Справа №336/18/16-к
пр.1-кп/336/138/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2016 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005544 від 23.12.2015 року, № 0000539 від 03.04.2015 року, які надійшли до суду із обвинувальними актами стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , утримується під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі, раніше засудженого:

-11.05.2006 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування строком на 2 роки;

-25.01.2007 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 4 роки 1 місяць, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком суду від 11.05.2006 року та остаточно призначено у виді позбавлення волі на 4 роки 1 місяць;

-11.05.2011 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування строком на 2 роки 6 місяців;

-21.02.2012 року Суворовським районним судом м.Херсона за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 2 роки 6 місяців;

-05.02.2013 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на 4 роки, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м.Херсона від 21.02.2012 року більш суворим покаранням, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на 4 роки, звільнений умовно-достроково з Оріхівської ВК № 88 Запорізької області 29.05.2014 року, невідбутий строк становить 1 рік 2 місяці 26 днів;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвнувачений ОСОБА_5 03.04.2015 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де тимчасово орендував кімнату, розуміючи, що за його діями не спостерігають сторонні особи, таємно викрав майно, яке належить власниці будинку - ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон Samsung Star Deluxe Duos S 5292, вартістю 1200,00 грн.; цифровий супутниковий приймач Eurosat DVB-3023, вартістю 1500,00 грн., та золоту обручку 585 ґатунку, вагою 2 г вартістю 510,00 грн. за 1 г на суму 1020,00 грн., після чого викрадені речі виніс з будинку, тим самим отримав реальну змогу розпорядись переліченим майном, тобто таємно викрав його.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 23.12.2015 року, приблизно о 13:40 годині, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи біля 4-го під`їзду будинку №19, який розташований по вул. Вороніна в м. Запоріжжі, шляхом ривка рукою вирвав з рук ОСОБА_7 планшет марки «Піксус», білого кольору, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , чим спричинив матеріальний збиток останній на суму 1111,00 гривень. Після чого ОСОБА_5 побіг у бік будинку №6 по вул. Косигіна в м. Запоріжжі, де був затриманий свідком ОСОБА_9 , який викликав співробітників поліції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінують, визнав в повному обсязі, пояснив обставини їх вчинення, не оспорюючи фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у скоєному.

Так, ОСОБА_5 підтвердив, що при викладених у актах обставинах заволодів майном ОСОБА_6 , яке перебувало в її будинку, де він орендував кімнату, а саме: мобільним телефоном, супутниковим приймачем, золотою обручкою, також біля 4-го під`їзду будинку №19, який розташований по вул. Вороніна в м. Запоріжжі, шляхом ривка рукою вирвав з рук ОСОБА_7 білий планшет, після чого побіг у бік зупинки, після того, як дівчина почала звати на допомогу, його розпочав наздоганяти молодий чоловік, тому він викинув планшет, впав, після чого була викликана міліції.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що планшет придбала доньці ОСОБА_7 рік тому, донька зателефонувала їй на роботу, розповіла про події, які відбулися, а саме про те, що в неї біля житлового будинку з рук був вкрадений планшет, наполягає на суворому покаранні. Потерпіла підтвердила, що матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна.

Потерпіла ОСОБА_6 у зв`язку із станом здоров`я та від`їздом за межі міста Запоріжжя згідно з заявою просить розглянути кримінальне провадження за її відсутності, цивільний позов не заявляє, матеріальних претензій не має, просить призначити не суворе покарання.

Оскільки учасники судового процесу не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії (епізод від 03.04.2015 року) суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч.2 ст. 186 КК України (епізод від 23.12.2015 року), як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Цивільні позови не заявлено, матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_8 відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого, матеріальна шкода в розмірі 3720,00 грн. потерпілій ОСОБА_6 не відшкодована.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги позицію потерпілих, ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів та враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість обвинуваченого не знята та не погашена у встановленому законодавством порядку, епізод від 03.04.2015 року вчинений до повного відбуття покарання за попереднім вироком, а саме до спливу строку умовно-дострокового звільнення після відбуття покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 05.02.2013 рокую

Обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.12.2015 року, до затримання не був працевлаштований, на обліку за станом здоров`я не перебуває, має задовільну характеристику з Запорізького слідчого ізолятору, яка міститься в матеріалах справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню та судовому розгляду, встановленню істини в кримінальному провадженні. Обставиною, яка обтяжує покарання, судом визнається рецидив злочинів.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що для виправлення обвинуваченого необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 186 КК України.

Крім того, призначити остаточне покарання необхідно із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, та на підставі ч.5 ст. 71 КК України до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 05.02.2013 року.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, необхідно залишити без змін.

Також, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки у межах цього кримінального провадження до особи було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 25.12.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Фактичне затримання обвинуваченого відбулося 23.12.2015 року.
Речовий доказ планшет марки «Піксус», білого кольору, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , необхідно залишити їй за приналежністю.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-374, 392, 394-395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому наступне покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

-за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.5 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за сукупністю злочинів, за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 05.02.2013 року, та за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) день.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Початок перебігу строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня його фактичного затримання у цьому кримінальному провадженні з 23.12.2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: період з 23.12.2015 року по день набрання вироком чинності.
Речовий доказ планшет марки «Піксус», білого кольору, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , - залишити потерпілій ОСОБА_8 за приналежністю.

Копію вироку учасники судового провадження мають право отримати в суді після його проголошення, потерпілим копію вироку направити після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Суддя ОСОБА_1