Номер провадження 11-кп/788/406/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/12043/15-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Сум від 15 лютого 2016 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лебедин Сумської області, мешканець АДРЕСА_1 , (зареєстрований по АДРЕСА_2 ), раніше судимий:

1) 03.04.2015 р. Ковпаківським районним судом м. Сум за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

2) 17.11.2015 р. Зарічним районним судом м. Сум за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт

визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 просить змінити вирок суду шляхом призначення її підзахисному покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки він повністю визнав свою вину, протягом досудового розслідування та під час судового розгляду надавав правдиві показання, обтяжуючих покарання обставин встановлено не було. Зазначає, що призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції, крім щирого каяття та добровільного відшкодування завданих збитків, не в повній мірі врахував всі обставини, які пом`якшують його покарання, а саме скрутний сімейний стан обвинуваченого, тяжкий стан його здоров`я, наявність на утриманні крім дружини та сина, які як і він перебувають на диспансерному обліку в лікарів, ще двох малолітніх дітей, а також те, що він вибачився перед потерпілими та навчається в учбовому закладі.

За вироком Ковпаківського районного суду м. Сум від 15.02.2016 р. ОСОБА_9 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України і йому призначено покарання: за ч.2 ст.186 КК України (по епізоду від 23.09.2015 р.) у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Сум від 17.11.2015 р., більш суворим, призначеним за даним вироком, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; за ч.2 ст.186 КК України (по епізоду від 03.12.2015 р.) у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вирків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного з урахуванням ч.4 ст.70 КК України за вироком Зарічного районного суду м. Сум від 17.11.2015 р. у виді одного місяця позбавлення волі, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_9 було зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 07.12.2015 р. по 15.02.2016 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 184,14 грн. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_9 23.09.2015 р. близько 15-30 години, перебуваючи поблизу будівлі універмагу «Київ» по вул. Кооперативній, 1 в м. Суми, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_11 , яка йшла йому на зустріч та, повторно, шляхом ривку зірвав з її шиї ланцюжок з кулоном, чим завдав майнову шкоду в розмірі 4949,78 грн.

03.12.2015 р. близько 16-45 години ОСОБА_9 , перебуваючи по пр. Курському в м. Суми, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_12 та прослідував за нею до під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де між третім та четвертим поверхами, порівнявшись з нею, повторно, відкрито, шляхом ривку заволодів належним їй пакетом чорного кольору, в якому знаходилися гаманець з грошовими коштами та кредитними картками, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 50 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали свою апеляційну скаргу, просили пом`якшити призначене покарання, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі захисника не оскаржуються.

Що стосується доводів захисника про порушення судом першої інстанції у відношенні ОСОБА_9 загальних засад призначення покарання, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними і не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.50 і 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують покарання.

З вироку вбачається, що призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції врахував обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обтяжуючих покарання обставин судом встановлено не було.

Крім того, суд взяв до уваги і наявні у справі дані про особу обвинуваченого, згідно яких останній характеризується посередньо, є студентом, має хронічне захворювання, будучи раніше судимим вчинив кримінальне правопорушення після проголошення відносно нього іншого вироку, але до набрання ним законної сили, має на утриманні дружину та малолітніх дітей, які потребують спостереження лікарів.

Інші ж обставини, на які посилається захисник як на такі, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , зокрема те, що він вибачився перед потерпілими та навчається в учбовому закладі тощо, хоча і дійсно мали місце, але з урахуванням фактичних обставин даного кримінального провадження і особи обвинуваченого, на думку колегії суддів, не можуть суттєво впливати в даному конкретному випадку на визначення обвинуваченому виду і розміру кримінального покарання.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення кримінального покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, в повній мірі врахував положення ст.ст.65, 66 і 69-1 КК України, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

При цьому, ОСОБА_9 був призначений як мінімальний розмір покарання, передбачений санкцією ч.2 ст.186 КК України, так був визначений і мінімальний розмір остаточного покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ст.71 КК України.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання, на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, характеру й тяжкості вчиненого діяння, є справедливим за своїм видом і розміром, а також є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження нових злочинів.

Обставини, які б давали можливість звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням чи застосувати до нього положення ст.69 КК України в матеріалах кримінального провадження відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для зміни вироку суду, як про це поставлено питання в апеляційній скарзі захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Ковпаківського районного суду Сумської області від 15 лютого 2016 року відносно ОСОБА_13 залишити без змін.

Запобіжний захід ОСОБА_14 залишити тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_14 в строк відбування призначеного покарання час попереднього ув`язнення з 16.02.2016 р. по 21.04.2016 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4