Справа № 446/284/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що в провадженні Кам`янко-Бузького ВП перебуває кримінальне провадження за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, ухвалою слідчого судді від 09.02.2016р. задоволено клопотання слідчого про проведення обшуку. 11.02.2016р. в межах даного кримінального провадження та на підставі цієї ухвали було проведено обшук в квартирі АДРЕСА_1 та господарстві АДРЕСА_2 в ході якого слідчим вилучено документи ФОП ОСОБА_5 , які містять інформацію про зв`язок, абонентів, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, та частини електронних інформаційних систем та які, на переконання скаржника є тимчасово вилученим майном. Зазначає, що 16.02.2016р. він звернувся до прокуратури з клопотанням про повернення тимчасово вилучених речей, а саме в частині електронних інформаційних систем, зокрема сервера, однак до дня звернення до суду відповіді не отримав і речей не повернуто.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи своєї скарги та зазначив, що вилучене майно є тимчасово вилученим майном в розумінні КПК України, а тому повинно бути або арештованим на наступний день, або повернутим. Додатково вказав, що вилучені речі частково належать самому ОСОБА_5 , а частина ДП НТЦ "УАРНет", однак довести на підставі будь-яких доказів приналежність конкретного майна ОСОБА_5 не зиіг, так як на даний час існує господарський спір між цими особами.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення такої скарги та повідомив суду, що дійсно до нього надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який просив повернути вилучене майно, однак йому було відмовлено на підставі відповідної постанови прокурора. Також вказав, що таке майно не є тимчасово вилученим, так як воно вилучалось на підставі ухвали слідчого судді. Додатково вказав, що у прокуратури є лист ДП НТЦ "УАРНет" відповідно до якого останні не заперечують проти залишення такого майна у слідчого.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши додані до скарги матеріали, суд дійшов до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09.02.2016р. надано дозвіл на обшук: квартири АДРЕСА_3 ; господарства АДРЕСА_2 ; квартири АДРЕСА_1 з метою відшукування документації щодо обліку абонентів, списків осіб, договорів та технологічного обладнання надання послуг мережі Інтернет.
Відповідно до Протоколів обшуку від 11.02.2016р. у вказаних в ухвалі приміщеннях вилучено ряд майна та документів, які в ньому описані.
16 лютого 2016 року до Радехівської місцевої прокуратури Львівської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в якому він просить повідомити його чи звертався прокурор з клопотанням до слідчого судді про арешт вилученого майна, а у випадку не звернення винести постанову про повернення ОСОБА_5 тимчасово вилученого майна.
Постановою Радехівської місцевої прокуратури Львівської області від 18 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 щодо повернення тимчасово вилученого майна, оскільки такі не вважаються тимчасово вилученими майном та визнані речовими доказами по кримінальному провадженні.
Оцінюючи доводи скарги адвоката суд вважає, що такі не дають підстав для задоволення його скарги з огляду на наступні мотиви та положення закону.
Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Отже, тимчасово вилученим майном вважається таке майно, яке вилучено з володіння певної особи без прямого дозволу на його відшукування в ухвалі про обшук, а також те, яке вилучене законом з обігу. Відповідно майно, яке вилучено згідно переліку того, що прямо зазначено в ухвалі на обшук не є тимчасово вилученим майном.
Аналіз вилученого майна, яке зазначено у протоколах обшуку від 11.02.2016р. не дає підстав для висновку, що дозвіл на таке майно не було надано в ухвалі слідчого судді, а тому, посилання адвоката на норми КПК України, які регламентують порядок арешту та/чи повернення тимчасово вилученого майна є безпідставним. Відтак і безпідставним є посилання його на обов`язок арешту такого майна, а у випадку не здійснення такого його повернення особі, в якої воно було вилучено.
Також суд відзначає, що адвокат у своїх поясненнях зазначає, що вилучене майно частково належить його довірителю, а частково ДП НТЦ "УАРНет", однак жодних доказів розмежування такого майна між цими суб`єктами, яке влучено відповідно до протоколів обшуку, не надає. Разом з тим, листом від 09.02.2016р. №85-2 директор ДП НТЦ "УАРНет" повідомив слідчого СВ Кам`янка-Бузького ВП про те, що вони не заперечують проти вилучення їх телекомунікаційного обладнання.
Така обставина свідчить про неможливість визначення судом того майна, яке належить самому ОСОБА_5 , а тому і неможливо вирішити питання про повернення конкретно визначеного майна ОСОБА_5 ,
Крім того, при винесенні даної ухвали суд відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 свого Листа №1640/0/4-12 від 09.11.2012р. "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування", у статті 303 КПК визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК. Враховуючи те, що згідно зі ст. 169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, на підставі постанови прокурора, бездіяльність може полягати у невинесенні такої постанови за відсутності підстав для вилучення майна.
Судом встановлено, що Постановою прокурора Радехівської місцевої прокуратури Львівської області від 18.02.2016р. відмовлено у поверненні вилученого майна, а відтак відсутня бездіяльність прокурора у невинесенні постанови.
Таким чином, суд керуючись повноваженнями слідчого судді при вирішенні скарг на бездіяльність прокурора, які визначені ч. 2 ст. 307 КПК України дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 376 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1