Провадження №1-кп/639/269/16
Справа №639/3167/16 -к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №000633 внесене до ЄРДР 04 серпня 2015 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 18 травня 2004 р. Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 02 грудня 2005 р. Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 23 жовтня 2006 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі; 26 серпня 2011 р. Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, проживаючого з адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2015 р. о 10.00 год. ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибули до території ДП Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко, яке розташовано за адресою: м. Харків, вул. Москалівська 99 де перелізли через паркан підприємства. В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через вікно корпусу №80 проникли у приміщення де виявили та демонтували відходи лому алюмінію виду №4 (згідно специфікації №2 від 13.01.2015), а саме фрагменти алюмінієвого профілю, що використовувались в якості міжкімнатних перегородок. В подальшому, вони зв`язали фрагменти алюмінієвого профілю масою 202,0 кг. В стопки та перенесли до паркану підприємства, але були затримані працівниками воєнізованої охорони ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка. Своїми діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 причинили ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка матеріальну шкоду на загальну суму 2221.00 грв.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнали в повному обсязі та дали показання відповідно до наведеного вище. Також вони пояснили, що розраховували отримати гроші від продажу викраденого та кошти витратити на продукти харчування.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї провини, а також те, що вони не піддають сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченими зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції останніх, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження. В судовому засіданні обвинувачені пояснили, що їм відомо про порядок оскарження судового рішення у випадку визнання обставин справи. Положення та вимоги ст. 349 КПК України судом роз`яснено учасникам судового засідання.

Частиною 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК Україні передбачено кримінальну відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, групою осіб, поєднане із проникненням у приміщення. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене групою осіб, поєднане із проникненням у приміщення.

В судовому засіданні були вивчені данні про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, судимий: 18 травня 2004 р. Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 02 грудня 2005 р. Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 23 жовтня 2006 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі; 26 серпня 2011 р. Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, задовільно характеризується, не працює.

Згідно даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , він на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, раніше не судимий, задовільно характеризується.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК Україні судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК Україні, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєних злочинів, особу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинувачених та попередження скоєння ними нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинувачених від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та поклавши на них обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374 КПК Україні, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 3, ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 3, ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази повернути власнику. Судові витрати у розмірі 184 грв. 14 коп. стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК Україні до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1