У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 28.11.2012 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
28.11.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 внесено відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

30.01.2013 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000055 від 28.11.2012 року передано до Мукачівського міськрайонного суду.

05.06.2013 року колегією суддів Мукачівського міськрайонного суду винесено вирок, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років шість місяців.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатською області від 12.09.2013 року вирок Мукачівського міськрайонного суду від 05.06.2013 року скасовано, а справу призначено до нового розгляду в суді першої інстанції, в іншому складі.

11.12.2013 року колегією суддів Мукачівського міськрайонного суду винесено вирок, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років шість місяців.

10.07.2014 року ухвалою апеляційного суду Закарпатської області вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_6 з ч.1 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.10.2015 року ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10.07.2014 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

23.03.2016 року апеляційним судом Закарпатської області винесено ухвалу якою вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2013 року щодо ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

При цьому у своїй ухвалі апеляційний суд зазначає, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 згідно з вимогами ч.4 ст. 110 КПК України обвинувачення пред`явлено не було, йому було повідомлено про підозру, але статусу обвинуваченого на момент направлення справи до суду він не мав і цей недолік на стадії підготовчого судового засідання шляхом повернення обвинувального акту прокурору усунутий не був.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 23.03.2016 року Ужгородським міськрайонним судом призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000055 від 28.11.2012 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив суд повернути обвинувальний акт прокурору, посилаючись на вимоги ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 23.03.2016 року.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту визначені ст. 291 КПК України.

Згідно вимог вищезазначеної статті КПК, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім.»я по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце йог складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов,якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п.4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 291 КПК України, не містить формулювання обвинувачення, а містить лише зміст формулювання підозри ОСОБА_6 . Зі змісту обвинувального акта вбачається, що 25.01.2013 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 115 КК України. Проте в чому саме він обвинувачується в обвинувальному акті не зазначено, про що свідчать дані, зазначені в обвинувальному акті - ОСОБА_6 повідомлено про підозру.

Разом з тим, відповідно до положень п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, згідно ст. 337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Неусунення цього недоліку на стадії підготовчого судового засідання шляхом повернення обвинувального акту прокурору, та невиконання вимог кримінально-процесуального закону унеможливлює здійснення судового розгляду у відповідності до засад кримінального судочинства, зокрема, законності, рівності усіх перед законом і судом, доступу до правосуддя, змагальності та забезпечення права особи на захист від пред`явленого обвинувачення.

Судовий розгляд у відсутності конкретного обвинувачення і стосовно особи, якій не висунуто обвинувачення є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто, про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. (Рішення ЄСПЛ у справі «Ващенко проти України» від 26.06.2008 року, у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року, у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 року).

Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист, що є беззаперечною підставою для скасування ухваленого вироку.

Відповідно до вимог ст. ст. 17 ч.1, 25, 92 КПК України, тягар обвинувачення покладено на сторону обвинувачення , яка зобов`язана вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, особи, яка його вчинила, доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України та винуватості особи поза розумним сумнівом.

Висунення обвинувачення є виключною компетенцією органу досудового розслідування. Це процесуальне рішення приймається у формі обвинувального акта відповідно до вимог ст.. ст.. 110,291 КПК України.

Законом не передбачено можливості суду самостійно вийти за межі судового розгляду і усунути допущені органом досудового розслідування недоліки на жодній із стадій судового розгляду.

Враховуючи вищенаведене, зазначене порушення, а саме відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд такого обвинувального акту і розглянути його.

На невідповідність обвинувального акта вимогам закону вказує також апеляційний суд Закарпатської області в ухвалі від 23.03.2016 року.

При цьому суд бере до уваги те, що відповідно до ч.3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких судом апеляційної інстанції скасовані судові рішення, є обов"язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві, чи такі, що перешкоджають або не перешкоджають розгляду справи по суті. Статтею 291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої з вказаних вимог, законом не передбачено.

Залишення ж у матеріалах кримінального провадження обвинувального акту з недоліками є неприпустимим, оскільки це свідчить про неповагу до закону, до встановлених ним норм та вимог.

Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

За правилами п.3 ч.3 ст. 314 КПК України підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Наведене вище істотне порушення вимог КПК України не дає суду підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 291, 314, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 28.11.2012 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України повернути прокурору Закарпатської області для усунення вищезгаданого порушення вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3