Справа № 314/4052/16-к
Провадження № 1-в/314/2507/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.07.2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у дистанційному судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

Раніше судимого:

- 04.10.2011 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст. 185 ч.1 КК України до 240 годин громадських робіт;

- 15.08.2012 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.11.2013 року випробування скасовано та направлено для відбуття покарання у міся позбавлення волі строком на 2 роки. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.06.2014 року на підставі ст.6 ЗУ «Про амністію у 2014 р» невідбута частина покарання скорочена наполовину. Звільнений 26.11.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці.

По даній справі засуджений: 25.03.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст.185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.08.2012 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 рік 7 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.03.2016 року на підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25.03.2015 року по 27.04.2015 року .

Початок строку25.03.2015 року Кінець строку: 25.09.2016 року
про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№101), надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 просив суд задовольнити своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, відповідних висновків для себе не зробив.

Представник адміністрації покладається на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Так, при вивченні матеріалів особової справи засудженого встановлено, що останній з 16.05.2015 року відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області №101.

За час відбування покарання характеризується наступним чином за сумлінну повіденку та ставлення до праці не заохочувався, режим відбування покарання не порушував.

Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

З матеріалів справи встановлено, що під час відбування покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№101) засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований у 2015 році лише протягом 1-го місяця, у 2016 році не працював.

Особа засудженого та його поведінка за весь час відбуванння ним покарання у вигляді позбавлення волі у своїй сукупності, не дають підстав вважати, що ОСОБА_5 довів своє виправлення.

Крім того засудженому ОСОБА_5 вже надавалася пільга у вигляді умовно-дострокового звільнення від покарання, та у цей період знову вчинив злочин , що не може свідчити про його виправлення та намагання не вчиняти нові злочини.

За таких обставин на теперішній час суд не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , щодо його умовно-дострокового звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Дата призначення до судового розгляду 04.07.2016 10:20

04.07.2016