Справа № 522/9405/16-к
У Х В А Л А
27 травня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Турції, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 13/1, 197/1, 448 Кримінального кодексу Турецької Республіки, -

В С Т А Н О В И В:
25.06.2016 працівниками управління СБ України в Одеській області затриманий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Республіки Туреччина, який розшукується компетентними органами зазначеної держави за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 13/1, 197/1 та 448 Кримінального кодексу Республіки Туреччина (умисне вбивство людини, нанесення тілесних ушкоджень з використанням зброї; підробка грошей; носіння зброї без передбаченого законом дозволу).

В подальшому, дана особа була доставлена до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. Працівниками Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, при перевірці особи ОСОБА_6 та підтвердження Турецькою стороною перебування даної особи у міжнародному розшуку, відповідно до ст. ст. 208, 582 КПК України, 25.06.2016 був складений протокол затримання даної особи.

Як вбачається з наданих ініціатором розшуку матеріалів, 25.06.1998 в судовому засіданні 1 го Вищого кримінального суду м. Адани допитаний обвинувачений пояснив, що його сестра була дружиною загиблого ОСОБА_9 . Вони (на той час) одружилися приблизно рік тому після розірвання його офіційного шлюбу. Від цього шлюбу вони мали одну дитину. Коли дитині було лише три дні, загиблий забрав у сестри дитину і привів її назад. Він залишив її, а сам почав жити зі своєю попередньою дружиною. Чому загиблий привів його сестру назад, він не знав. Коли вони кілька разів зустрічалися з загиблим в селі Доганкент (Адана), той постійно йому погрожував. У день випадку приблизно о 09.00 він у с. Доганкент вийшов з маршрутки та розмовляв з друзями на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Потім вони розійшлися та під час ходьби, перед сільською кав`ярнею, він зустрів загиблого ОСОБА_9 . ОСОБА_12 висловився в його бік нецензурно, та побіг до машини. В машині знаходився водій ОСОБА_13 . Він сів у машину та закрив двері. Коли він відкрив двері, в його ( ОСОБА_14 ) руках був пістолет. Побачивши, що стовбур пістолету направлений на нього, він 2 -3 роки випадково вистрілив із пістолета, що дістався йому від старшого брата. Потім він пішов до відділення жандармерії та повідомив їм про випадок. Яким чином він отримав тілесні ушкодження не знає. Він в ОСОБА_14 не цілився і з метою вбивства не стріляв. Якби захотів, він міг би піти та вбити його в полі. В судовому засіданні були допитані заявник та інші свідки. В результаті проведеного дослідження та аналізу суд встановив, що загиблий ОСОБА_15 був чоловіком сестри обвинуваченого. Через розбіжності загиблий відправив свою дружину назад у будинок обвинуваченого. Через це між загиблим та обвинуваченим був конфлікт. У день випадку 19.05.1998 обвинувачений зустрів ОСОБА_16 перед сільською кав`ярнею. ОСОБА_12 нецензурно висловився у бік обвинуваченого, тобто образив його, та пішов у напрямку машини. Потерпілий ОСОБА_17 сів у машину, у той самий час загиблий сів у ту ж саму машину. Обвинувачений через незначне несправедливе підбурювання, кілька разів вистрілив у загиблого ОСОБА_9 з пістолету, на який він не мав дозволу. Одна з куль рикошетом потрапила у потерпілого ОСОБА_18 . Отримані ним тілесні ушкодження не є небезпечними для життя. Метою обвинуваченого був загиблий ОСОБА_14 . Наміру щодо ОСОБА_17 він не мав. З цих причин, відповідно до ст. 79 КК Турецької Республіки обвинувачений повинен нести покарання тільки за вбивство загиблого ОСОБА_9 . ОСОБА_19 показання свідків? суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати як навмисне вбивство людини та обвинуваченому слід призначити покарання, передбачені ст. ст. 448, 51/1, 59/2 КК Турецької Республіки та ст. 13/1 Закону № 6136. Таким чином суд вважав вину обвинуваченого у вчиненні навмисного вбивства загиблого ОСОБА_9 повністю доведеним. При значенні покарання суд врахував на користь обвинуваченого те, що він вину у вчиненому правопорушенні повністю визнав. Вчинення ним злочину через незначне несправедливе підбурювання суд врахував як пом`якшуючу обставину та відповідно до ст. ст. 448, 51/1, 59/2 КК Турецької Республіки обвинуваченому було призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років. Також обвинувачений був визнаний винним у вчиненні злочину: носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, що передбачений ст. 13/1 Закону № 6136. Суд врахував визнання обвинуваченим вини як пом`якшуючу обставину та застосував до нього ст. 59/2 КК Турецької Республіки і призначав обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 місяців та обтяжуючий судовий штраф у розмірі 1266666 турецьких лір. Вирок було проголошено у присутності обвинуваченого та його захисника 06.12.1999.

Окрім того, встановлено, що засуджений ОСОБА_8 з метою збуту на ринку придбав 15 підроблених купюр номіналом 500 євро, згідно із заявою обвинуваченого за ціною 50 тур. лір за одну купюру, через особу на ім`я ОСОБА_20 , уродженця м. Адияман, у особи на імя ОСОБА_21 , уродженця м. Діярбакир, який прийшов до центрального кафе, що розташоване у мкрн. Аксарай провінції Стамбул та належить особі на імя ОСОБА_22 . Обвинувачений придбав у ювелірному магазині, що розташований на базарі в р-ні Тосья області ОСОБА_23 та належить свідку ОСОБА_24 , медальйон, за який намагався розрахуватися підробленими євро. Але у продавця не виявилося достатньої для здачі суми турецьких лір і угода не відбулася. Пізніше обвинувачений звернувся до магазину, що належить свідку ОСОБА_25 та поторгувався про ціну радіоприймача. Але власник магазину не погодився приймати валюту, тому операція купівлі-продажу не здійснилась. До обох зазначених магазинів обвинувачений ОСОБА_8 приходив один. У цей час він був затриманий за повідомленням співробітниками правоохоронних сил. Під час обшуку обвинуваченого в нього були виявлені та вилучені зазначені 15 підроблених купюр номіналом 500 євро, що зберігаються в камері схову речових доказів Республіканської прокуратури м. Кастамону за №2006/311. Судом було ухвалено рішення про конфіскацію зазначених купюр. Обвинувачений був визнаний винним. Вироком Вищого кримінального суду м. Кастамону №2007/312 від 08.11.2007 р. у справі №2006/155 обвинуваченому ОСОБА_26 було призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років та судовий штраф у розмірі 20000,00 тур.лір.

Таким чином, ОСОБА_8 оголошений в міжнародний розшук компетентними органами Турецької Республіки, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 13/1, 197/1, 448 Кримінального кодексу Турецької Республіки (умисне вбивство людини; нанесення тілесних ушкоджень з використанням вогнепальної зброї; носіння вогнепальної зброї без передбаченого на те законом дозволу; підробка грошей).

22.12.2011 Республіканською прокуратурою м. Кастамону видано ордер на арешт для виконання вироку кримінального суду м. Кастамону за засудженням ОСОБА_6 за вчинення злочинів, а саме: підробка грошових знаків.

Окрім того 06.01.2012 Республіканською генпрокуратурою м. Адани видано ордер на арешт для виконання вироку 1-го Вищого кримінального суду м. Адани за засудженням ОСОБА_6 , а саме: навмисне вбивство; придбання, носіння, та зберігання вогнепальної зброї та бойових припас без передбаченого законами дозволу.

Інкриміновані Догану Ахмету. злочинні діяння за законодавством України кваліфікуються за наступними складами злочинів, передбачених КК України, а саме:

- ч. 1 ст. 115 (умисне вбивство тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині) Кримінального Кодексу України;

- ч. 1 ст. 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності, менш як на одну третину) Кримінального Кодексу України;

- ч. 1 ст. 263 (носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу) Кримінального Кодексу України;

- ч. 1 ст. 199 (виготовлення та зберігання підробленої іноземної валюти) Кримінального Кодексу України;

При цьому, Одеською місцевою прокуратурою № 3 проінформовано Прокуратуру Одеської області щодо затримання ОСОБА_6 . Прокуратурою Одеської області проінформовано Міністерство юстиції України про зазначені вище обставини, вирішується питання про початок екстрадиційної перевірки обставин що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_6 компетентним органам Турецької Республіки для виконання вироків судів, у тому числі дослідження питання строків давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за окремими епізодами злочинної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, з метою подальшої видачі ОСОБА_6 , для виконання вироків судів на території Турецької Республіки, на підставі Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01. 1993, ст. 583 КПК України, керівник Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 просить застосувати тимчасовий арешт до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 40 діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Турецької Республіки.

У зв`язку з чим, керівник Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням, про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання керівник Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що прокурор не може перекладати статті, за якими обвинувачується ОСОБА_8 , так як він не має диплому перекладача. ОСОБА_8 не переховувався від органів української влади, він має постійне місце проживання в Україні: АДРЕСА_2 , яку він орендує. Доган Ахмет відбув у Туреччині покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, після чого був відпущений. Покарання відбув повністю. У справі про злочин, передбачений ст. 199/2 КК України, він є свідком, у зв`язку із чим він не затримувався органами влади. Злочинів на території України він не скоював. ОСОБА_8 вважає, що повернення до Туречини є небезпечним для нього, оскільки там його розшукує родина людина, яку він вбив.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання прокурора, допитавши ОСОБА_6 , заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_8 оголошений в міжнародний розшук компетентними органами Турецької Республіки, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 13/1, 197/1, 448 Кримінального кодексу Турецької Республіки (умисне вбивство людини; нанесення тілесних ушкоджень з використанням вогнепальної зброї; носіння вогнепальної зброї без передбаченого на те законом дозволу; підробка грошей).

22.12.2011 Республіканською прокуратурою м. Кастамону видано ордер на арешт для виконання вироку кримінального суду м. Кастамону за засудженням ОСОБА_6 за вчинення злочинів, а саме: підробка грошових знаків.

06.01.2012 Республіканською генпрокуратурою м. Адани видано ордер на арешт для виконання вироку 1-го Вищого кримінального суду м. Адани за засудженням ОСОБА_6 , а саме: навмисне вбивство; придбання, носіння, та зберігання вогнепальної зброї та бойових припас без передбаченого законами дозволу.

Інкриміновані Догану Ахмету злочинні діяння за законодавством України кваліфікуються за наступними складами злочинів, передбачених КК України, а саме:

- ч. 1 ст. 115 (умисне вбивство тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині) Кримінального Кодексу України;

- ч. 1 ст. 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності, менш як на одну третину) Кримінального Кодексу України;

- ч. 1 ст. 263 (носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу) Кримінального Кодексу України;

- ч. 1 ст. 199 (виготовлення та зберігання підробленої іноземної валюти) Кримінального Кодексу України.

Можливість призначення ОСОБА_26 , у разі визнання його виним, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про особу ОСОБА_6 , дають достатні підстави вважати, що він може переховуватись, оскільки ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук.
Метою застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_6 є запобігання спробам переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи, щодо якої застосовується тимчасовий арешт, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування тимчасового арешту, не встановлено.

Відповідно до ст. 561 КПК України на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені КПК України або міжнародним договором.

Відповідно до ст. 562 КПК України існують процесуальні дії, які потребують спеціального дозволу.

Згідно ч. 1 ст. 562 КПК України якщо для виконання запиту компетентного органу іноземної держави необхідно провести процесуальну дію, виконання якої в Україні можливе лише з дозволу прокурора або суду, така дія здійснюється лише за умови отримання відповідного дозволу в порядку, передбаченому КПК України, навіть якщо законодавство запитуючої сторони цього не передбачає. Підставою для вирішення питання щодо надання такого дозволу є матеріали звернення компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 562 КПК України у разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому КПК України. При цьому належно засвідчена копія такого дозволу долучається до матеріалів запиту.

Згідно до ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Згідно до ч. 4 ст. 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням даних про особу, який є громадянином іншої держави, переховувався від органів досудового слідства Республіки Туреччини, слідчий суддя, вважає, що клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_6 необхідно задовольнити на підставі Європейської конвенції про видачу від 13.12.1957, Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 583 КПК України та застосувати до ОСОБА_8 , тимчасовий арешт строком 40 (сорок) діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Р. Туреччини.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 261 - 584 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 -задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тимчасового арешту строком на 40 (сорок) діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Турецької Республіки, в Одеському слідчому ізоляторі УДДВП в Одеській області.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 40 (сорок) діб і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 19:40 години 25.05.2016 року.

Ухвала слідчого судді про застосування тимчасового арешту припиняє свою дію о 19 годині 40 хвилин 24 липня 2016 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування тимчасового арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ч. 9 ст. 584 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
27.05.2016