справа № 201/3069/16-к
провадження № 1-кс/201/1847/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі скаржника ОСОБА_3

та прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області стосовно невнесення відомостей до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 01 березня 2016 року надійшла вищевказана скарга, в обґрунтування якої скаржник зазначив, що ним, начебто, ще 04 серпня 2015 року до Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області було подано заяву про вчинення злочину в порядку ст. 214 КПК України (стосовно конкретного громадянина), але її заява до ЄРДР внесена не була, що заявник вважає неправомірним. Відмова в прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Заявник звернувся до суду зі скаргою і просив визнати таку бездіяльність слідчого, ВП протиправною і зобов`язати відповідну особу цього ВП внести до ЄРДР відомості заяви про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні заявник просив вимоги скарги задовольнити, визнати бездіяльність протиправною та зобов`язати вказану відповідну особу вчинити відповідні дії, задовольнивши скаргу в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, вважаючи їх необґрунтованими, підтримав відповідь заявнику і просив в задоволенні вимог скарг відмовити.

Вислухавши пояснення заявника і прокурора, з`ясувавши позицію і думку сторін, дослідивши і оцінивши скаргу, матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , з її слів, 04 серпня 2015 року звернулася до Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області було подано заяву про вчинення злочину по ч. 1 ст. 190 КК України в порядку ст. 214 КПК України (стосовно конкретного громадянина), але її заява до ЄРДР внесена не була, що заявник вважає неправомірним. Як вбачається зі змісту цієї скарги, скаржник просить суд зобов`язати Жовтневий ВП внести вказані дані до ЄРДР і розпочати досудове розслідування.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

З фактичних обставин справи витікає, що скаржник начебто звернувся 04 серпня 2015 року до вказаного ВП з письмовою завою, повідомленням про злочин, але такої заяви суду не надав, іншої заяви немає, на вказану заяву відповіді чи витягу з реєстру не надано в судове засідання, питання порушене про цивільно-правові відносини заявника з іншим громадянином, на що заявнику раніше надана відповідь і роз`яснення, належних доказів належного звернення заявника про вказаний злочин суду не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що підстав вносити відомості до ЄРДР немає на підставі цієї скарги. В тому провадженні, про яке говорить заявник і що можливо є в провадженні цього чи іншого слідчого, дії проводяться, надаються відповіді, заявник фактично їх оскаржує до суду, виносяться ухвали судом, тобто бездіяльність тут відсутня. Крім того, заявником пропущено встановлений законом строк для звернення з такою скаргою до суду і доказів його пропуску з поважних причин, про його поновлення суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що заява скаржника у даній справі не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину, про наявність усіх необхідних ознак злочину, а зводиться до незгоди скаржника з діями слідчого і прокурора у конкретній справі і його суб`єктивної оцінки вказаних дій.

Всебічне дослідження обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що скарга не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника на скарзі, оскільки вона спростовується вищенаведеним і ніякими об`єктивними належними документами чи доказами не підтверджується.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для внесення відповідною особою цих даних до ЄРДР в даному випадку, що є підставою для відмови в задоволенні скарги по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 214, 303-307 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області стосовно невнесення відомостей до ЄРДР - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1