Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
14 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретар судового засідання: ОСОБА_4

З участю прокурора: ОСОБА_5

Захисника: ОСОБА_6

Підозрюваного: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2016 року якою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_5 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_5 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Антоапіль, Томашіпільського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 20 днів, тобто до 10 год. 23 листопада 2016 року.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні дезертирства, тобто нез`явлення з метою ухилитися від військової служби у разі відпустки, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні злочину за ч.3 ст.408 КК України.

В поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу суду необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування зазначає, що при ухвалені рішення слідчим суддею не враховано характеризуючі дані підозрюваного, та те, що у останнього на утриманні знаходиться хвора матір. Вказує, що до клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором не було додано жодного доказу того, що ОСОБА_7 ухилявся від проведення досудового розслідування. При цьому зазначає, що він не був повідомлений про виклик до слідчого судді. Доводить, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, що стало підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Крім того, в судовому засіданні прокурором не було наведено доказів того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування або буде перешкоджати встановленню істини по справі. Також вказує, що в судовому засіданні прокурором не було доведено ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Просить ухвалу скасувати та застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які просять ухвалу скасувати та обрати більш м`який запобіжний засіб, думку прокурора, який просить залишити ухвалу місцевого суду без зміни, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Цих вимог закону слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дотримався у повній мірі.

Як убачається з матеріалів клопотання ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні дезертирства, тобто нез`явлення з метою ухилитися від військової служби на службу у разі відпустки, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто злочину, передбаченого за ч.3 ст.408 КК України.

ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які зазначив у поданні слідчий і обґрунтовано довів прокурор у судовому засіданні.

За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується особа.

Статтею 5 Європейської Конвенції з прав людини (1995р.) законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь якого обов`язку, встановленого законом.

Матеріали клопотання свідчать, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, що вказує на значну суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, та у відповідності до вказаних вимог закону, колегія суддів з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваного, тяжкості та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється та з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, за наявності достатніх даних, які свідчать, що особа перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятись від слідства та суду дійшла правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.405, 418, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 03 листопада 2016 року якою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_5 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3