Ухвала
іменем україни
01 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 17 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000314,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 січня 2014 року,

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.01.2013 р. Чечельницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн,

засуджено за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судове рішення щодо яких не оскаржується.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 294 грн 20 коп. судових витрат.
Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17 травня 2016 року
зазначений вирок змінено.

Дії ОСОБА_5 перекваліфіковано на ч. 1 ст. 14, ч. 3, ст.27, ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 68 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання за даним вироком, строк його попереднього ув`язнення з 26 серпня 2013 року по 03 вересня 2013 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 визнані винуватими та засуджені за те, що вони, діючи у складі організованої злочинної групи, протягом травня-серпня 2013 року вчинили дії, безпосередньо спрямовані на вчинення нападу на ОСОБА_8 , жителя с. Ярове Шаргородського району Вінницької області, що поєднаний з проникненням у житло та застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, або погрозою застосування такого насильства, здійснивши всі необхідні дії для вчинення закінченого злочину, який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки вчинення злочину було попереджено працівниками міліції.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , не заперечуючи доведеності вини та кваліфікацію дій ОСОБА_5 , посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Зазначає, що суд не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання обставин скоєного, щире каяття, стан здоров`я. Порушує питання про зміну ухвали апеляційного суду та призначення ОСОБА_5 покарання на підставі ч. 1 ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, за яку його засуджено та звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого правопорушення та кваліфікація його дій у касаційному порядку не оспорюються.
Що стосується призначеного ОСОБА_5 покарання, то колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вказані вимоги закону судом дотримані.
Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначенні покарання засудженому ОСОБА_5 суд з достатньою повнотою врахував характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, усі обставини справи, дані про особу засудженого, в тому числі й ті на які посилається захисник, обставини, що пом`якшують покарання позитивно характеризується за місцем проживання, має хворобливий стан здоров`я, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Крім того, апеляційним судом враховано вимоги ч. 2 ст. 68 КК України, та відповідно до вказаної статті правильно призначено міру покарання, яка не перевищує половини максимального строку установленого санкцією ч. 3 ст. 187 КК України та є нижчою від найнижчої межі зазначеного закону.
Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
З врахуванням даних про особу засудженого, тяжкості вчиненого ним злочину колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, як про це зазначено у касаційній скарзі захисника.
Крім того, колегія суддів зазначає, що питання про звільнення від покарання за хворобою може бути вирішено судом в порядку виконання вироку.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 17 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ _____________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3