№ 207/5011/14-к
№ 1-кп/207/21/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноармійська Донецької області, громадянина України,українця, освіта середня , безпартійного, у шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей немає, судимого: 05.12.2014 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, до 3 років позбавлення волі ; 13.03.2015 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.1 ст.190, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, до 4 років позбавлення волі, офіційно не працюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживавшего по АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 , офіційно ніде не працюючий і не маючий коштів на існування, вчинив корисливий злочин при наступних обставинах.

Маючи наміри на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих міркувань, взявши з собою ніж, у вечірній час, приблизно о 21 годині, 07.07.2014 року ОСОБА_8 прийшов до комерційного кіоску, розташованого поряд з будинком АДРЕСА_3 . Реалізуючи злочинні наміри на відкрите викрадення чужого майна, скориставшись тим, що вхідні двері у приміщення кіоску були не зачинені з середини, протиправно проник у приміщення кіоску, де напав на реалізатора кіоску, який належить приватному підприємцю ОСОБА_9 , потерпілу ОСОБА_10 . Застосовуючи погрозу насильства над потерпілою, яке є небезпечним для життя і здоров`я, прагнучи до того, щоб у ОСОБА_10 склалося переконання про реальність, дійсність реалізації цієї погрози, якщо вона не виконає пред`явленої вимоги про передачу грошової виручки, утримуючи ніж у руці став вимагати грошові кошти. Потерпіла , перебуваючи у вечірній час у комерційному кіоску одна, бачачи раніше незнайомого обвинуваченого ОСОБА_8 з ножем у руці; сприймала його погрозу застосування ножа як реальну, тому не змогла чинити опору обвинуваченому, який відкрито викрав грошову виручку у сумі 856 грн., яка належить приватному підприємцю ОСОБА_9 , та золотий ланцюжок вагою 6,1 грами вартістю 1800грн., який належав ОСОБА_10 . З викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись на свій розсуд. Відкритим викраденням майна потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заподіяно шкоду на вказані суми. Потерпіла ОСОБА_10 відмовилась в суді від відшкодування заподіяної їй майнової шкоди, посилаючись на те, що у обвинуваченого немає коштів на відшкодування заподіяних збитків.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину визнав в судовому засіданні частково, показав, що тривалий час ніде не працював, тому що не мав можливості знайти роботу. Щоб мати кошти на існування , вимушений був красти чуже майно. 07.07.2014 року у вечірній час зайшов у кіоск біля будинку по пр.. Аношкіна у м. Дніпродзержинську, тому що двері кіоску були не зачинені. Забрав грошову виручку у реалізатора, кіоску, але ножем їй не погрожував. Не може пояснити, чому потерпіла говорить про погрози ножем. Не заперечує сплатити кошти приватному підприємцю ОСОБА_9 , але грошових коштів у нього немає.

Суд, вислухавши обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідивши письмові докази у провадженні, вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, незважаючи на його часткове визнання своєї вини, знайшла повне підтвердження при судовому розгляді.

Потерпіла ОСОБА_9 показала, що займається підприємницькою діяльністю і має кіоск, який розташований поряд з будинком АДРЕСА_3 . Кіоск працює цілодобово. Реалізатором у кіоску працювала ОСОБА_10 07.07.2014 року потерпіла працювала у нічний час одна. Вночі вона прокинулась у себе вдома від телефонного дзвінка ОСОБА_10 . Потерпіла по мобільному телефону повідомила, що на неї у кіоску, погрожуючи ножем, напав раніше незнайомий їй чоловік . Погрози обвинуваченого вона сприйняла як реальні для свого життя .

Пояснила, що злочинець забрав виручку, ланцюжок і втік. Була злякана. Просила про допомогу. Вона вимушена була викликати працівників міліції. Коли сама приїхала на роботу, зустріла ОСОБА_10 , яка плакала і розповіла те, що говорила їй по мобільному телефону. Стверджувала, що обвинувачений погрожував їй ножем, забрав виручку, і належний їй ланцюжок. Після проведення інвентаризації товару у кіоску була встановлена недостача грошових коштів на суму 856 грн., які просить стягнути з обвинуваченого на свою користь. У неї немає підстав не довіряти ОСОБА_10 , тому що потерпіла була злякана і стверджувала, що обвинувачений погрожував їй ножем, а вона боялась за свою доньку, у котрої окрім неї нікого не має.

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував в судовому засіданні, що раніше не був знайомим з потерпілими ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , тому у них не було підстав його обмовляти.

У суду немає підстав не довіряти показам потерпілої ОСОБА_10 , тому що її показання послідовні і підтверджуються іншими доказами у кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_9 підтвердила, що ОСОБА_10 працювала у неї як у приватного підприємця реалізатором у кіоску, розташованому поряд з будинком АДРЕСА_3 , а 07.07.2014 року працювала одна у нічний час.

Потерпіла ОСОБА_10 показала, що 07.07.2014 року, працюючи у нічний час у кіоску поряд з будинком АДРЕСА_3 , звернула увагу на ОСОБА_8 , якого раніше не знала, тому що він тривалий час перебував біля кіоску, оглядаючи приміщення і територію поряд з будинком. Встигла розгледіти обвинуваченого, тому що він підходив до кіоску. Коли стемніло і покупців не було, вона не встигла закрити двері кіоску з середини, як увірвався ОСОБА_8 і став погрожувати ножем, який держав у руці, ніж вона бачила. Погрози ножем сприймала як реальні для свого життя і здоров`я, тому що обвинувачений діяв рішуче. Вимагав грошову виручку, погрожуючи позбавити життя. Вона згадала свою дитину, яка залишиться одна без неї. Стала плакати, але ОСОБА_8 не реагував на її сльози, забрав виручку 856 грн. і належний їй золотий ланцюжок вагою 6,1 грами вартістю 1800грн., після чого зник. Вона негайно подзвонила по мобільному телефону ОСОБА_9 і розповіла про напад. Попросила викликати міліцію і приїхати. Про напад на неї розповіла ОСОБА_9 і працівникам міліції. Нічого не вигадує, стверджує, що ОСОБА_8 погрожував їй ножем, який вона бачила, а його погрози сприймала як реальні для життя і здоров`я. Немає ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого, тому що грошових коштів у нього немає, просить покарати його на розсуд суду.

При пред`явленні особи для впізнання 08.10.2014 року (протокол пред`явлення особи для впізнання знаходиться в матеріалах кримінального провадження на аркушах 96-98 і досліджений при судовому розгляді) потерпіла ОСОБА_10 у присутності понятих впізнала ОСОБА_8 як злочинця, який напав на неї у нічний час 07.07.2014 року протиправно проникнувши до кіоску поблизу будинку 94 по пр..Аношкіна у м.Дніпродзержинську, описала за якими ознаками впізнала. В судовому засіданні ОСОБА_10 підтвердила, що саме обвинувачений ОСОБА_8 напав на неї і, погрожуючи ножем, відкрито викрав грошову виручку 856 грн. і належний їй ланцюжок вартістю 1800 грн.

Згідно з висновком судової дактилоскопічної експертизи №41-01-133 від 08.10.2014 року (висновок знаходиться в матеріалах провадження на аркушах 76-80 і досліджений при судовому розгляді), дві сліди пальців рук, виявлені на скляній пляшці ємкістю 0,5 л з під пива «Оболонь», вилученої 07.07.2014 року під час проведення огляду місця події, комерційного кіоску за адресою пр.. Аношкіна 94 у м.Дніпродзержинську, залишені великими пальцями правої та лівої рук ОСОБА_8 .

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0001161 08.07.2014 року до ЄРДР за заявою ОСОБА_10 відкрито кримінальне провадження за ч.3 ст.187 КК України.

Особа, яку повідомлено про підозру, був ОСОБА_8 .

За вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 березня 2015 року, який набрав законної сили, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.190 КК України до 4 років позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України призначеним за цим вироком покаранням повністю поглинуто покарання, призначене вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 05.12.2014 року за вчинення злочину за ч.1 ст.187 КК України, у виді 3 років позбавлення волі. Остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк покарання обчислено з 05.10.2014 року. Вирок набрав законної сили 13.04.2015 року.

Аналіз доказів у кримінальному провадженні свідчить про те, що 07.07.2014 року приблизно о 21 годині ОСОБА_8 протиправно проник у приміщення кіоску, який належить приватному підприємцю ОСОБА_9 , де напав на потерпілу ОСОБА_10 , продавця кіоску, погрожуючи їй насильством, що є небезпечним для життя і здоров`я, застосуванням ножа, який він утримував в руці перед обличчям потерпілої, відкрито викрав грошову виручку в сумі 856 грн., майно потерпілої ОСОБА_9 , і майно ОСОБА_10 , ланцюжок вартістю 1800 грн., заподіявши потерпілим шкоду на вказані суми, тому суд вважає за необхідне кваліфікувати його дії за ч.3 ст.187 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст..65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що згідно ст..66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин, відсутність роботи, коштів для існування , каяття обвинуваченого.

Обставини, які згідно ст..67 КК України обтяжують покарання, відсутні.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що його характеризують, відношення до вчиненого, будучи працездатним, ніде не працював, вчинений злочин є особливо тяжким, шкоду, заподіяну потерпілим, не відшкодовано, вчинив декілька злочинів на протязі нетривалого часу, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_8 вчинив злочин 07.07.2014 року до засудження за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 05.12.2014 року і до засудження за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.03.2015 року, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання згідно з ч.4 ст.70 КК України, остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Зарахувати в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 05.10.2014 року по 15.03.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою, обчислюючи строк покарання з 15 березня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпіла ОСОБА_9 наполягає на стягненні з ОСОБА_8 майнової шкоди в сумі 856 грн., обвинувачений не заперечує відшкодувати майнову шкоду в сумі 856 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в порядку відшкодування майнової шкоди 856 грн.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.128, 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією усього майна, яке є власністю обвинуваченого.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України призначеним покаранням поглинути покарання, призначене за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.03.2015 року у виді 4 років позбавлення волі, призначивши покарання за сукупністю злочинів у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його особистою власністю, з відбуванням покарання в установі виконання покарання.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 05.10.2014 року по 15.03.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою, обчислюючи строк покарання з 15.03.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 в порядку відшкодування майнової шкоди 856 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції .

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2