Справа №560/751/16-к
Провадження №1-кс/560/106/16
У Х В А Л А
17 серпня 2016 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю прокурора: ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області,
В С Т А Н О В И В:
15 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою та просить поновити строк на оскарження відмови слідчого СВ Дубровицького відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 , від 14 липня 2016 року у реєстрації його заяви у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 29 червня 2016 року про вчинення громадянином ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого статтею 190 КК України та зобов`язати слідчого СВ Дубровицького відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 , зареєструвати подану ним заяву від 29 червня 2016 року про вчинення громадянином ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого статтею 190 КК України у Єдиному реєстрі досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Скаргу обґрунтовує тим, що 29 червня 2016 року він звернувся до Дубровицького відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Рівненській області із письмовою заявою про притягнення до кримінальної відповідальності громадянина ОСОБА_5 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого статтею 190 КК України.

06 серпня 2016 року на його поштову адресу надійшов лист за підписом слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , від 14 липня 2016 року, у якому повідомлено про те, що раніше подана скаржником заява від 29.06.2016 року про притягнення до кримінальної відповідальності за статтею 190 КК України ОСОБА_5 , приєднана до матеріалів кримінального провадження № 0000001.

Таким чином, скаржник у своїй заяві від 29.06.2016 року просив Дубровицьке відділення поліції Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області, внести заявлені ним факти до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Однак, з незрозумілих для нього причин, його заява не була внесена до вказаного реєстру, а була приєднана до раніше відкритого кримінального провадження.

На розгляді скарги в суді ОСОБА_3 свою скаргу підтримав та просив її задоволити з зазначених в ній підстав.
Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.
Заслухавши скаржника та прокурора, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя, приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що 29.06.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури із заявою про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 190 КК України та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання його довірою, незаконно заволодів його коштами в сумі близько 42000 грн. Вказані кошти ОСОБА_5 взяв у нього в борг та обіцяв повернути. Однак, не повернув.
Листом слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_4 від 14.07.2016 року, ОСОБА_3 було повідомлено, що його заява від 29.06.2016 року про заволодіння ОСОБА_5 його коштами, розглянута і прийнято рішення про її приєднання до матеріалів кримінального провадження № 0000001 від 01 січня 2016 року. Вищевказане провадження зареєстроване за заявою ОСОБА_3 і на даний час проводиться перевірка по факту невиконання рішення суду ОСОБА_5 про стягнення грошового боргу. Зазначені в заяві факти, невиконання рішення суду, будуть перевірені в ході проведення досудового розслідування та прийнято законне рішення в розумний термін (а.с.6).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до частин 1, 4 та 7 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Відповідно до ч.5 ст.214 КПК України серед інших відомостей, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Згідно з положеннями статті 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад передбаченого Кримінальним кодексом України злочину, тобто наступні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона злочину. Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.
З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 надав ОСОБА_5 в борг 42000,00 грн., які останній мав повернути, проте не повернув, у зв`язку з чим ОСОБА_3 вважає, що в діях ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України.
Відповідно до ст.190 КК України, шахрайством є заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.
Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно потерпілого шляхом обману або зловживання довірою, суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом і корисливим мотивом. Відсутність хоча б одного з елементів складу злочину шахрайства, у тому числі об`єктивної і/або суб`єктивної сторони, означає, що дії особи, поведінка якої оцінюється, не є злочином і можуть свідчити про наявність між потерпілим і правопорушником цивільно-правових відносин.
Обман - повідомлення неправдивих відомостей або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені, з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно.
Зловживання довірою - це вид обману, що полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснований на родинних, службових відносинах, знайомстві, інших цивільно-правових відносинах.
Особливості шахрайства полягають в тому, що потерпілий, будучи введеним в оману або довіряючи обвинуваченому, зовні добровільно передає останньому майно або право на майно, вважаючи що це є правомірним, необхідним або вигідним для нього, або що він зобов`язаний це зробити.
Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності», отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала мету його привласнити, не виконуючи зобов`язання.
Системний аналіз вказаних норм, дає підстави вважати, що заява ОСОБА_3 не містить в собі будь-яких даних, які би вказували на наявність ознак вчинення злочину (кримінального правопорушення) з боку ОСОБА_5 за ст.190 КК України, а вказані обставини позбавляють можливості вважати зазначену заяву повідомленням про злочин (кримінальне правопорушення), оскільки між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникли цивільно-правові відносини, внаслідок укладення договору позики грошових коштів, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Крім того судом встановлено, що на даний час на виконанні у відділі ДВС знаходяться виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 боргу за рішеннями судів за результатами розгляду цивільних справ про стягнення боргу. І саме по невиконанню цих рішень порушене кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 .

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 , слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: підпис
З оригіналом згідно.
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1