Справа № 461/369/16-к
Провадження № 1-кс/461/236/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.03.2016 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинене кримінальне правопорушення, -
скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинене кримінальне правопорушення. В обґрунтування скарги покликається на те, що 15.01.2016 року звернувся до Головного управління МВС України у Львівській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, проте відомості, згідно його заяви не були внесені до ЄРДР. Вважає відмову у внесенні відомостей протиправною, відтак просить визнати бездіяльність ГУ МВС України у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей за його заявою про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР протиправною та відкрити кримінальне провадження.
Скаржник в судове засідання не з`явився, хоча був неодноразово / десять разів / належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення або розгляд скарги у його відсутності суду не подав.
Суд, вживши усіх процесуальних заходів щодо забезпечення явки скаржника у судове засідання шляхом повідомлення телефонограмою та судовою повісткою, від отримання яких скаржник систематично уникав, не прибув у судове засідання без поважних причин, не забезпечив участь представника, про що скаржнику було судом роз`яснено, враховуючи строки розгляду скарги, передбачені ч.2 ст.306 КПК України, приходить до висновку про необхідність розгляду скарги по суті у відсутності скаржника оскільки відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, суд не вправі залишити скаргу без розгляду, повернути чи закрити провадження у зв`язку з неявкою скаржника.
Представник Головного управління МВС України у Львівській області в судове засідання не з`явився, надавши суду матеріали наглядового провадження.
Суд, на підставі ч.3 ст.306 КПК України, проводить розгляд скарги у його відсутності.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали наглядового провадження приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 15.01.2016 року, звернувся до ГУ МВС України у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно нього ОСОБА_4 18.10.2006 року.
Із матеріалів перевірки, наданих представником ГУ МВС України у Львівській області, вбачається, що заява про злочин ОСОБА_3 скерована ГУ МВС України у Львівській області до Личаківського ВП ГУНП у Львівській області для проведення перевірки .
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події визначений «Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1377 від 06.11.2015 року .
Відповідно до п.3 Інструкції, інформацію, яка надійшла до чергової частини органу поліції, про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію на території обслуговування іншого органу поліції уповноважений працівник чергової частини відразу реєструє в журналі ЄО та невідкладно інформує про це той орган, на території оперативного обслуговування якого мала місце така подія. Матеріали про вчинення правопорушення, що містить ознаки кримінального, заборонено передавати до іншого органу поліції без реєстрації в журналі ЄО та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з п. 9 Інструкції, Про заяви та повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до центрального органу управління поліцією та головних управлінь Національної поліції, в яких зазначаються обставини, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі вхідної кореспонденції працівниками підрозділів документального забезпечення негайно доповідається керівництву цих органів, після чого за резолюцією вони передаються до органів поліції нижчого рівня, а копії - до уповноваженого структурного підрозділу відповідного органу поліції. Структурні підрозділи центрального органу управління поліцією або головних управлінь Національної поліції зобов`язані поінформувати заявника про направлення такої заяви або повідомлення до органів поліції нижчого рівня, а також забезпечити контроль за внесенням відомостей до журналу ЄО у відповідному органі поліції.
У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а також реєстрація осіб, які їх учинили, слідчим (прокурором), під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, не суперечить положенням ст.ст. 214, 218 КПК України.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки заяву ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення, у порядку п.п.3, 9 «Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події» затвердженої наказом Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1377 від 06.11.2015 року правомірно направлено начальнику Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області, за територіальним принципом.
Також, в судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13.01.2016 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні аналогічної скарги на бездіяльність ГУ НП у Львівській області, яка полягала у невнесенні відомостей про те ж кримінальне правопорушення, з тих самих підстав, до ЄРДР.
Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинене кримінальне правопорушення, відмовити за безпідставністю.
Ухвала остаточна, в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1