Провадження № 1-кп/161/542/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 27 вересня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003560, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 02.09.2016 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українки, гр.України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого завскладом ТзОВ «Кромберг Енд Шуберт», в порядку ст.89 КК України судимості не має;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 25.06.2016 близько 12.25 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Анамандрія», що по пр. Перемоги, 20 м. Луцька, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом взяття в оренду велосипеда, не маючи наміру його повертати, незаконно заволодів велосипедом марки «YAZOO» чорно-синього кольору вартістю 2275 грн. /згідно висновку товарознавчої експертизи №452 від 16.08.2016/, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних зитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч.1 КК України, тобто заволодів чужим майном шляхом обману.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 , подали угоду про примирення, укладену ними 12.09.2016. Згідно з угодою обвинувачений повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого правопорушення, відшкодував завдані потерпілому збитки. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст. 190 ч.1 КК України у виді 1 року обмеження волі, із звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, та покладенням обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, віднесене до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, а потерпілий ОСОБА_6 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 65, 75 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Одночасно, при призначенні іспитового строку, згідно ст. 75 КК України, суд враховує, що ОСОБА_4 згідно ст.89 КК України судимості не має, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, тому суд вважає за можливе призначити обвинуваченому мінімальний іспитовий строк терміном 1 рік.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити за належністю законному володільцеві та при матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 12.09.2016 у кримінальному провадженні №0003560, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази: паспорт на ім`я гр. ОСОБА_7 залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_4 ; велосипед марки «YAZOO» чорно синього-кольору залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_6 ; оптичний диск з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 439 (чотириста тридцять дев`ять) грн. 80 (вісімдесят) коп. судових витрат у справі за проведення товарознавчої експертизи.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1