Справа № 159/1270/16-к
Провадження № 1-кп/159/93/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

в складі: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про примирення, що надійшли з Ковельської місцевої прокуратури Волинської області, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 23 січня 2016 року, за ч. 1 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підріжжя Ковельського району, українця, громадянина України, з середньою освітою, інваліда II групи, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , в кінці листопада 2015 року, знаходячись на подвір`ї домогосподарства за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав коляску до мотоцикла «ИЖ Планета-5», вартістю 500 грн, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майнової шкоди на вказану суму.
Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України умисне, таємне викрадення чужого майна.

22.03.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

23 березня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ,в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України, щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, порядку відшкодування заподіяних збитків, щодо узгодженого покарання у виді позбавлення волі з випробувальним терміном на один рік та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в повному обсязі, щиро розкаюється, визнає фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дає згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України. Просить затвердити укладену угоду про примирення від 23 березня 2016 року та призначити узгоджене сторонами покарання. Також він пояснив, що матеріальна та моральна шкода йому відшкодована, тому будь-яких претензій він не має.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Також прокурор просив долучити до обвинувального акту та угоди про примирення матеріали кримінального провадження, які характеризують ОСОБА_6 .
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілому.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної та потерпілої про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили їх погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_6 висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке, враховуючи положення ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що його дії слід кваліфікувати саме за ч. 1 ст. 185 КК України як умисне, таємне викрадення чужого майна.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає повне визнання вини, щире каяття, сприяння слідству.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 в ході судового провадження не встановлено.

Суд, в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної 23.03.2016 року в кримінальному провадженні № 1-КП/159/93/16 (ЄРДР № 0000119) між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_6 підлягає покаранню, яке відповідає санкції частини 1 статті 185 КК України, узгоджене сторонами в угоді про примирення, а саме у виді позбавлення волі строком на один рік з випробувальним терміном строком на один рік.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, ОСОБА_7 , -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 23 березня 2016 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у кримінальному проваджені за № 1-КП/159/93/16 (ЄРДР № 0000119), по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового терміну строком один рік, не вчинить нового злочину і виконає згідно ст. 76 КК України покладені на нього обов`язки: повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1