Справа № 750/1066/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/429/2016
Категорія - ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007459, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 лютого 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06 лютого 2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 307, ст.ст. 69, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна, з випробуванням із іспитовим строком на 2 роки,

обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок обвинуваченим подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік; за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяці.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2014 року у виді 2 місяців позбавлення волі, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяць.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди, завданої злочином, задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 6000 грн. 00 коп., завданої злочином майнової шкоди.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини, посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, те, що він зростав сиротою, має на утриманні малолітню дитину, до адміністративної відповідальності не притягувався, повністю визнав цивільний позов, повернув викрадений телефон, є обставинами, що пом`якшують покарання, підставами для зміни вироку в частині призначення міри покарання, а саме призначення покарання за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

Прокурором подано заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого. Вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_6 ст. 69 КК України відсутні, оскільки вказані обвинуваченим обставини за своєю сутністю не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Із врахуванням усіх обставин по кримінальному провадженню та особи обвинуваченого судом призначено покарання, яке відповідає суспільній небезпеці вчиненого кримінального правопорушення, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 18 вересня 2015 року, приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи біля будинку № 9 по вул. Шевченка в м. Чернігові, таємно викрав жіночу сумку марки «Versace», вартістю 3000 грн., в якій знаходилися речі, а саме: пропускні браслети в кількості 1000 шт., вартістю 700 грн., гроші в сумі 3000 грн., а всього майна на загальну суму 6700 грн., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останній майнову шкоду на вказану суму.

Після чого, 20 вересня 2015 року, близько 23 год. 55 хв., обвинувачений, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, умисно, повторно, таємно, шляхом пошкодження вікна, проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , вартістю 800 грн., в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного звязку «Life», яка не представляє для потерпілої матеріальної цінності, що належить ОСОБА_10 , чим спричинив останній майнову шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній, думку прокурора, яка вважає вирок суду обґрунтованим і законним, просила залишити його без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина Ткача при обставинах, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді І інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але не притягувався до адміністративної відповідальності, має формально позитивну характеристику за місцем проживання, його молодий вік, сімейний стан: з дитинства зростав сиротою, стан здоров`я, наявність обставин, що пом`якшують його покарання з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів, і дійшов вірного висновку, застосувавши до обвинуваченого міру покарання, що відповідає характеру вчинених ним правопорушень та особі обвинуваченого. В даному випадку, суд обґрунтовано застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, а також частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2014 року, на підставі ч.1 ст. 71 КК України.

При всіх обставинах, що відносяться до кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, зокрема і на ті, на які посилається обвинувачений в своїй скарзі, міра покарання, визначена Ткачу судом, не підлягає пом`якшенню. Підстав для застосування ст.69 КК України, колегія суддів, не вбачає.

За таких обставин, суд призначив покарання, дотримуючись принципу доцільності, врахувавши всі передумови, підстави і порядок призначення покарання, керуючись Кримінальним законом та роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в своїй Постанові за №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Всі аргументи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції перевірені та, на переконання колегії суддів, істотних порушень кримінального процесуального закону при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, що б призвело до безумовного скасування вироку, допущено не було.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 лютого 2016 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4