Справа180/1035/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Марганець кримінальне провадження №0000183, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, дітей не має, з вищою освітою, не працює, інвалід третьої групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

обвинувачується за ч.1 ст.263 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
10.03.2016 року у невстановлений час, перебуваючи у приміщенні комплексу «Манго», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Радянська, будинок 13-А, ОСОБА_3 зустрівся зі знайомим йому чоловіком на ім`я ОСОБА_6 , та на його прохання передав йому в тимчасове користування автомобіль Шкода Октавія А5, державний номерний знак НОМЕР_1 з умовою повернення вказаного автомобіля 11.03.2016 року на стоянку поблизу кафе «Манго» і залишення ключів від автомобіля у охоронця стоянки.

11.03.2016 року після повернення йому автомобіля Шкода Октавія А5, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 виявив у вказаному автомобілі дві наступальні гранати типу РГД-5 з запалами УЗРМГ до них, реактивну протитанкову гранату типу РГД-22, самозарядний пістолет, зібраний саморобним способом, з основних частин ПМ та 8 патронів калібру 9 мм, і, реалізуючи умисел на незаконне зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, залишив вказані предмети в салоні автомобіля, а сам автомобіль залишив на стоянці вищевказаного комплексу «Манго».

В ході обшуку 12.03.2016 року у період часу з 10-30 години до 13-00 години, у автомобілі Шкода Октавія А5, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився поблизу будинку 13-А по вул.Радянській в м.Марганець і перебував під керування ОСОБА_3 , співробітниками ГУНП в Дніпропетровській області та працівниками УСБУ в Дніпропетровській області, було виявлено та вилучено пістолет з маркувальними позначеннями НОМЕР_2 (на затворі) та НОМЕР_3 (на рамці), який відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 08/3.1./3.4.-132 від 12.03.2016 року є бойовою нарізною вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом, зібраним саморобним способом з основних частин (затвора з ударником, викидачем та запобіжником 9 мм пістолета НОМЕР_4 , рамки з спусковою скобою, ударно-спусковим механізмом та затворною затримкою 9 мм пістолета ПМ НОМЕР_3 , 1977 року виготовлення, та рукоятки пістолета ПМ), придатний до проведення пострілів 9 мм пістолетними патронами до пістолету ПМ; 8 патронів, які відповідно до судово-балістичної експертизи № 08/3.1./3.4.-132 від 12.03.2016 року є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 9 мм пістолетними патронами до пістолету ПМ; дві гранати, які відповідно до висновку експерта від 31.05.2016 року № 28/5.2-112 є двома спорядженими корпусами ручних осколкових наступальних гранат РГД-5, що відносяться до категорії вибухових речовин; два запали до гранат типу УЗРГМ, що відносяться до категорії боєприпасів, та предмет, який відповідно до висновку експерта від 31.05.2016 року № 28/5.2-112 є реактивною протитанковою гранатою типу РПГ-22 і відноситься до категорії боєприпасів.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.
10 червня 2016 року між прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000183, та підозрюваним ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України. Підозрюваний ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, і зобов`язався співпрацювати з правоохоронними органами. Також, сторонами досягнуто домовленостей щодо узгодженого покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, з покладенням на нього передбачених ст.76 КК України обов`язків повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які зрозумілі обвинуваченому, та які передбачені ст.ст.473, 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені слідством. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просил угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 10 червня 2016 року, укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 , та призначити узгоджену в ній міру покарання.
Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджену міру покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Вирішуючі питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості та її відповідності вимогам КПК України, суд бере до уваги, що згідно ст.12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_3 , відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним інтересам.

Суд пересвідчився, що укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 угода про визнання винуватості від 10 червня 2016 року є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Також, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується виключно позитивно, на обліку у лікіря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, визнає свою вину в інкримінованому йому злочині, а тому вважає, що взяті ним на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 10 червня 2016 року між прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 .

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до постанов про визнання речових доказів від 29 травня 2016 року та від 08 червня 2016 року пістолет «ПМ» з маркувальними позначеннями НОМЕР_2 (на затворі) та НОМЕР_3 (на рамці) зібраний саморобним способом, магазин (пакет № 2182974), патрони калібром 9 мм в кількості 5 шт., кінцевий залишок патронів калібру 9 мм в кількості 3 шт. (сейф пакет № 2779836), 2 запали типу УЗРГМ (сейф пакет № 2369076), споряджені корпуси ручних осколкових наступальних гранат РГД-5 в кількості 2 шт (сейф пакет № 2369077), реактивну протитанкову гранату типу РГД-22 (сейф пакет № 3073555) визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України,

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на проведення судово-балістичної експертизи № 08/3.1/3.2-132 від 12.03.2016 року та вибухово-технічної експертизи № 28/5.2-112 від 31.05.2016 року становлять 1055,52 грн., які слід стягнути із засудженого на користь держави.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2016 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто у сумі 110 240 гривень, яка внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області 16 березня 2016 року.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді застави, після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю з держбюджету грошові кошти в розмірі 110 240 гривень.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 червня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000183, укладену між прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді застави. Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок, внесену 16 березня 2016 року за квитанцією № 0.0.521361583.2 у ПриватБанк, на депозитний рахунок № 7442 територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, в ГУДКСУ м.Київ, МФО 820172, повернути заставодавцю ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 1055 (одна тисяча п`ятьдесят п`ять) гривень 52 копійки.

Речові докази по справі:

- пістолет «ПМ» з маркувальними позначеннями НОМЕР_2 (на затворі) та НОМЕР_3 (на рамці) зібраний саморобним способом, та магазин (пакет № 2182974), патрони калібром 9 мм в кількості 5 шт., кінцевий залишок патронів калібру 9 мм в кількості 3 шт. (сейф пакет № 2779836), 2 запали типу УЗРГМ (сейф пакет № 2369076), споряджені корпуси ручних осколкових наступальних гранат РГД-5 в кількості 2 шт (сейф пакет № 2369077), реактивну протитанкову гранату типу РГД-22 (сейф пакет № 3073555), передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1