Справа № 357/4649/16-к
У Х В А Л А
19 квітня 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 розглянувши клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за № 0001802 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2016 року, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
18.04.2016 р. близько 21 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , під час розпиття спиртних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_4 , із застосуванням кухонного ножа, наніс поранення ОСОБА_5 , внаслідок чого, останній помер на місці.

18.04.2016 р. відомості про дане кримінальне правопорушення були внесенні до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0001802 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час проведення огляду місця події, а саме кв. АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено два ножі та сокиру, зрізи нігтів та змиви з рук ОСОБА_4 .

Крім того, 19.04.2016 року, із приміщення моргу Білоцерківської МЛ №2 було вилучено одяг, належний вбитому ОСОБА_5 , а саме: кофту, футболку, спортивні штани, кросівки та шкарпетки.

Оскільки вилучені речі мають значення в даному кримінальному провадженні для встановлення обставин злочину та можуть бути використанні як докази, оскільки на даних предметах наявні сліди злочину та вони потребують детального дослідження в тому числі шляхом проведення відповідних судових експертиз, слідчий просив накласти арешт на вилучені речі.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши доводи старшого слідчого ОСОБА_6 , яка просила задовольнити клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, суд приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 18.04.2016 р. під час огляду кв. АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_4 майно, а саме: два ножі, сокиру, зрізи з нігтів та змиви з рук ОСОБА_4 , а також на одяг вбитого ОСОБА_5 , який був вилучений в приміщенні моргу Білоцерківської МЛ №2, а саме: кофту, футболку, спортивні штани, кросівки та шкарпетки.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1