А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29.01.2013 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів

головуючого судді Машкаринця М.М.,

суддів Гошовського Г.М., Дацківа В.В.,

за участю прокурора Геревича М.М.,

захисника ОСОБА_1,

підозрюваного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду матеріали провадження про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого, громадянина України за апеляцією прокурора на постанову слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 січня 2013 року,

встановив:

09 січня 2013 року слідчий СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим з прокурором Ужгородської міжрайонної прокуратури, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання умотивовано тим, що ОСОБА_2 10 квітня 2012 року, близько 22 ої години, за попередньою змовою з ОСОБА_3 з метою вчинення крадіжки проникли на огороджену територію дачної ділянки громадянина ОСОБА_4 в с. Оноківці Ужгородського району, звідки таємно викрали 300 шт. будівельного каменя вартістю 750 грн.

22 квітня 2012 року, близько 14-ої години, ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3, з метою вчинення крадіжки проникли, шляхом пошкодження навісного замка на воротах, до гаражного приміщення громадянина ОСОБА_5 по вул. Свободи, 71 в с. Холмок Ужгородського району, звідки таємно викрали 7 мішків пшениці, 8 мішків ячменю, 7 мішків гороху, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1669.6 грн.

25 квітня 2012 року, близько 20-ої години, ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3 таємно викрали з новобудови, розташованої на вул. Геологів, б/н в с. Оноківці Ужгородського району дві металеві решітки, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 864 грн.

26 квітня 2012 року, близько 8-ої години, ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3 таємно викрали з дачної ділянки в с. Оноківці Ужгородського району металевий дріт, арматуру, металеві труби, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 751 грн.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду від 04 жовтня 2012 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, 70 КК України до позбавлення волі на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

08 січня 2013 року ОСОБА_2 затримано, в порядку ст. 208 КПК України, йому оголошено про підозру у вчиненні наведених вище злочинів.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 вчинив ряд кримінальних правопорушень, санкції яких передбачають позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, останній з метою уникнення кримінальної відповідальності може продовжувати ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини у справі, слідчий просив обрати щодо ОСОБА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Постановою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 09 січня 2013 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Постанова умотивована тим, що судом не здобуто доказів того, що ОСОБА_2 переховувався від органу досудового розслідування, впливав на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджав кримінальному провадженню.

У апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вказаної постанови слідчого судді та постановлення апеляційним судом нової ухвали, якого обрати щодо ОСОБА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Посилається на те, що висновки слідчого судді, викладенні в ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи захисника ОСОБА_1, підозрюваного ОСОБА_2 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи, викладенні у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог стаття 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені вище.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені статей 178 КПК України.

Згідно статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до статті 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобовязати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеною слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом першим частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами другим і третім частини першої цієї статті.

З матеріалів провадження, зокрема, протоколу судового засідання від 09 січня 2013 року, оскаржуваної ухвали слідчого судді від 09 січня 2013 року убачається, що ні слідчий, ні прокурор не надали в судовому засіданні доказів про наявність підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також про недостатність застосування щодо ОСОБА_2 більш мяких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

За таких обставин слідчий суддя, встановивши ту обставину, що ні слідчим, ні прокурором не доведено в судовому засіданні наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_2 запобіжного заходу саме у виді тримання його під вартою та зобовязав останнього прибувати до слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження за кожною його вимогою.

Посилання прокурора у апеляції на те, що ОСОБА_2 ухилявся від органу досудового слідства не можуть бути визнанні достатньо обґрунтованими, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2. було відомо про його кримінальне переслідування.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор пояснив, що ОСОБА_2 зявлявся на всі виклики до слідчого у провадженні якого перебувало кримінальне провадження, яке вже завершено та направлено до Ужгородського міськрайонного суду для розгляду по суті.

ОСОБА_2 зявився до суду апеляційної інстанції та пояснив, що не мав наміру переховуватися від органів досудового розслідування, суду; знищувати, сховати або спотворити речі, документи, які мають істинне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілих, свідків тощо у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, внести інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне провадження та зобовязався добровільно виконувати, покладенні на нього кримінально - процесуальним законом обовязки.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_2 апеляційний суд не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись статтями 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 січня 2013 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатом розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: