24.06.2016 363/1739/16-к

В И Р О К
Іменем України
24 червня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, пенсіонера, вдівця, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 порушив правила безпеки руху, як особа яка керує транспортним засобом, що спричинила смерть потерпілого ОСОБА_8 , за наступних обставин.
Так, 31.10.2015 року, близько о 17.00 години, водій автомобіля «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 рухаючись проїзною частиною вулиці Свято-Покровської в районі будинку 235 в межах села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, в смузі для руху в бік міста Овруч, в порушення п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР України), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну», п. 2.3 д) ПДР України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважний під час керування транспортним засобом, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, та в порушення п. 12.3 ПДР України, відповідно до якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», виявив на проїзній частині попереду керованого ним транспортного засобу, пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїжджу частину дороги з ліва на право відносно напрямку його руху, вчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, в наслідок чого здійснив наїзд на пішохода.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №275 від 19.11.2015 року, встановлено, що при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: забиті рани (в лобній області з права, в правій надбрівній області, садна (у правій лобово-вилицюватій області множинні, на переніссі справа, на нижній губі справа, в проекції зовнішнього краю ключиці, по тильній поверхні лівої кістки х переходом на нижню третину передпліччям множинні, по тильній поверхні 2-го пальця правої кисті (9), на правобічній поверхні шиї в середній її третині, попередньо зовнішній поверхні лівого гомілки у верхній третині), двосторонніі переломи ребер, відшарування м`яких тканин по передньо-зовнішніх поверхні лівої гомілки, переломи правих та лівих більше і малоберцевої кісток, кровопідтічність м`яких тканин голови в потиличній області справа і лобово-скроневій області справа, перелом кісток зведення і основи черепа, крововиливи під оболонки і в шлуночки головного мозку, набряк-набрякання головного мозку, всі вищеописані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих предметів, або при ударі об такі. Всі вони в своїй сукупності, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя і знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть гр. ОСОБА_9 , настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння і основи черепа з крововиливами під оболонки і в шлуночки головного мозку. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа виявлено етиловий спирт в концентрації 1,67%0, що за життя може відповідати середньому ступені алкогольного сп`яніння
Грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 2.3 б), 2.3 д) та 12.3 ПДР України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_9 .
Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні передбаченому ч.2 ст.286 КК України визнав у повному обсязі.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що 31.10.2015 року приблизно о 17.00 годині він рухався на власному автомобілі ВАЗ 2108 по вул.Свято-Покровської у с.Нові Петрівці в бік міста Овруч, на дачу. Біля будинку №235 проїзна частина освітлена була лише з правої сторони та мала дві смуги для руху транспорту, у зв`язку із чим він не зміг своєчасно побачити потерпілого, але і потерпілий повинен був перед здійсненням переходу пересвідчитися у безпеці руху. У зв`язку із чим він здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_9 , відразу зупинився, з місця пригоди не уїжджав, дочекався приїзду швидкої та поліції. У скоєному щиро покаявся, просив вибачення у потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_9 є її рідним братом, за яким вона останні 5 років здійснювала догляд, а саме прала, харчувала його, оскільки останній був пенсіонером та інвалідом. Також наголосила, що не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру, вибачила його та просила його суворо не карати та не призначати покарання пов`язаного з позбавленням волі.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху як особа, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 та вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 286 ч.2 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , раніше не засуджений (а.к.п.95), пенсіонер, за попереднім місцем роботи характеризується позитивно (а.к.п.113), на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.77, 86), вдівець.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та визнання провини.
З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , пом`якшуючі покарання обставини, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, думку потерпілої, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та у відношенні нього можливо застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та не призначати додаткового покарання, у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.
Процесуальні витрати по справі, у відповідності до ст.128 КПК України, за проведення експертиз у сумі 1861 гривня 68 копійок підлягають стягненню з ОСОБА_6 у дохід держави.
Речові докази по справі у відповідності до ст.100 КПК України, а саме автомобіль марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває під сохранною розпискою у ОСОБА_6 слід повернути законному власнику ОСОБА_6 .
Цивільній позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 100, 368-370, 373-374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнути з ОСОБА_6 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 1861 гривня 68 копійок.
Речові докази по справі у відповідності до ст.100 КПК України, а саме автомобіль марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває на зберігання у ОСОБА_6 , повернути законному володільцю ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1