Справа № 133/563/15-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/143/21/2016, що зареєстроване в ЄРДР 06.01.2015р. за № 0000011 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Глухівці Козятинського району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта вища, не працюючої, розлученої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України,-

В с т а н о в и в :
4 січня 2016 року до Погребищенського районного суду надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.191 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування було дотримано всіх вимог діючого КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

Обвинувачена ОСОБА_4 просила повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам закону, вказуючи, що відповідальність за ч.1 ст.191 КК України передбачена за двома формами вчинення кримінального правопорушення: привласнення чи розтрата чужого майна. Тобто кожна форма вчинення злочину передбачає окремий, самостійний склад злочину, який потребує доказування та викладення обставин.

Кримінальна відповідальність за формою злочину «привласнення» згідно з ч.1 ст.191 КК України може настати у випадку незаконного безоплатного привласнення майна, ввіреного особі на законній підставі та має матеріальні наслідки. А тому, шкода, заподіяна злочинними діями, має грошовий вимір.

Проведеною ревізією, на яку посилається прокурор в обвинувальному акті, встановлено факт недостачі товарно-матеріальних цінностей на суму 9456,38 грн. і при цьому даний акт не зазначає залишок таких цінностей та суми, що повинно відповідати бухгалтерській звітності МСТ «Козятинське», так як немає акту проведеної інвентаризаційної ревізії по ТПП «Комсомольське».

Відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та «Положення про проведення ревізії» від 30.07.2014р. в основу обвинувального акту та проведеної ревізії не покладено відповідність залишків на бухгалтерських рахунках «Товари на складах», «Товари в роздрібній торгівлі», що рахуються в звітах матеріально-відповідальної особи та оформлення звіту з відповідним актом по звірці кількісно-сумового обліку в бухгалтерії. Тому даний злочин не набув самостійної оцінки і таке діяння, як «присвоєння», не може бути кримінально-каранним із-за відсутності документальних доказів, що повинно відповідати вимогам ст. ст. 98, 94, 99 КПК України.

Для встановлення реальних збитків іншої форми кримінального правопорушення «як розтрата» товарно-матеріальних цінностей, потрібно виходити з положень ч.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009р., які визначають, що розмір майна, яким заволоділа особа та безоплатно передала іншим особам, визначається за закупівельними цінами, що існували на момент вчинення злочину.

Обвинувальний акт не відображає ціноутворення товарно-матеріальних цінностей, а тому розтрата такого майна в грошовому еквіваленті опреділена із суттєвими похибками, що не відповідає Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. та порушує норми п.3 ч.1 ст.91 КПК України розмір і вид шкоди. А тому акт проведеної ревізії не може бути доказом і відповідно до ч.1 ст.87 КПК України є недопустимим, так як порушує право на свободи обвинуваченої особи.

Суд, вислухавши сторони, ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами, вважає необхідним повернути обвинувальний акт для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 п.5 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, проте в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 не конкретно та суперечливо викладені обставини, які були встановлені слідчим за результатами досудового розслідування.

Так, ОСОБА_4 інкримінується привласнення майна, однак не розписано в який спосіб вона заволоділа цим майном. Обвинувальний акт містить незрозуміле та неконкретизоване обвинувачення, оскільки не зазначено коли саме та які суми грошових коштів було привласнено чи розтрачено обвинуваченою в період з 12.08.2014р. по 29.12.2014р.

Таким чином, обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а обвинувачення є неконкретним.

Вищевикладене свідчить про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, що, унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, а тому обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків обвинувального акту.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.291, 314 КПК України, суд -

У х в а л и в :
Обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000011 від 06.01.2015року за обвинуваченням ОСОБА_4 повернути прокурору Козятинської міжрайонної прокуратури для усунення вказаних в ухвалі недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність із вимогами діючого КПК України протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя