Справа № 192/1974/16-к
Провадження № 1-кс/192/91/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" травня 2016 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Солонянського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження,
В С Т А Н О В И В :

Потерпіла звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Солонянського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області в31 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000732 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який мав місце 10 серпня 2015 року в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 посилається на те, що 26 жовтня 2015 року вона звернулася до Солонянського РВ з заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення сім`єю Піддубських, а саме завдання їй тілесних ушкоджень. В заяві нею було вказано факт її побиття; вказано осіб які вчинили дане кримінальне правопорушення; свідків; було надано медичні документи.

ОСОБА_3 посилається на те, що неодноразово матеріали за її заявою списувалися до справ РВ з відповідними висновками, а в подальшому кримінальне провадження все ж таки було розпочато.

Однак заявниця не погоджується з постановою про закриття кримінального провадження, оскільки вважає, що слідчим під час досудового розслідування не були допитані всі особи, які були присутні під час спричинення тілесних ушкоджень; слідчим не було проведено одночасного опиту всіх присутніх під час завдання їй тілесних ушкоджень; не було проведено СМЕ; вона не була офіційно визнана потерпілою; а слідчий дійшов помилкового висновку про наявність неприязних відносин між нею та сім`єю ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що їй не було відомо прізвище слідчого, а її ніхто не визнав потерпілою, не роз`яснив їй її права, а тому вона вважає, що слідчим було порушено КПК України та її права.

Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2015 року підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України, слідчим суддею було прийнято рішення здійснювати розгляд клопотання без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження, а від учасників процесу не надходило клопотань про застосування засобів фіксації.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила її задовольнити з зазначених в скарзі підстав та скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2015 року, яку вона отримала 21 січня 2016 року, проте у зв`язку з юридичною безграмотністю не звернулася одразу зі скаргою до слідчого судді, а захищала свої права шляхом звернення до заступника начальника слідчого управління ГУ НП України в Дніпропетровській області, до місцевої прокуратури м. Дніпропетровська, до керівника місцевої прокуратури № 2.

Оскільки ОСОБА_3 було пропущено строк на оскарження постанови слідчого, то суд відповідно до вимог ст. 304 КПК України вважає, що такий строк був пропущений нею з поважних причини, оскільки весь час з моменту отримання оскаржуваної постанови ОСОБА_3 намагалася захистити своє право шляхом звернення до органів прокуратури, до вищестоящих слідчих органів, що свідчить про поважність пропуску строку, передбаченого ст. 304 КПКУ України.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вирішив поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови слідчого СВ Солонянського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2015 року
Слідчий та прокурор, які про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, а відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником, законним представником, при цьому згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, а якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості згідно повідомлення ОСОБА_3 про завдання їй 10 серпня 2015 року тілесних ушкоджень ОСОБА_5 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Слідчим СВ Солонянського ВП ОСОБА_6 постановою від 31 грудня 2015 року було змінено попередню кваліфікацію з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у зв`язку з отриманням висновків СМЕ, а постановою від 31 грудня 2015 року кримінальне провадження було закрито на підстав п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Положеннями ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 2 ст.56 КПК України, передбачено, що під час досудового розслідування потерпілий має право на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; заявляти відводи та клопотання; подавати докази на підтвердження своєї заяви; брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування, вчиняти інші процесуальні дії.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що слідчим було проведено допит потерпілої ОСОБА_3 26 жовтня 2015 року та в цей же день їй було вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілої, а тому її посилання стосовно не повідомлення її про права та обов`язки, якими має право користуватися потерпіла, спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Також під час досудового розслідування слідчим було допитано в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а слідчим суддею встановлено, що під час складання протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 в якості свідків зазначила лише ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які і були допитані слідчим.

Таким чином посилання скаржниці на те, що слідчим не було допитано всіх осіб, яких вона зазначила, спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Частиною 9 ст. 224 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Оскільки будь-яких розбіжностей у показах свідків встановлено не було, то підстав для проведення одночасного допиту зазначених осіб також не було.

Крім того, ОСОБА_3 посилається на не проведення СМЕ, проте в матеріалах кримінального провадження міститься висновок СМЕ, а тому посилання потерпілої на не проведення експертизи спростовуються матеріалами кримінального провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила суду, що 10 серпня 2015 року сім`ї Піддубських не було в с. Григорівка Солонянського району Дніпропетровської області, а тілесні ушкодження були заподіяній їй 10 вересня 2015 року, а не в серпні 2015 року.

З огляду на те, що слідчий дійшов до висновку про відсутність сім`ї Піддубських в с. Григорівка Солонянського району Дніпропетровської області 10 серпня 2015 року, що також було підтверджено показами свідків, які зазначили про те, що конфлікт між ОСОБА_3 та Піддубськими виник в вересні 2015 року з приводу орендованого будинку, то слідчий суддя вважає, що слідчий дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях Піддубських складу кримінального правопорушення, яке мало місце 10 серпня 2015 року.

Посилання ОСОБА_3 на те, що Піддубські, з якими вона уклала договір оренди будинку, забрали у неї її речі, які вона просить повернути, не приймаються до уваги, оскільки досудове розслідування проводилося щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а будь-яких відомостей про зникнення майна ОСОБА_3 під час досудового розслідування не повідомляла.

Доводи ОСОБА_3 про те, що закриття кримінального провадження було здійснено незаконно, однобічно та упереджено, нічим не обґрунтовані, є лише припущеннями потерпілої і спростовуються наданими матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається дотримання передбаченої ст. 9 КПК України такої засади кримінального провадження, як законність, а саме: всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та надання їм належної правової оцінки.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що доводи скаржниці не дають підстав для висновку про необхідність проведення будь-яких інших слідчих дій для виявлення складу кримінального правопорушення та підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови слідчого СВ Солонянського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2015 року.
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Солонянського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2015 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження о 15 годині 00 хвилин 13 травня 2016 року.
Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1