У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання за участю прокурора захисника засудженої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000063 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 04 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 вересня 2015 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянку України, не судиму,
засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Ухвалено стягнути із засудженої ОСОБА_7 суму процесуальних витрат.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04 грудня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винною у тому, що вона за обставин, викладених у вироку, близько 16.30 год. 30 січня 2015 року на АДРЕСА_1 на грунті раптово виниклих неприязних відносин під час сварки зі своїм чоловіком ОСОБА_8 завдала по голові останнього, котрий лежав на животі, численних ударів металевою сокирою, заподіявши йому тяжких тілесних ушкоджень, унаслідок яких настала смерть потерпілого.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, порушує питання про скасування судових рішень та про призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Зазначає, що місцевий суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання, активне сприяння розкриттю злочину і призначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Стверджує, що ухвала апеляційного суду є невмотивованою.
В запереченнях на касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, засуджена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_6 просять залишити судові рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, засудженої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволеннюна таких підставах.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та кваліфікація її дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Посилання прокурора на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої є необґрунтованими.
Так, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Статтею 69 вказаного Кодексу передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, конкретні обставини провадження, особу винної, яка посередньо характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, думку потерпілої, котра просила не позбавляти ОСОБА_7 волі, обставини, які пом`якшують покарання, визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого злочином збитку, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу.
Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження вчинення нею нових злочинів. Отже, вимог статей 50, 65 КК України дотримано.
Не знайшли свого підтвердження під час вивчення матеріалів провадження й доводи прокурора про безпідставність урахування судом такої пом`якшуючої покарання обставини, як активне сприяння розкриттю злочину. Так, під час досудового розслідування ОСОБА_7 добровільно надавала свідчення цим органам та суду, розповідала їм про невідомі раніше обставини.
Твердження прокурора про те, що суд апеляційної інстанції належним чином не мотивував своєї ухвали, є безпідставними.
Розглянувши за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження місцевим судом, та потерпілої ОСОБА_9 матеріали провадження й детально їх вивчивши, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про правильність призначеного ОСОБА_7 покарання, а також звернув увагу на докази, які спростовують доводи, викладені в апеляційних скаргах.
Оскільки в касаційній скарзі прокурора не наведено переконливих доводів на обґрунтування явної невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженої ОСОБА_7 , скарга задоволенню не підлягає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування судових рішень, у провадженні не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 04 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3