Справа № 149/3470/15-к
Провадження №1-кп/149/52/16
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
05.07.2016 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР 15.11.2015 року за № 0000796, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Скаржинці Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, не працюючого, пенсіонера, освіта середня, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого, за ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , 14.11.2015 року, приблизно о 16:30 годині, будучи у власному будинку АДРЕСА_1 , на грунті неприязних відносин, під час суперечки з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заподіянння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно завдав останній один удар кулаком по обличчю, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, які відповідно до висновку експерта № 64 від 10.05.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я, а також тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, які відповідно до висновку експерта № 64 від 10.05.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не визнав, та в судовому засіданні показав, що він 14 листопада 2015 року біля обіду ішов від сусіда і побачив як потерпіла ОСОБА_4 набирала воду з криниці, яка хоча розташована на вулиці, але належить саме йому. Після цього він взяв колодку і замкнув відро до криниці. Через деякий час потерпіла прийшла до нього до його господарства і каже відкрий колодку щоб набрати води. Він відповів, що не відкриє. Коли вона зайшла до хати - він взяв її за плечі і тримаючи за плечі - довів її до порога. Потім вона накинулася на нього - взяла лівою рукою його за комір його піджака, а пальці правої руки запустила в його очі. Після цього він її вдарив рукою межі очі в обличчя. В послідуючому уточнив, що вдарив кулаком правої руки в обличчя, але куди саме не побачив. Після цього вона відпустила його і вдарила його ногою між ноги. Коли він вдарив потерпілу - то вона стояла перед ним приблизно за пів-метра. Вдарив щоб боронитися від потерпілої, він захищався від неї. Якби вона не прийшла до нього до хати і не спровокувала конфлікт, то цього не було. Вона у всьому винна. Пізніше, коли він наївся то побачив через вікно, що потерпіла кудись пішла. Потім бачив як сіла на велосипед у кудись поїхала. Криниця знаходиться на вулиці, але криниця належить саме йому. Тілесних ушкоджень на обличчі потерпілої не бачив. Неприязні стосунки з потерпілою приблизно років два. Після цього конфлікту у нього від дій потерпілої в очах була кров, але він до лікарні з цього приводу не звертався.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, його вина у скоєнні вказаного злочину доведена наступними доказами:

показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка показала, що вона з криниці, яка знаходиться на вулиці біля її будинку та будинку ОСОБА_5 , набрала води, так як у криниці, яка на території її подвір`я, зламався насос. Криниця на вулиці була викопана давно всіма сусідами, в тому числі і її батьком, і ОСОБА_5 вона не належить. Коли біля 16 години вона знову пішла набрати води з криниці - то криниця була замкнена на замок. Вона зрозуміла, що криницю замкнув ОСОБА_5 .. Після цього вона вирішила зайти до господарства ОСОБА_5 щоб поговорити з цього приводу з його дружиною, щоб та вплинула на нього. Вона гукнула, але ніхто з хати не вийшов. Коли зайшла до хати, то дружини ОСОБА_7 не було, а був лише ОСОБА_7 . Коли вона побачила його, то запитала - навіщо він замкнув криницю. У відповідь він взяв її руками за комір і зігнувши кілька раз вдарив по голові у тім`яну частину голови. Потім біля дверей він наніс їй удар кулаком в ліве око біля носа - в район перенісся. Від цього удару в неї потемніло в очах і їй стало погано. Вона сперлася на підвіконня хати ОСОБА_7 , трохи постояла, їй стало легше і після цього вона пішла до себе додому. Вдома сіла і їй було погано. Позвонила до сільського голови, який викликав дільничного і швидку допомогу. В лікарню не поїхала так як були невідкладні справи по господарству. Приблизно через годину зателефонувала ОСОБА_8 дружині ОСОБА_7 і розповіла їй про те, що її побив її чоловік. Від удару в районі ока з`явилися синяки і гуля. Так як її продовжувала боліти голова, було запаморочення, вона звернулася до лікаря і її поклали в лікарню де вона лікувалася з 16 по 27 число. Обвинувачений причив їй струс головного мозку;

показаннями свідка ОСОБА_9 який показав, що потерпіла його мама. Одного дня під вечір, точну дату і час вже не пам`ятає, додому повернулася мама ОСОБА_4 обличчя червоне, ніс побитий. Попросила його повідомити номер телефону дільничного інспектора. Потім лягла на диван. Мама розповіла йому, що її побив сусід ОСОБА_10 . Він маму перед цим вдень бачив, жодних тілесних ушкоджень на ній не було. Після того як побив сусід, у неї був синяк під лівим оком і на переніссі. Потім приїхав лікар, мамі пропонували їхати в лікарню, але вона тоді відмовилася і сказала, що поїде в лікарню в понеділок. Потім маму поклали в лікарню і вона лікувалася два тижні, де перебувала постійно. Коли за його телефонним дзвінком приїхав працівник міліції, то ОСОБА_7 зачинився в хаті і на вимогу працівника міліції двері не відчинив. На другий день він бачив ОСОБА_7 , на ньому жодних тілесних ушкоджень не було;

показаннями свідка ОСОБА_11 , яка показала, що вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 . Свідком конфлікту між її чоловіком і потерпілою вона не була. З слів чоловіка знає, що ОСОБА_4 хотіла, щоб чоловік відімкнув криницю, точніше відімкнув відро. Потім вона прийшла до них до хати, а чоловік випихав її за двері з хати. При цьому коли він її випихав з хати вона йому пальці в очі встромила, він відмахнувся від неї і вона пішла з господарства. Коли вона повернулася додому до неї зателефонувала ОСОБА_4 і сказала, що мій чоловік її побив, але про обставини цього не казала. Запитала її, що тепер їй роботи. Вона у відповідь відповіла, - що хочеш те і роби. У чоловіка під оком бачила засохлу кров. Наступного дня бачила з свого подвір`я як ОСОБА_4 вчепила до велосипеда дві сумки і поїхала на базар. В понеділок вранці вона знову пішла на базар. Синців на ній вона не бачила. Знає, що та лежала в лікарні, але від людей їй відомо, що ОСОБА_4 і в четвер і в неділю була на базарі;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.11.2015 року, з якого вбачається, що слідчий Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області прийняв усну заяву від ОСОБА_4 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 , який в ході сварки заподіяв їй тілесні ушкодження (а.с. 63);

довідкою Качанівської сільської ради Хмільницького району № 341 від 29.03.2016 року з якої вбачається, що криниця, яка знаходиться по вулиці Богуна між дворами ОСОБА_11 та ОСОБА_4 /на вулиці/ є громадською і була викопана іхніми батькми приблизно 40 років тому (а.с.72);

довідкою КУ "Хмільницька ЦРЛ" № 01-12-02/190 від 15.02.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КУ "Хмільницька ЦРЛ" з 16.11.2015 року по 27.11.2015 року з діагнозом - ЗЧМТ, струс голового мозку, цефалічний вестибулоатактичний синдром (а.с.71);

висновком експерта № 64 від 10.05.2016 року, яким встановлено, що відповідно до медичної картки стаціонарного хворого № 10154 ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КУ "Хмільницька ЦРЛ" з 16.11.2015 року по 27.11.2015 року з діагнозом - ЗЧМТ, струс голового мозку, цефалічний вестибулоатактичний синдром. У ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я, а також тілесні тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета, можливо за обставин на які вказують у своїх поясненнях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , давністю утворення, можливо в строк, вказаний в ухвалі суду про призначення експертизи (а.с. 90-92).

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд не погоджується з доводами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , що обвинувачений ОСОБА_5 діяв відповідно до ст. 36, 39 КК України в межах необхідної оборони та крайньої необхідності, а тому в його діях відсутній складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Стороною захисту вказані обставини належними та допустимим доказами не доведені. Вказані доводи сторони захисту спростовуються доказами дослідженими судом під час судового розгляду та які оцінені судом в їх сукупності. Показання свідка ОСОБА_11 в частині показів про те, що наступного дня вона бачила з свого подвір`я як ОСОБА_4 вчепила до велосипеда дві сумки і поїхала на базар, в понеділок вранці вона знову пішла на базар, синців на ній вона не бачила, знає, що та лежала в лікарні, але від людей їй відомо, що ОСОБА_4 і в четвер, і в неділю була на базарі, об"єктивно спростовуються висновком експерта № 64 від 10.05.2016 року, який в свою чергу об"єктивно підтверджує, що потерпілій ОСОБА_4 обвинуваченим ОСОБА_5 причинені тілесні ушкодження, які відноситься як до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я, так і до легких тілесних ушкоджень.

Суд не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не мав наміру та умислу причиняти тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , так як вони спростовуються дослідженими судом доказами, оціненими судом в їх сукупності.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд розцінює, як його намагання уникнути відповідальності за скоєний ним злочин та як обраний ним спосіб захисту від обвинувачення.

Суд вважає, що не встановлено підстав для виправдання обвинуваченого ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 2 ст. 125 КК України.

Дослідивши зібрані по справі докази і оцінивши їх з точки зору належності та в сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України доведена повністю і дії обвинуваченого ОСОБА_5 охоплюються складом злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження., що спричинило короткочасний розлад здоров"я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. Поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду не може свідчити про його щире розкаяння та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З врахуванням наведеного, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин невеликої тяжкості, конкретні обставин справи, особу ОСОБА_5 , його поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов, який відповідно до заяви від 22.02.2016 року, вона просить залишити без розгляду (а.с. 26-28, 37).

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7-11, 118-126, 127-129, 369-371, 373, 374-376, 395 КПК України, ст.ст. 12, 53, 65, 66, 67, ч. 2 ст. 125 КК України,
З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1