016 року запропонував ОСОБА_6 вчинити крадіжку металу з подвір`я домоволодіння ОСОБА_3 , на що останній погодився. Проникнувши на подвір`я, вони викрали дві металеві труби та лист металу. Після цього 08 травня 2016 року він самостійно проник на територію подвір`я домоволодіння ОСОБА_3 , звідки викрав мотокосу, дві алюмінієві каструлі та металеву ємність. Усе викрадене майно здав у пункт прийому металобрухту. У вчиненому щиро покаявся.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України відмовився, зазначивши, що повністю визнає свою вину в інкримінованому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, не оспорює фактичні обставини злочину, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро покаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, та їх правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно наявності діянь, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , наявності в цих діяннях складу злочину та їх правової кваліфікації, а також вини обвинувачених у вчиненні злочинів, та обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених і вивченням матеріалів, які характеризують особи обвинувачених.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, а дії ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочини відносяться до категорії тяжких злочинів.

Щодо особи ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, вчинив інкриміновані йому злочини у період умовно-дострокового звільнення, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 28 січня 2007 року з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Щодо особи ОСОБА_6 , суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особи обвинувачених, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинувачених, у вигляді позбавлення волі.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий 18 червня 2012 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 30 квітня 2015 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 3 місяці 16 днів і в цей період вчинив вказаний злочин.

За таких обставин суд вважає за необхідне застосувати відносно нього ст. 71 КК України і до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив злочини до закінчення строку відбування покарання за попереднім вироком, суд вважає наявними ризики та підстави, визначені ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, та вважає за необхідне для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, змінити ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили з домашнього арешту на тримання під вартою.

В той же час, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, дані про його особу, щире каяття обвинуваченого, думку прокурора та потерпілої, суд з урахуванням вимог ст. 75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання, не відбутого за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 червня 2012 року, у вигляді 4 років позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження до набранням вироком законної сили ОСОБА_5 змінити з домашнього арешту та тримання під вартою, взявши останнього під варту в залі суду.

Початок відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 06 липня 2016 року.

У строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме 06 липня 2016 року, до набрання вироком законної сили, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.
Обвинувальний вирок щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після його оголошення.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Речові докази: дві металеві труби Ф-120 мм, металевий лист, розміром 1х1 м, роторну мотокосу, дві алюмінієві каструлі, об`ємом 3 л та 40 л, ємність, об`ємом 60 л, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_3 залишити останній, як власниці.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом тридцяти днів з моменту вручення їм копії вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

06.07.2016

06.07.2016