АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 535/45/15-к Номер провадження 11-кп/786/19/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185 КК України С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
представника потерпілого ОСОБА_11
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури Полтавської області, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Більськ, Котелевського району, Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимий: 08.04.2005 року Апеляційним судом Полтавської області за ст. 15 ч.2, ст. 27 ч.3, ст. 185 ч.4, ст. 27 ч.3, ст. 292 ч.2, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 11.03.2008 року за ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки З місяці 6 днів, -

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 6 місяців арешту.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець сел. Котельва Полтавської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 6 місяців арешту.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , діючи повторно та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою у невстановлений досудовим та судовим слідством час та невстановленому місці домовились про вчинення крадіжки газового конденсату з магістрального конденсатопроводу «УПС Тимофіївка - ГС Солоха» ділянка Засувка 226 ГС «Солоха», який належить ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування».

30 серпня 2014 року в період часу приблизно з 06 години до 7 години ранку ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , таємно з метою вчинення крадіжки прибули на вантажному автомобілі «Камаз», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов якого обладнаний цистерною до с. Більськ Котелевського району Полтавської області, де таємно, шляхом під`єднання до гідравлічного шлангу високого тиску, який невстановленими слідством особами незаконно приєднаний до магістрального конденсатопроводу, намагались здійснити крадіжку газового конденсату, належного ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», почали завантаження вказаної цистерни. Закачавши в цистерну 6.266 кубічних метрів газового конденсату вартістю 32 652 гривні 13 копійок (6.266 х 5211= 32652.13 т.2 а.с. 17-33), довести до кінця свій злочинний умисел, спрямований на крадіжку газового конденсату не змогли з причин, які не залежали від їх волі, оскільки в вище зазначений період часу 30 серпня 2014 року, були затримані співробітниками Управління Служби безпеки України в Полтавській області на місці скоєння злочину.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, просить вирок місцевого суду змінити та пом`якшити обвинуваченим покарання та призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 місяців арешту; застосувати до ОСОБА_8 ст.69 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить вирок скасувати та кримінальне провадження відносно нього закрити.

В апеляційній скарзі з внесеними змінами ОСОБА_8 просить вирок скасувати та кримінальне провадження відносно нього закрити.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який просив свою апеляційну скаргу задовольнити, апеляційні скарги обвинувачених залишити без задоволення, обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підтримку апеляцій обвинувачених, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга прокурора відділу прокуратури Полтавської області підлягає до задоволення, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційна скарга обвинуваченого з внесеними змінами ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини скоєного злочину та обґрунтовано визнав винними ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєнні злочину за який вони засуджені. Винуватість обвинувачених доведена сукупністю доказів, зібраних та перевірених у відповідності до чинного законодавства, достовірність яких не викликає сумніву.

Судова колегія вважає, що суд дав належну оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку дій із відповідною їх кваліфікацією. Даних про те, що у справі допущені порушення кримінально - процесуального чи матеріального закону, які б могли бути підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Вина обвинувачених у вчиненні закінченого замаху на крадіжку газового конденсату підтверджується: рапортом старшого оперуповноваженого ВБКОЗ УСБУ в Полтавській області від 26.08.2014 року, в якому чітко зазначено, що вище зазначені обвинувачені здійснюють розкрадання вуглеводної сировини з конденсатопроводу ГПУ «Полтавагазвудобування» (т.1 а.с. 195).

Даними викладеними у протоколах огляду місця пригоди від 30.08.2014 року та фото таблицями до них, де на місці вчинення злочину були затримані обвинувачені та вилучено у них автомобіль «Камаз» та газовий конденсат, засоби мобільного зв`язку, виявлено місце врізки до трубопроводу звідки вони набирали газовий конденсат, до обладнаної в кузові автомобіля «Камаз» цистерни з відповідними шлангами (т.1 а.с. 204-218, 223-232). Змістом протоколів оглядів зливу ПММ з ємності автомобіля «Камаз» до автомобіля «Краз» (т.1 а.с. 233-235, 236-238).

Згідно із висновком судово-хімічної експертизи №10356 від 03.12.2014 року, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. Заслуженого професора М.С Бокаріуса зразок рідини, відібраний з відводу трубопроводу (об`єкт № 1), має спільну групову належність за вуглеводним складом зі зразками, відібраними з ємності автомобілю «Камаз» державний номерний знак НОМЕР_1 (об`єкт № 2к), ємностей №№31,33 (об`єкти 31,33), що також свідчить про вчинену крадіжку такого конденсату (т.1 а.с. 248-251). При цьому, даний висновок експертизи узгоджується з показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , який показав, що дійсно він виїхав на вище зазначеному автомобілі для крадіжки газового конденсату, і закачав газоконденсат до цистерни, яка знаходилася на машині до їх затримання. Отже наведене свідчить, що вилучена рідина має одне джерело походження з рідиною, яка була викрадена.

Дії обвинувачених - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України., а саме в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб у потерпілої юридичної особи - ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» правильно кваліфіковані судом.

Таким чином, доводи викладені у апеляціях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спростовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, належно оціненими місцевим судом.

Однак, як правильно зазначає прокурор у своїй апеляції, відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 68 КК України при призначенні покарання за незакінчений злочин суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця. За вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. При призначенні покарання співучасникам злочину суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 (з наступними змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вказаної постанови досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Проте, суд при призначенні покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_13 в порушення вимог ст.65 КК України не в достатній мірі врахував дані про осіб та не індивідуалізував покарання, призначивши однакове покарання кожному з них.

При цьому слід врахувати, що ОСОБА_7 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо (т. 3 а.с. 104).

Натомість ОСОБА_8 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно (т. 3 а.с. 109-111), а тому, на думку колегії суддів до нього слід застосувати ст.69 КК України та перейти до більш м`якого покарання у вигляді штрафу та визначити його розмір нижче від найнижчої межі, встановленою санкцією ч.2 ст.185 КК України.

Неврахування зазначених обставин призвело до призначення районним судом надмірно суворого покарання, яке не відповідає особам обвинувачених та обставинам вчиненого кримінального правопорушення, про правильно зазначив прокурор у своїй зміненій апеляції.

Таким чином, вирок суду в частині призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід змінити.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 409 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Полтавської області задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Пом`якшити: ОСОБА_7 призначене йому покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту;

ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 гривень.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_7 перебування його під вартою з 30 серпня 2014 року по 06 січня 2015 року з розрахунку 1 день позбавлення волі 2-м дням арешту та вважати ОСОБА_7 таким, що відбув дане покарання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ через Апеляційний суд Полтавської області протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженому з моменту вручення копії вироку.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оритіналом
Суддя: ОСОБА_2 .