Ухвала
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 06 липня 2016 року касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2016 року щодо неї,
встановила:
Вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2015 року ОСОБА_4 визнано винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щодо яких судові рішення в касаційному порядку не оскаржуються.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до касаційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати постановленні щодо неї судові рішення, призначити новий розгляд у суд першої інстанції. Вважає, що вирок та ухвала підлягають скасуванню у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення.

Однак касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до пункту четвертого якої касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень.

Зазначаючи про порушення судами певних норм, скаржник має належно обґрунтувати такі свої доводи й вказати які саме норми закону порушено та в чому саме полягають такі порушення. Прохання, висловлене до суду касаційної інстанції, має узгоджуватись із мотивами, з яких скаржник оскаржує судові рішення.

Однак, засудженою ОСОБА_4 вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких, суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Зокрема, скаржниця у скарзі порушує питання про скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду у тому числі й з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства, однак переконливих доводів не наводить. Крім того, у прохальній частині скаржниця просить скасувати ухвалу апеляційного суду, однак у мотивувальній частині не наводить жодних мотивів щодо її не законності.

Разом з тим, касаційна скарга засудженої містить суперечності та неузгодженість, оскільки у своїй скарзі ОСОБА_4 зазначає про те, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України вона не вчиняла однак одночасно і зазначає про те, що призначена їй судом міра покарання є надто суворою, проте у касаційній скарзі засуджена такі свої вимоги жодним чином не мотивує.

Доводи касаційної скарги щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, до касаційної скарги додаються копії оскаржуваних судових рішень, які мають бути завірені належним чином як це передбачено п.п. 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженою наказом № 173 Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року.

Так, долучена засудженою ОСОБА_4 копія ухвали апеляційного суду не завірена належним чином, зокрема не прошнурована нитками, на зворотному боці останнього аркуша не скріплена підписом судді, працівником апарату суду, не засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.
Зазначені у касаційній скарзі недоліки позбавляють колегію суддів можливості прийняти відповідне процесуальне рішення.

Як визначено ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Залишення касаційної скарги без руху або її повернення відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2016 року щодо неї залишити без руху.

Надати скаржнику для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.

Касаційну скаргу повернути скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9