Справа № 380/764/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1159/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 05.10.2016

УХВАЛА
Іменем України
5 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 6 липня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кукільня Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, освіта не повна середня, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , працюючого різноробочим будівельної бригади ПСП «Слобода», раніше судимого 05.03.2011 року Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання до 3 років позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, ОСОБА_7 22.05.2016 року близько 02 години в м. Тетіїв Київської області, переслідуючи мету повторного таємного викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, проник на огороджену та охоронювану територію ТОВ «Агротет», що по вул. Центральній, 173, де умисно, протиправно, повторно вчинив крадіжку не обрізних дерев`яних дубових дощок на загальну суму 1908 грн.; дерев`яних липових брусів на загальну суму 850 грн; мобільного телефону Samsung GT E1200, вартістю 266 грн.; сім-карти оператора «Київстар», вартістю 25 грн.; електрочайника kitchin plus, модель KP А19, вартістю 129 грн. 50 коп. та двох лампочок luxel на 15 W, вартістю 24 грн. 75 коп. кожна на суму 49 грн. 50 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 3852 грн. 50 коп.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи кваліфікацію кримінального правопорушення, вважає вирок незаконним в частині призначеного покарання. Просить вирок суду змінити, звільнивши його від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 3 роки.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є незаконним в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість. Зазначає, що судом не враховано те, що він вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та відшкодував спричинену шкоду.

Обвинувачений належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відповідні розписки в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались сторонами провадження і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.) … призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на суворість призначеного покарання є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону, а саме врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілого, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, також те, що обвинувачений після звільнення в січні 2016 року з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин, працює різноробочим будівельної бригади ПСП «Слобода», його щире каяття, а також відшкодування обвинуваченим завданої шкоди потерпілому ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства України, які б могли бути підставою для скасування вироку, судом не допущено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Тетіївського районного суду Київської області від 6 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Головуючий:
Судді: