ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/4546/15-к
Провадження № 1-кп/636/98/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 000294, внесеному 12 травня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мала Перещепина, Новосанжарського району, Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розведеного, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:
06 серпня 2014 року ОСОБА_4 призваний до Збройних Сил України на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №607/2014 від 21 липня 2014 р., був направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом командира вказаної військової частини № НОМЕР_2 від 06 серпня 2014 р. призначений на посаду кулеметника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак, солдат ОСОБА_4 в порушення вищевказаних норм законодавства України 12 лютого 2015 р. вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишити військову частину польова пошта НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби, приблизно о 08.00 год. 12 лютого 2015р., в порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та до 20.00 год. 10 вересня 2015р. до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України як самовільне залишення місця служби без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого:
- довідки УІАЗ при ГУМВС України в Харківській області, в Полтавській області, ДІАЗ МВС України № 770-23072015/63103 від 27.07.2015р. про наявність судимості ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_4 засуджений 13.11.1995р. Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 81, ст. 44 УК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, на підставі ст. 46-1 УК України з відстрочкою виконання вороку на 2 роки; 26.08.2005 р. Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі п. 4 ст. 74 КК України звільнений від покарання (т. 2 а.с. 64);
- довідки Новосанжарської центральної районної лікарні № 1036 від 22.07.2015 р., згідно якої ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 2 а.с. 46);
- службовою характеристикою ОСОБА_4 , виданої за місцем проходження служби, згідно якої ОСОБА_4 характеризується посередньо (т. 2 а.с. 51);
- характеристикою за місцем мешкання ОСОБА_4 , виданої сільським головою Малоперещепинської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області № 02-21/501 від 21.07.2015 р., згідно якої ОСОБА_4 не працює, схильний до вживання алкоголю, до адміністративної відповідальності не притягувався (т. 2 а.с. 56).
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні місця служби без поважних причин тривалістю понад один місяць, ОСОБА_4 вчинений злочин, передбачений ч. 3 ст. 407 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, а саме: в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби та проживання характеризується задовільно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, відсутність судимості.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання, в судовому засіданні не встановлено.
При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений в силу ст.89 КК України не судимий, його відношення до скоєного злочину, та вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності та відсутність тяжких наслідків, а також враховуючи дані про особу, суд вважає за можливе у даному випадку, призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Цивільний позов не заявлений.
Судових витрат та речових доказів по справі не має.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового слідства не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя