Справа № 333/3912/16-к
Провадження № 1-кп/333/455/16
УХВАЛА
Іменем України
25 серпня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Азовське, Якимівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 30.11.2007 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.27, ч.3 ст.187, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ст.304 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки;
- 17.11.2010 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.152, ч.1 ст.153 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 21.01.2015 року Якимівсьим районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
29.07.2016 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням його у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка обвинуваченого про отримання копій вказаних документів.
04.08.2016 року прокурор під час проведення судового підготовчого засідання просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який провести у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, за участю обвинуваченого та потерпілої. Під час досудового розслідування, на думку прокурора, були дотримані усі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.
Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні також погодилися з позицією прокурора щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду та кола осіб, які будуть приймати участь у судовому провадженні.
Заслухавши думки прокурора, потерпілої та обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо останній не відповідає вимогам КПК України.
Частиною 4 статті 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
Відповідно п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Як зазначається у обвинувальному акті потерпілій ОСОБА_5 завдано майнову шкоду у розмірі 14 500 грн., які в ході досудового розслідування не відшкодовані.
У формулюванні обвинувачення ОСОБА_6 вказано, що своїми діями він завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 17 500 грн.
З реєстру матеріалів досудового розслідування (розділ ІІ, пункт 4) вбачається, що під час досудового розслідування було вилучено та повернуто потерпілій підвіс із золота 585 проби вагою 0,86 грама, який згідно формулювання обвинувачення коштує 1000 гривень. Тобто, навіть враховуючи часткове повернення викраденого майна, майнова шкода, зазначена у обвинувальному акті та при формулюванні обвинувачення, не збігається. Дані щодо вилучення зазначеного підвісу у реєстру матеріалів досудового розслідування відсутні, хоча у реєстрі і мається відповідна графа «Вилучені предмети, документи і місце їх знаходження».
Наявні в обвинувальному акті протиріччя щодо завданої майнової шкоди, повинні були вирішені за допомогою відповідного висновку експерта. Разом із тим, реєстр матеріалів досудового розслідування до даному кримінальному провадженню не містить даних про проведення такої процесуальної дії як залучення експерта у порядку п.6 ч.2 ст.242 КПК України, тобто для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних злочином. Тобто, слідчий під час досудового розслідування не звернувся до експерта із постановою про призначення товарознавчої експертизи стосовно вартості предмету злочину, що входило до його обов`язків, відповідно до вказаної норми КПК України.
Крім того, різниться інформація щодо пред`явлення цивільного позову потерпілою. Так, у обвинувальному акті зазначено, що позов не пред`являвся. Разом із тим, до обвинувального акту додана копія цивільного позову ОСОБА_5 на суму 17 500 грн. Водночас, дата цивільного позову потерпілої вказана «26.05.2016 року», а злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 був скоєний 05.06.2016 року, тобто цивільний позов був пред`явлений раніше, ніж був вчинений злочин.
Також, в обвинувальному акті вказано три різні прізвища обвинуваченого:
- «Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 …»;
- «07.07.2016 року ОСОБА_6 …. повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення…»;
- «По кримінальному провадженню, в порядку ст.ст. 48,52 КПК України підозрюваному ОСОБА_8 захисник не залучався».
Пунктом «а» частини 3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої верховною Радою України 17.07.1997 року, передбачено «що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього».
Згідно цього положення обвинувачений має право отримати більш точні та детальні відомості, аніж це вимагається у пункті 2 статті 5 Конвенції, зокрема, обвинувачений має право бути поінформований не тільки про матеріальні факти, тобто причини обвинувачення, але й про правову кваліфікацію цих фактів, тобто про характер обвинувачення, а також про наявні докази, які стали причиною винесення обвинувачення.
У будь-якому разі повідомлених обвинуваченому деталей повинно бути достатньо для того, щоб він міг підготувати свій захист.
На підставі частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За змістом вимог пунктів а) та b) частини третьої 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року), кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту. Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 р. зазначив, що у контексті підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу.
Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може надати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Керуючись ст.ст. 109, 110, 242, 291, 314, 372 КПК України, суд, -
Повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , за обвинуваченням його у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України прокурору Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області для його належного складання згідно вимог КПК України протягом розумного строку та усунення вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Запорізькій області шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1