Апеляційний суд Черкаської області
Справа №11-44/10 Головуючий по 1 інстанції
Категорія ч. 2, 3 ст. 191, 70,
75, 76 КК України Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

IMEHEM УКРАЇНИ

"19"січня 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ЛІТВІНЦЕВА В.М.

суддів ЄВТУШЕНКА В.Г., ПОЄДИНКА I.A.

за участю прокурора КОЖУШКО Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку апеляції кримінальну справу за апеляцією ст. помічника прокурора Городищенського району Черкаської області ОСОБА_3 (у зміненій в порядку ч. 1 ст. 355 КПК України її редакції) на вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 4 листопада 2009 року, яким

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця

м. Городище Черкаської області,

з середньою спеціальною освітою,

одруженого, приватного підприємця,

paніше не судимого, -

визнано винним в скоєнні злочинів i засуджено:

*за ч. 2 ст. 191 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до обов'язкового додаткового покарання, - до двох років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

*за ч. 3 ст. 191 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до обов'язкового додаткового покарання, - до 3-х років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання - три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування цього покарання з випробуванням, з іспитовим строкой на один рік.

На підставі п.п.2-4 ст. 76 КК України на засудженого покладено обов'язки (обмеження) не виїжджати за межі України на постійне проживания без дозволу органу КВС; повідомляти вказані органи про зміну місця проживания, роботи або навчання та періодично з'являтися в орган КВС для реєстрації,

Цивільні позови по справi не заявлені. Судовий витрат немає. Речові докази відсутні.

Згідно до вироку, ОСОБА_4, будучи службовою особою - приватним піприємцем, використовуючи найману працю для здійснення підприємницької діяльності i наділеним організаційно-розпорядчими функціями, умисно, повторно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, отримував гроші від громадян м. Городище Черкаської області з метою подальшої їx розтрати, які ввірялися йому для придбання меблів, побутової техніки, для погашения кредиту перед кредитною стлкою КС «Кредит-Союз», які в подальшому були ним привласнені та використані на власні потреби i у такий спосіб заволодів чужим майном цих громадян на значні грошові суми. У вироку наведені п'ять епізодів такої злочинної діяльності ОСОБА_4

Так,

- 5.11.2007 року з такою метою i у такий спосіб ОСОБА_4 отримав гроші в сумі 2999 грн. від гр.. ОСОБА_5 для придбання меблів, які привласнив, розтратив та заволодів;

- 1.12.2008 року - 983 грн. від гр.. ОСОБА_6, які вона одержала при укладенні

договору кредиту № Го-1080 від 1.12.2008 р. в кредитній спілці КС «Кредит-Союз» для

придбання побутової техніки, які привласнив, розтратив та заволодів;

- 28.01.2009 року - 3460 грн. від гр.. ОСОБА_7 для придбання меблів, які

привласнив, розтратив та заволодів;

*9.02.2009 р. - 4325 грн. від гр.. ОСОБА_8, 2025 грн., з яких він одержав при сладанні договору кредиту № Го-0056 від 9.02.2009 р. в кредитній спілці КС «Кредит-Союз» для придбання побутової техніки, які привласнив, розтратив та заволодів;

*17.02.2009 р. - 1000 грн. від гр.. ОСОБА_9 для передачі в кредитну спілку КС «Кредит-Союз» для погашения кредиту, які привласнив, розтратив та заволодів (вирок, друк. текст-а. с. 83-83 зв.).

В апеляції від 17.11.2009 р. прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції i наполягав на засудженні ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 191, 69, ч. 3 ст. 191,69, 70, 75, 76 КК України до 4-х років позбавлення волі iз звільненням від відбування цього покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один piк та передбаченими п. п. 2-4 ст. 5 КК обов'язками, що i було фактично зроблено судом (прот. с/з - а. с. 81 зв.-82) спочатку навпаки, змінивши свою позицію на протилежну, вважає вирок суду несправедливим внаслідок надмірної м'якості призначеного ОСОБА_4 покарання. Просить з цих пістав вирок скасувати i «постановити новий вирок, застосувавши більш суворе экарання». Яке саме - прокурор в апеляції не вказує (а. с. 88-89).

Далі прокурор змінив таку свою позицію і 19 січня 2010 року, тобто в день апеляційного розгляду, в порядку ч. 1 ст. 355 КПК України вніс зміни до апеляції, які не тягнуть за собою погіршення становища засудженого, а тому колегією суддів приймаються з розгляду в якості кінцевої її редакції. В них вказується, що правильно встановивши обставини справи i кваліфікувавши дії підсудного за ч. 2 та ч. 3 ст. 191 КК України, суд помилково як зайві вмінив ОСОБА_4 ще й такі кваліфікуючі ознаки даного складу злочину, як привласнення та розтрата чужого майна. Це не відповідає пред'явленому винному обвинуваченню у зміненій його редакції, а тому їx необхідно виключити з вироку про засудження цієї особи, змінивши відповідним чином останній (вх. № 11-321).

Інші учасники процесу вирок суду не оскаржили; своїх заперечень на апеляцію прокурора вони не представили. Своєчасно i належним чином повідомлені про місце i час розгляду апеляції в суд на 19.01.2010 року ніхто з них не з'явився, що не являється перепоною для розгляду апеляції в кінцевій її редакції у їx вірність.

Судове слідство в апеляційному суді не призначалося i не провадилося; протокол судового засідання - не вівся.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляцію свого колеги у зміненій її редакції i наполягала на зміні вироку через виключення як помилкових i зайвих цих двох кваліфікуючих ознак в діях винного; перевіривши відповідно до вимог ст. ст. 365, 348 КПК України матеріали даної 3-х томної кримінальної справи, об'єднаної постановами суду від 15.09.2009 року та від 30.09.2009 року в одне провадження, та обговоривши доводи апеляції прокурора у кінцевій її редакції, колегія суддів знаходить підстави для її задоволення i відповідної зміни вироку суду щодо ОСОБА_4, виходячи з наступного.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні п'яти епізодів заволодіння чужим майном, а саме отриманими у такий спосіб від громадян м. Городище Черкаської області грошовими коштами, шляхом зловживання службовою особою своїй службовим становищем при вказаних у вироку обставинах i наслідках для цих потерпілих, -базуються на зібраних по справі; досліджених судом i викладених ним у вироку доказах. При цьому ніким з учасників процесу, включаючи як сторону обвинувачення, так i сторону захисту, в апеляційному порядку вони не оспорюються.

Так само, як i правильність кваліфікації (юридичної оцінки) таких дій винного за ч. 2 ст. 191 КК та за ч. 3 ст. 191 КК України. А також правильність призначеного ОСОБА_4 покарання iз застосуванням положень ст. ст. 69, 70, 75, 76 п. п. 2-4 КК України.

Відповідно до ст. 365 КПК України обсяг перевірки справи апеляційним судом i можливість виправлення виявлених ним помилок залежить i встановлюється виходячи iз змісту поданих апеляцій; ревізія судового рішення на цій стадії провадження у справі за волею законодавця не може бути повною i провадиться тільки в межах апеляції за наявності необхідних для цього підстав.

Прокурор, який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції, скористався правом, наданим йому ч. 1 ст. 355 КПК України, i змінив власну апеляцію, звівши її вимоги до виключення з вироку про засудження ОСОБА_4 помилкових як зайвих двох кваліффкуючих ознак - «привласнення» та «розтрату» ввірених винному грошових коштів. По суті мова йде про спосіб заволодіння ОСОБА_4 чужим майном, яке фактично відбувалося на відміну від привласнення чи розтрати із використанням ним офіційно наданих за посадою службових повноважень, що не одне і теж.

Окрі цього, суд дійсно проявив неуважність. Оскільки у постанові прокурора від 16 жовтня 2009 року про зміну обвинувачення ОСОБА_4 ознаки «привласнення» i «розтрати» в діях винного вже були відсутні (а. с. 67-74).

Колегія суддів погоджується з апеляцією прокурора у зміненій її редакції i керуючись ст. ст. 365, 348, 366 ч. 1, 369-371, 373, 377 КПК України, колегія суддів, -

У X В А Л И Л А:

Апеляцію ст. помічника прокурора Городищенського району Черкаської області ОСОБА_3 у зміненій в порядку ч. 1 ст. 355 КПК України її редакції - задовольнити.

Вирок Городищенського районного суду від 4 листопада 2009 року відносно ОСОБА_4 - змінити.

Виключити з вироку (з мотивувальної його частини) як помилкове посилання як на спосіб заволодіння ОСОБА_4 чужим майном «привласнення» та «розтрату» грошових коштів зазначених громадян.

В решті вирок суду залишити без змін.

Головуючий

Судді