Справа № 456/207/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/668/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року колегія cуддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5
розглянувши кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, відносно:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, тимчасово проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.10.2013 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, 70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі 1020 грн.,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 квітня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 квітня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 КК України - 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_6 визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - З (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі. На підставі ч. З ст. 72 КК України призначене ОСОБА_6 вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.10.2013р. покарання у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. виконати самостійно. Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід - особисте зобов`язання змінено на тримання під вартою, взявши останнього під варту із залу суду. Стягнуто із ОСОБА_6 на користь підрозділу «Стрийська дистанція електропостачання» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська
залізниця» завдані матеріальні збитки в розмірі 472 грн., а також стягнуто 2921,01 грн. судових витрат в дохід держави.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_6 14 вересня 2015 року приблизно о 23.00 год., керуючись прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, проник в підвальне приміщення ОСОБА_8 , яке розташоване в приміщені будинку за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належну ОСОБА_8 консервацію різного виду, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1400 грн.
Окрім цього, 09 жовтня 2015 р. приблизно о 20 год. ЗО хв., ОСОБА_6 , керуючись прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом розбиття ліктем руки скла вікна, проник в приміщення пункту обігріву монтерів колії ДТГО «Львівська залізниця» ВП «Стрийська дистанція колії», яке знаходиться за адресою: м. Стрий Львівської області, вул. Вокзальна, 1, звідки повторно таємно викрав належне ВП «Стрийська дистанція колії» майно, а саме: бувшу у вжитку батарею опалення, що не була підключена до тепломережі, вартість якої станом на 09.10.2015р. становила 635 грн., чим заподіяв потерпілій особі матеріальну шкоду на зазначену суму.
Окрім цього, в ніч на 01 січня 2016р. приблизно о 01:00 год. ОСОБА_6 , керуючись прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом розбиття ліктем руки скла фрагменту металевого вікна, проник в гаражне приміщення, яке розташоване на території ВП «Стрийська дистанція електропостачання» РФ «Львівська залізниця», що знаходиться в м. Стрий Львівської області, по вул. Петлюри,3, звідки повторно таємно викрав належне ВП «Стрийська дистанція електропостачання» майно, а саме: бувший у вжитку акумулятор марки: СТ-190 вартістю 2200 грн., який демонтував з трактора МТЗ-82, чим завдав потерпілій особі матеріальну шкоду на зазначену суму.
06 січня 2016 року об 11 год. 47 хв. ОСОБА_6 , реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо №61» ТзОВ «Фоззі-Фул», що знаходиться за адресою: м. Стрий Львівської області, вул. Б.Хмельницького,16, маючи при цьому вільний доступ, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, таємно взяв із стелажів, які знаходилися у торговому залі, одну пляшку текіли марки «8аига ОоШ» обємом 0,7л, закупівельна вартість якої становить 218,54 грн., та упаковку смаженого арахісу марки «Премія» масою 35 грамів, закупівельна вартість якої становить 2,7 грн. Заховавши згадані товари, загальна вартість яких становить 221,24 грн., під куртку, ОСОБА_6 намагався вийти з приміщення магазину. Однак, на виході був зупинений охоронцем, який виявив у нього товари, що обвинувачений намагався викрасти.
На даний вирок обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути вирок та пом`якшити призначене покарання, а також застосувати статтю 69 КК України. Також, просить застосувати до нього ст. 72 КК України, так як перебував під вартою з 06 квітня 2016 року.
В обґрунтування покликається на те. шо покарання потрібно пом`якшити, так як він співпрацював зі слідством, визнав свою вину та має проблеми зі здоров`ям, а саме тромбофлебіт другої степені та варикоз ніг.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого на підтримання апеляційної скарги, виступ прокурора про її безпідставність та залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюється, та на думку колегії суддів є вірною.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання має значення для правильного його призначення, судам необхідно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 за ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та у відповідності до ст. 65 КК України, беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому ж рахунку й за вчинення корисливих злочинів, з врахуванням обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме щире каяття, як пом`якшуючу обставину та рецидив злочинів, як обтяжуючу обставину, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що покарання у межах санкції вказаної статті буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом, може мати місце лише за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого особливо тяжкого, тяжкого злочину або злочину середньої тяжкості з урахуванням особи винного.
Однак, під час судового засідання та в апеляційному провадженні обвинувачений ОСОБА_6 не навів обґрунтованих підстав для призначення більш м`якого покарання, таким чином колегією суддів не встановлено обставин чи даних про особу, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, та з врахуванням мети та мотивів, якими керувався обвинувачений при вчинені злочину, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, не вбачається підстав для застосування ст. 69 КК України не має.
Щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення, то відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо
підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слід зарахувати у строк покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , визначеного вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 квітня 2016 року, строк перебування під вартою з 06 квітня 2016 року по 23 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 квітня 2016 року в частині призначеного покарання залишити без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк перебування під вартою з 06 квітня 2016 року по 23 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4