Провадження № 1-кс/344/4315/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0004910, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що 22 жовтня 2016 близько 01год. 30хв. ОСОБА_5 знаходилась в приміщенні житлової квартири АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які розпивали спиртні напої та розмовляли. В подальшому, почувши стукіт у вхідні двері житлової квартири ОСОБА_8 , побачивши ОСОБА_9 у вікні, вийшов на зустріч до вказаної особи. На протязі 10 хв. ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 до приміщення своєї житлової квартири не входили, у зв`язку із чим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 направились до продуктового магазину для придбання спиртних напоїв. Придбавши спиртні напої останні повернулись до приміщення вказаної житлової квартири, де почали розпивати придбане. В подальшому, до їх компанії приєднався ОСОБА_8 .

В ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_5 , обурившись на дії ОСОБА_8 , пов`язані із його статевими зносинами із ОСОБА_9 , на підставі ревнощів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання тяжких наслідків для потерпілого, за допомогою столового ножа спричинила тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення нижньої третини лівого стегна, внаслідок чого останній помер.

22 жовтня 2016 року о 14 год. 45 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обґрунтована підозра у вчиненні якого на думку слідчого повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваної: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років та усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного злочину, а також у підозрюваної відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання; незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_5 на протязі тривалого часу знайома із ними, їй відомо місце роботи свідків у даному кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана схильна до ведення антигромадського способу життя, не має постійного джерела прибутку, зловживає алкогольними напоями та вчинила кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, тому з метою запобігання вказаним ризикам на думку слідчого є необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування до останньої більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваної клопотання заперечив, оскільки вважає підозру необгрунтованою, зазначені прокурором ризики недоведеними, просив врахувати характеризуючі особу підозрюваної дані, та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 22.10.2016 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, допитом свідка ОСОБА_7 , протоколом проведення слідчого експерименту та іншими доказами.

Враховуючи наведене вважаю, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваної дані, її вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, не працює,неповнолітніх дітей на утриманні не має та відсутність судимості.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею враховується тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваній та міра покарання, яка їй загрожує у разі доведення вини, також підвищена суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваній злочину, а також те, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 посягає на життя та здоров`я особи, які у відповідності до Конституції України є найвищими соціальними цінностями, підозрюваній ОСОБА_5 22.10.2016р. оголошено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваної підтверджують існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваної.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, і приходить до висновку, що жоден із інших -альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, а тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В той же час обставини, які зазначені її захисником, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі характеризують підозрювану, і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 20 грудня 2016 року включно.

Тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 25 жовтня 2016 року