Справа № 583/3300/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" жовтня 2016 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000080 від 11.10.2016року по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, призваного на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 29.08.2014 року, робітника підсобника 2 інженерно-будівельного відділення 1 інженерно-будівельного взводу 1 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , на даний час знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , солдата,

за ч. 3 ст. 407 КК України,-
встановив:

Робітник підсобник 2 інженерно-будівельного відділення 1 інженерно-будівельного взводу 1 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проходити військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , без дозволу командування та поважних причин, в період з 04 лютого 2015 року по 01 жовтня 2016 року включно, самовільно залишив місце дислокації польового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який дислокувався за адресою: АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, визнав повністю, викладені в обвинувальному акті обставини не оспорював. Пояснив, що причиною самовільного залишення польового табору військової частини було повідомлення сусіда про те, що його ( ОСОБА_4 ) будинок розбирають. Пояснив, що проживає в будинку один, з моменту мобілізації будинок залишився без нагляду. Приїхавши додому побачив, що в будинку розібрали та винесли металеві речі. За місцем служби він був відсутнім з 04.02. 2015 року по 01.10.2016 року. Мети зовсім ухилитися від військової служби у нього не було. 02.10.2016 року він повернувся в розташування військової частини АДРЕСА_2 , де продовжив проходження військової служби. Конфліктів у нього ( ОСОБА_4 ) з командуванням військової частини не було.

Заслухавши думку учасників судового розгляду: прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , які не оспорюють фактичних обставин справи, встановивши, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції, що діяла станом на 04.02.2015року), тобто самовільне залишення місця служби тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, визнання вини, особу винного, його вік, наявність постійного місця проживання, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позитивну характеристику обвинуваченого за місцем служби, на обліку у псих- та наркодиспансері не перебуває, у період з 26.11.2014р. по 30.12.2014р. приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність шкоди, до кримінальної відповідальності притягується вперше, участь обвинуваченого в бойових діях при проведенні антитерористичної операції на сході країни.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 407 КК України (в редакції, яка діяла станом на 04.02.2015 року) у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України,оскільки на думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили не надходили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України , суд -
ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1