АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 617/1177/16-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1416/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 170 КПК України (арешт майна)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Вовчанського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вовчанського районного суду Харківської області від 19 серпня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Вовчанського районного суду Харківської області від 19 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Вовчанського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0000758 від 13 липня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, про арешт майна.

Як зазначено в ухвалі, 18 серпня 2016 року старший слідчий Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0000758 від 13 липня 2016 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене із прокурором Вовчанського відділу Чугуївської місцевої прокуратури, про арешт майна. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у процесі вивчення стану додержання вимог земельного законодавства України під час використання земель запасу та резервного фонду на території Іванівської сільської ради Вовчанського району встановлено факт самовільного зайняття невстановленими особами земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, загальною площею 39,0875 га.

Відомості по вказаному факту 13 липня 2016 року внесені до ЄРДР за №0000758, попередня кваліфікація ч.1 ст.197-1 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що протягом 2016 року невстановлені особи здійснювали самовільне зайняття ділянок державної власності на території Іванівської сільської ради шляхом сіяння сільськогосподарськими культурами ( соняшником).

Слідчий просив накласти арешт на врожай соняшника, що вирощується невстановленими особами поза межами населеного пункту на земельних ділянках державної власності на території Іванівської сільської ради Вовчанського району, площею 39,0875 га, шляхом встановлення заборони будь-яким фізичним та юридичним особам псувати, знищувати, збирати врожай із застосуванням спеціальної сільськогосподарської техніки.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що із клопотання про арешт майна не вбачається, що встановлена особа, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України або яка в силу закону несе цивільну відповідальність.
Не погодившись з постановленим процесуальним рішенням слідчого судді, прокурор Вовчанського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Вовчанського районного суду Харківської області від 19 серпня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого Вовчанського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 за погодженням з процесуальним керівником та накласти арешт на врожай соняшника. Апелянт посилається на наявність підстав для арешту врожаю соняшника на самовільно зайнятих земельних ділянках державної власності на території Іванівської сільської ради, земельні ділянки, площею 39,0875 га засіяні соняшником. Вказує, що зазначене майно є предметом кримінального правопорушення та одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, яке у разі повернення власнику може бути знищено, втрачено або пошкоджено, а тому незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Відмову слідчого судді у задоволенні клопотання слідчого про арешт врожаю соняшника апелянт вважає необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в обґрунтування доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Також ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Предметом кримінального правопорушення, пердбаченого ч.1 ст.197-1 КК України є земельна ділянка як об`єкт права власності. Земельна ділянка - це частина земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки (ст. 79 ЗК).
Посилання старшого слідчого СВ Вовчанського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 в клопотанні про арешт майна та прокурора Вовчанського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в апеляційній скарзі, що врожай зернових культур соняшника являється предметом кримінального правопорушення є необгрунтованим.
Санкція ч.1 ст.197-1 КК України не містить додаткового покарання у вигляді конфіскації врожаю.
Відомостей про наявність цивільного позову у кримінальному провадженні №0000758 немає, слідчим не порушувалося питання щодо накладення арешту на врожай соняшника, саме з метою забезпечення цивільного позову.
Окрім того, прохання слідчого про накладення арешту на врожай соняшника неузгоджується з вимогами ст. 171 КПК України, щодо необхідності зазначення точної кількості та індивідуальних характеристик майна про арешт якого йдеться у клопотанні слідчого.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати обставини, визначені ч.2 ст.173 КПК України.
Ч.1 ст.173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що слідчий суддя достатньо ретельно перевірив доводи, які були викладені в клопотанні слідчого та прийняв мотивовану, обґрунтовану та законну ухвалу, підстав для скасування якої, за доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Вовчанського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Вовчанського районного суду Харківської області від 19 серпня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого Вовчанського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0000758 від 13.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, про арешт майна залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :