Справа № 526/397/16-к

Провадження № 1-кп/526/51/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду вмісті Гадячі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000766 від 28.09.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

громадянина України, освіта середня спеціальна,

розлученого, не працюючого, раніше судимого

Гадяцьким районним судом 02.09.2015 року за ст.ст.336,

75,76 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим

строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, -

в с т а н о в и в :

27 вересня 2015 року близько 17 -30 год. ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, у будинку АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин вчинив сварку із ОСОБА_6 , з якою на той час перебував у фактичних сімейних стосунках. В ході сварки ОСОБА_4 тягав потерпілу за волосся, здавлював руками горло та висловлював в її адресу погрози. Після того, як потерпіла вийшла з будинку ОСОБА_4 взяв телевізор марки «Daewoo» , мотивуючи тим, що вона винна йому 2000 грн. і пішов з господарства. Потерпіла ОСОБА_6 та її мати ОСОБА_7 з метою повернути телевізор пішли за ОСОБА_4 . Знаходячись біля паркану за межами вищезазначеного господарства , ОСОБА_4 , продовжуючи свої неправомірні дії, схопив потерпілу за волосся, звалив з ніг та почав тягти її по землі з щебеневим покриттям. В цей час прибув батько потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 і коли намагався припинити протиправні дії ОСОБА_4 , останній умисно кулаком правої руки наніс йому один удар по обличчю в область лівого ока, від якого той впав на землю, після чого ОСОБА_4 сів на нього зверху, схопивши рукою за одяг в області шиї, наніс потерпілому ще удар кулаком в обличчя. Вищезазначені дії ОСОБА_4 були припинені водієм, особу якого не було встановлено досудовим слідством, який в той час на автомобілі проїжджав поблизу вищезазначеного господарства. Протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 - потерпілій ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді саден нижніх кінцівок , які згідно висновку судово-медичної експертизи №217 від 07.10.2015 року , кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, потерпілому ОСОБА_5 - тілесні ушкодження у вигляді крововиливів голови та шиї, садна голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи №213 від 01.10.2015 року , кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Свою вину за обставинами встановленими в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Відповідно до ст.63 Конституції України відмовився від дачі показань. Також зазначив, що умислу на порушення громадського порядку не мав.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у спричиненні потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень підтверджується наступними доказами перевіреними в судовому засіданні, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_4 вони з квітня по вересень 2015 року перебували у фактичних сімейних відносинах і проживали у будинку її батьків по АДРЕСА_2 . 27.09.2015 року близько 17 год. ОСОБА_4 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та вчинив сварку , під час якої тягав її за волосся, здавлював руками горло, висловлював погрози. Після того як вона вийшла з будинку, він схопив телевізор, мотивуючи тим, що вона винна йому 2000 грн. і пішов з господарства. Вона разом із своєю матір`ю ОСОБА_7 пішли за ним, щоб забрати телевізор. Наздогнавши ОСОБА_4 на вулиці, почали вимагати , щоб він повернув телевізор, на що він кинув його об паркан , схватив її за волосся , звалив з ніг та протягнув по землі з щебеневим покриттям, в результаті чого вона отримала садна на ногах. Потім прийшов її батько ОСОБА_5 та намагався захистити її, на що ОСОБА_4 вдарив його кулаком в обличчя від чого той упав на спину, а обвинувачений сів на нього зверху і продовжив наносити удари руками. В цей час по дорозі проїжджав автомобіль і водій зупинившись, підбіг до них та відтягнув ОСОБА_4 від її батька. Після цього вони викликали міліцію. Також потерпіла зазначила, що на час вищезазначених подій вона була вагітна і за весь час спільного проживання ОСОБА_4 неодноразово вчиняв сварки та наносив їй побої.

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 27.09.2015 року йому зателефонувала дружина і повідомила , що співмешканець їх дочки ОСОБА_4 вчинив сварку. Прибувши через 15 хв. він побачив як на вулиці біля їх будинку ОСОБА_4 тягав за волосся його дочку. Намагаючись припинити дії ОСОБА_4 він підійшов до них і в цей час обвинувачений наніс йому удар кулаком в область лівого ока, від чого він впав на землю, а ОСОБА_4 сівши на нього зверху , схопив за одяг в області шиї і наніс ще удар в обличчя . Вказані дії ОСОБА_4 припинив випадковий водій, який на автомобілі проїжджав мимо них.

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що потерпіла ОСОБА_6 є її дочкою, а потерпілий ОСОБА_5 її чоловіком. Обвинувачений ОСОБА_4 був співмешканцем її дочки і вони проживали у їх господарстві. У вересні 2015 року , точної дати вона вже не пам`ятає, ОСОБА_4 прийшов додому у нетверезому стані і вчинив сварку з її дочкою. Потім ОСОБА_4 , взявши телевізор пішов з господарства. Вийшовши з дочкою за ним на вулицю, вони почали вимагати щоб він повернув телевізор, на що ОСОБА_4 кинув телевізор об паркан та схопив дочку за волосся і почав її тягати по землі. Вона зателефонувала до чоловіка, і коли той прийшов і намагався захистити дочку, ОСОБА_4 почав наносити побої йому. В той час, коли вона намагалася зупинити бійку і відтягнути ОСОБА_4 від чоловіка, невідомий чоловік , який проїжджав на автомобілі, зупинився біля них та припинив дії ОСОБА_4

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що є вуличним головою. 27.09.2015 року у другій половині дня , точного часу зазначити не може, він на велосипеді проїжджав поблизу господарства Півнів і бачив, як на узбіччі дороги лежав телевізор та стояли ОСОБА_4 і мати потерпілої ОСОБА_7 та голосно розмовляли між собою. Особисто він не бачив будь-яких дій , які б порушували громадський порядок.

- заявами потерпілих ОСОБА_6 від 28.09.2015 року та ОСОБА_5 від 29.09.2015 року до Гадяцького РВ, де вони просили притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який на грунті особистих неприязних відносин заподіяв їм тілесні ушкодження 27.09.2015 року за місцем їх проживання;

- згідно протоколу огляду місця події від 13.10.2015 року та фототаблицею до нього, будь- яких наслідків хуліганських дій не було виявлено, а було оглянуто місце де ОСОБА_4 зі слів потерпілих спричинив їм тілесні ушкодження;

- висновком судово-медичної експертизи № 213 від 01.10.2015 р., згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів голови та шиї, садна голови, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки людини стиснуті в кулаки, ноги у взутті, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові слідчого і в своїй сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень виключається їх утворення при одноразовому падінні на тверду горизонтальну поверхню;

- висновком судово-медичної експертизи № 217 від 07.10.2015 р., згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден нижніх кінцівок , які могли утворитися при одноразовому падінні на тверду горизонтальну поверхню, можливо в час та при обставинах вказаних у постанові слідчого і в своїй сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2016 р., фототаблицею та відеозаписом до нього за участю ОСОБА_4 , з якого вбачається, що обвинувачений добровільно розповів про причину виникнення конфлікту між ним та потерпілими та показав механізм заподіяння їм тілесних ушкоджень;

- довідкою Гадяцької ЦРЛ № 01-08/2025 від 02.10.2015 року згідно якої потерпіла ОСОБА_6 29.09.2015 року зверталась за медичною допомогою до приймального відділення лікарні і мала вагітність 18 тижнів;

- висновком Гадяцької ЦРЛ №168 від 27.09.2015 року , згідно якого підтверджено що ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння;

Зазначені вищевказані докази сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний із зазначених доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності, - достатніми та взаємопов`язаними для прийняття процесуального рішення.

Протокол слідчого експерименту проведений з участю потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з фототаблицями суд визнає недопустимим доказом , оскільки він отриманий з порушенням порядку встановленого ст. 240 КПК України , а тому відповідно до ст.86 КПК України є недопустимим доказом і не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Заслухавши всі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.296 КК України, а саме у вчиненні ним грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка полягала в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та пошкодженням їх майна - не доведене, а його дії підлягають перекваліфікації на ч.1 ст.125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Стороною обвинувачення не надано доказів наявності умислу у обвинуваченого на порушення громадського порядку.

В ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений та потерпілі проживали однією сім`єю та в одному господарстві і конфлікт між обвинуваченим і потерпілими виник на ґрунті особистих неприязних відносин, пов`язаних із їх сімейними стосунками та спільним побутом, тому суд не може сприйняти, це як хуліганський мотив.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року « Про судову практику у справах про хуліганство» п.4 суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин вчинення ним кримінально карних дій. Дії, що супроводжуються погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винними щодо членів сім`ї , родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи.

Суд приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 не вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.1 ст. 296 КК України, як хуліганство та підлягають перекваліфікації на ч.1 ст. 125 КК України виходячи з наступних обґрунтувань.

Критеріями, які можуть бути покладені в основу відмежування хуліганства від інших злочинів, є спрямованість умислу, мотиви, цілі винного та обставини вчинення ним кримінально караних дій.

Як хуліганство, дії, що супроводжувалися заподіянням тілесних ушкоджень, кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України , як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілим .

Також, суд вважає за необхідне виключити із обвинувачення ОСОБА_4 таку обтяжуючу покарання обставину, як рецидив злочинів, оскільки вона не знайшла підтвердження в суді.

Вирішуючи питання про призначення покарання, судом враховується характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого , обставини , що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною , що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання посередньо, не працює, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання , приходить до переконання про необхідність застосування до обвинуваченого покарання за вчинений ним злочин у виді громадських робіт та призначення остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України, оскільки останній вчинив новий злочин під час іспитового терміну за попереднім вироком Гадяцького районного суду від 02.09.2015 року.

Прокурор , просив до набрання вироком чинності обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Суд, з метою забезпечення виконання вироку суду , вважає за необхідне обрати обвинуваченому до набрання вироком чинності запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, у виді громадських робіт , що відповідно до ст.72 КК України відповідає 25 дням позбавлення волі повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Гадяцького районного суду від 02.09.2015 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 25 днів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду .

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання, тобто з 29.06.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення по цій справі у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 29.06.2016 року до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ : телевізор марки «Daewoo» , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому як власнику.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1