Справа № 459/475/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
скаржниці ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в м. Червонограді скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Червоноградського відділення національної поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження ,

В судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала. Суду пояснила, що в 2015 році ОСОБА_6 почав вимагати в її чоловіка борг, крім того ОСОБА_6 шахрайським способом заволодів ? частиною її магазину, так як погрожував тим, що не дасть її сім`ї спокійно жити, забере квартиру і майно, викине їх на вулицю, просто вивезе їх до лісу. До цього часу вона не зверталася в правоохоронні органи. ОСОБА_6 не зменшив суму боргу її чоловіка на вартість частки магазину. У них з ОСОБА_6 була домовленість про те, що вона переписує на нього магазин, а той списує борг її чоловіка на суму 200 тисяч доларів США. Просить постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечили.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до слідуючого.
В заяві ОСОБА_4 вказала, що на початку травня 2013 року ОСОБА_6 приїхав до неї на роботу з метою вирішення фінансового конфлікту, що виник між ним та її чоловіком. В ході розмови ОСОБА_6 показував невідому їй розписку про отримання грошових коштів ОСОБА_7 . Відповідно до цієї заяви, ОСОБА_6 , діючи шляхом обману, з метою заволодіти чужим майном, під приводом списання боргу чоловіка, переконав ОСОБА_4 укласти із ним договір дарування ? нежитлового приміщення, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час досудового слідства, в ході допиту в якості свідка ОСОБА_6 той вказав, що договір дарування ? нежитлового приміщення, належного ОСОБА_4 був укладений із волі останньої і жодного тиску чи обману до неї він не застосовував. На підтвердження цього він пояснив, що вказаний правочин було укладено в присутності приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу ОСОБА_8 .
При одночасному допиті двох і більше осіб, проведеному між потерпілою ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_6 було встановлено, що дійсно укладення договору дарування між ними було укладено в присутності приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , проте при цьому не було складено будь-яких письмових зобов`язань, про списання боргових зобов`язань ОСОБА_7 перед ОСОБА_6 .
Під час допиту в якості свідка ОСОБА_7 було встановлено, що в травні 2013 року в його присутності, його дружина ОСОБА_4 уклала договір дарування, який був посвідчений нотаріально, на підставі якого та подарувала у власність ОСОБА_6 ? нежитлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . З його слів, за дане приміщення обдарований повинен був відмовитися від будь-яких претензій майнового характеру до нього, проте про дану умову прописано в угоди чи у будь-якому іншому документі не було.
Крім того, ОСОБА_7 було написано заяву про дозвіл на дарування майна спільно нажатого ними у стані зареєстрованого шлюбу, яка була долучена нотаріусом до матеріалів договору дарування укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 190 КК України є заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).
Так як слідчим в ході проведення досудового розслідування було встановлено факт добровільного укладення договору дарування між скаржницею та ОСОБА_6 , те, що останній заволодів майном скаржниці шляхом обману чи зловживанням довірою не встановлено, то слідчий прийшов до обґрунтованого висновку, що між сторонами існують цивільно-правові відносини.
Враховуючи наведене, вважаю скаргу необґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 303,304, 307, 376 КПК України,
В скарзі відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області на протязі 5 днів з часу проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1