Справа № 1-кп/489/77/16 р.
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за № 1-кп/489/77/2016 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

1.13 жовтня 2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 286 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з іспитовим строком на 2 роки, в кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 185 ч. 3 КК України;

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2015 року, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою, отримав ключі від квартири своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , що розташована в АДРЕСА_2 , та незаконно проник до вказаної квартири, звідки разом з ОСОБА_6 , викрав ноутбук марки «Делл Інспірон 3521» чорного кольору, який належить ОСОБА_5 вартістю 7000 грн. В подальшому ОСОБА_4 здав, викрадений разом з ОСОБА_6 , ноутбук до ломбарду «Ломбард Капітал», який знаходиться по пр-ту Леніна, 141 в м. Миколаєві, за своїм паспортом, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав в повному об`ємі, суду показав, що він взяв ключі від квартири своєї колишньої дружини та спільно з ОСОБА_6 , викрали звідти ноутбук, який він в подальшому здав в ломбард.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, крім його власного визнання підтверджується показами потерпілої ОСОБА_5 , яка суду показала, що її колишній чоловік ОСОБА_4 29 травня 2015 року, знаходячись в її квартирі, викрав звідти ноутбук. На даний час шкода їй відшкодована. Ніяких претензій до ОСОБА_4 , вона не має.

Та дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами справи:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /або таке, що готується/ від 29 травня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_5 звернулась до відділу міліції з повідомленням про вчинення крадіжки належного їй ноутбука ОСОБА_4 ;

-Товарним чеком № 11577804 від 22 вересня 2014 року, відповідно до якого в ТОВ «Юлмарт регіональна збутова компанія» придбано ноутбук «Делл» за 13990,00 російських рублів;

-Протоколом обшуку від 05 червня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_7 , добровільно, в присутності понятих видала працівникам міліції ноутбук «Делл»; специфікацію та аркуш з характеристиками ноутбука;

-Специфікацією № 1 від 29 травня 2015 року № 199-000007088 до договору про надання фінансового кредиту під заставу майна, відповідно до якої було укладено договір застави між ОСОБА_8 та ПТ «Климчук і компанія «Ломбард Капітал», про передачу під заставу Ноутбука Делл

-Розпискою потерпілої ОСОБА_5 від 24 червня 2015 року, відповідно до якої вона отримала від працівників міліції викрадений у неї ноутбук;

А тому суд вважає, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ст. 185 ч. 3 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжку/, за попередньою змовою групою осію, поєднану з проникненням у чуже житло, а тому за даною статтею він повинен бути притягнутий до кримінальної відповідальності.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що ним скоєно кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, він характеризується посередньо, на даний час він працевлаштувався, раніше судимий, але вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку.

Враховуючи сукупність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

А тому, суд приходить до висновку, що за таких обставин, виправлення ОСОБА_4 , можливе тільки в місцях позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України ОСОБА_4 , частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2014 року та остаточно призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років та одного місяці позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу.
В строк покарання ОСОБА_4 зарахувати перебування під вартою з 11 січня 2016 року по 03 лютого 2016 року та рахувати згідно ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення, засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий по справі суддя: ОСОБА_9