АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
02 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
Секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Києва, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , та зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 09 листопада 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.
За вироком суду, ОСОБА_6 26 липня 2015 року о 09.00год., керуючи автомобілем Mercedes Benz державний номер НОМЕР_1 рухаючись по проїзній частині по вул. Братиславська зі сторони станції метро «Чернігівська» в напрямку вул. Ш. Алейхема в м. Києві, в порушення вимог п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху повинні знати та неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути ввічливими; п.2.3 підпункт Б - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.13.1 - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозяться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою при наближенні до перехрестя, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , який стояв перед перехрестям на заборонений сигнал світлофора. В результаті зіткнення, автомобіль «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 вчинив наїзд на автобус «Богдан» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_11 та автомобіль «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_12 , які також стояли перед перехрестям на заборонений сигнал світлофора. В результаті порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_6 , пасажир автомобіля «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_13 отримав ушкодження у вигляді закритої травми правого променево-зап`ясткового суглобу, перелом шиловидного відростка лівої променевої кістки, перелом основи 1 п`ясної кістки із зміщенням уламків, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Таким чином, своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.286 КК України.
Запобіжний захід не обирався.
По справі вирішено питання щодо речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді двох років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. В решті вирок суду залишити без змін.
Свої вимоги він обґрунтовує тим, що при призначенні покарання суд занизив міру покарання не врахувавши належним чином обставини цього кримінального правопорушення та поведінку обвинуваченого, який під час судового розгляду справи вину та цивільний позов потерпілого не визнав та намагався довести, що діяв в межах ПДР України, не вибачився перед потерпілим, намагався завадити встановленню істини у кримінальному провадженні, зменшити ступень своєї вини і міри відповідальності, уникнути покарання за вчинений злочин та звинуватити водія автомобіля, в якому знаходився потерпілий, у дорожньо-транспортній пригоді, а також думку потерпілого, який просив суд суворо покарати обвинуваченого.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, однобічність та неповноту досудового та судового слідства, просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження щодо нього.
Вказує, що висновки суду першої інстанції щодо показів потерпілого ОСОБА_13 не відповідають дійсності вказуючи про те, що в судовому засіданні потерпілий зазначав у своїх поясненнях, що не мав наміру повертати на вул. Ш. Алейхема та рухався прямо, а у вироку вказано, що мав намір повертати на вул. Ш. Алейхема, при тому що ОСОБА_13 був пасажиром.
Вважає, що автомобіль «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , рухаючись в забороненому напрямку в крайній лівій смузі руху, порушив ПДР України в результаті чого сталося ДТП.
Зазначає, що судом першої інстанції не доведено порушення ним ПДР України щодо порушення правил руху по смугах, напрямку руху, перевищення встановлених обмежень швидкості руху, порушення безпечної дистанції або інтервалу, не взято до уваги докази, які б могли істотно вплинути на його висновки, не враховано обстановку вчинення ДТП, не враховано дії та відповідальність всіх учасників ДТП, хибно встановлено причинний зв`язок між діями та наслідками.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу подану обвинуваченим та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурора та представника потерпілого, які просили задовольнити апеляційну скаргу подану прокурором та заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені зібраними по справі, дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами в їх сукупності, яким надана належна оцінка.
Як вбачається з матеріалів справи, вина обвинуваченого увчиненні інкримінованому йому діянні підтверджується:
- показаннямипотерпілого ОСОБА_13 наданими в суді першої інстанції, з яких вбачається, що 26 липня 2015 року приблизно о 09.00год. він перебував в якості пасажира в автомобілі «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням його батька ОСОБА_10 . Вони рухались по вул. Братиславській зі сторони ст.м. «Чернігівська» на ринок «Юність». Під`їжджаючи до перехрестя автомобіль «Фольксваген» здійснював рух у крайній лівій смузі руху, маючи намір повернути ліворуч на вул.Ш.Алейхема та зупинився на перехресті за автобусом «Богдан», який стояв на червоний сигнал світлофора. Через декілька секунд в їх автомобільв`їхав автомобіль «Мерседес», внаслідок чого автомобіль «Фольксваген» відкинуло на автобус «Богдан», а потім на автомобіль «Хонда», який стояв в середній смузі руху. Зазначив, що автомобіль «Фольксваген» здійснював рух у відповідності до вимог ПДР України, та зупинився на світлофорі маючи намір здійснити поворот ліворуч;
- аналогічними показаннями, які були надані свідком ОСОБА_14 в судовому засіданні в суді першої інстанції, водія автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_5 ;
- показаннями свідка ОСОБА_15 , водія автобуса «Богдан» д.н.з. НОМЕР_3 , наданими в судовому засіданні районного суду, з яких вбачається, що 26 липня 2015 року приблизно о 09 год. 00 хв. він керував автобусом «Богдан» та рухаючись по вул. Братиславська зі сторони ст.м. «Чернігівська» він зупинився на червоний сигнал світлофора у крайній лівій смузі, перед перехрестям з вул.Ш.Алейхема, маючи намір повернути ліворуч на вул.Ш.Алейхема. В цей час він відчув удар в задню частину автобуса. Вийшовши з автобуса, він побачив перевернутий автомобіль «Мерседес», автомобіль «Фольксваген» який зіткнувся з автобусом та автомобілем «Хонда», який стояв в середній смузі руху. Уточнив, що на регульованому перехресті вул. Братиславська-III.Алейхема в м. Києві дозволено поворот ліворуч на вул.Ш.Алейхема в напрямку вул. Кибальчича;
- показаннями свідка ОСОБА_16 , водія автомобіля «Хонда» д.н.з. НОМЕР_4 , наданими в судовому засіданні місцевого суду, згідно яких, 26 липня 2015 року приблизно о 09год. 00 хв. керуючи вказаним автомобілем по вул. Братиславська зі сторони ст.м. «Чернігівська» вона зупинилась на червоний сигнал світлофора у середній смузі руху перед перехрестям з вул. Ш.Алейхема. Зліва знаходився автобус «Богдан». Через 10-15 секунд вона відчула удар в задню ліву частину свого автомобіля. Вийшовши з автомобіля, вона побачила, що на її автомобіль вчинив наїзд автомобіль «Фольксваген», який перед цим зіткнувся з автобусом «Богдан»;
- даними, що містяться у схемі ДТП від 26 липня 2015 року, згідно якої, місце дорожньо- транспортної пригоди розташоване на вул. Братиславська в м. Києві біля шляхопроводу. Дорога має три смуги руху в одному напряму, у крайній лівій смузі розташований автобус «Богдан», у середній смузі руху - автомобіль «Хонда», на лінії, яка поділяє смуги руху, між автобусом «Богдан» та автомобілем «Хонда» розташований автомобіль «Фольксваген», у крайній лівій смузі, в місці де розташований розворот - автомобіль «Мерседес». У крайній лівій смузі за автобусом «Богдан» зображено осип скла та пластмаси;
- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 16 жовтня 2015 року, схемою пригоди до неї та фото-таблицею, згідно якої об`єктом огляду являється ділянка автодороги вул. Братиславська зі сторони ст.м. «Чернігівська» в бік вул.Ш.Алейхема в м. Києві. Перша смуга руху перед шляхопроводом, в місці розширення, позначена дорожнім знаком 5.16 «Напрямок руху по смугах». При заїзді на шляхопровід встановлено знак 4.9 «Об`їзд перешкоди з правого та лівого боку». До даної дороги прилягає під`їзна дорога, по якій здійснюється виїзд від будинків вул. Братиславська. В подальшому на електроопорі встановлено знак 5.16 «Напрямок руху по смугах», при цьому вказано, що першою смугою рух здійснюється прямо та праворуч, другою лише прямо, третьою - розворот ліворуч. За вказаним знаком з третьої смуги здійснюється розворот по спеціально відведеній проїзній частині. За розворотом ділянка дороги регулюється дорожнім знаком 5.16 «Напрямок руху по смугах»;
-даними, що містяться у висновку експерта №1469/Е від 15.08.2015 року, згідно якого при зверненні за медичною допомогою 26.07.2015 року о 09 год. 07 хв. у ОСОБА_13 були виявлені тілесні ушкодження, що за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження, свідчать про те, що спричинено воно тупим предметом, могло утворитись при транспортній травмі, за давністю може відповідати 26.07.2015 року.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що висновки суду першої інстанції щодо показань потерпілого ОСОБА_13 не відповідають дійсності вказуючи, що в судовому засіданні потерпілий зазначав у своїх поясненнях, що не мав наміру повертати на вул. Ш. Алейхема та рухався прямо, а у вироку вказано, що мав намір повертати на вул. Ш. Алейхема, при тому що ОСОБА_13 був пасажиром, є надуманими та не відповідають матеріалам справи так як в судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що потерпілий ОСОБА_13 був пасажиром в автомобілі «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який зайняв крайню ліву смугу руху і зупинився позаду автобуса «Богдан» з метою повертати ліворуч на вул. Ш. Алейхема.
Доводи апеляції обвинуваченого про те, що автомобіль «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , рухаючись в забороненому напрямку в крайній лівій смузі руху, порушив ПДР України в результаті чого сталося ДТП, також є необґрунтованими, оскільки вказаним доводам дана належна оцінка судом першої інстанції, де вказано, що ОСОБА_6 порушив п.п. 1.3, 2.3 «б», 13.1 ПДР України, а також спростовується даними протоколу огляду від 16.10.2015 року, схемою пригоди до неї та фото-таблицею.
Посилання ОСОБА_6 на те, що в суді першої інстанції не доведено порушення ним ПДР України щодо порушення правил руху по смугах, напрямку руху, перевищення встановлених обмежень швидкості руху, порушення безпечної дистанції або інтервалу, не взято до уваги докази, які б могли істотно вплинути на його висновки, не враховано обстановку вчинення ДТП, не враховано дії та відповідальність всіх учасників ДТП, хибно встановлено причинний зв`язок між діями та наслідками, є необґрунтованими, оскільки вказані обставини були ретельно досліджені судом першої інстанції та їм була надана належна оцінка.
Крім того, в суді апеляційної інстанції і сам ОСОБА_6 підтвердив факт щодо порушення ним безпечної дистанції даючи пояснення, що він рухався в крайній лівій смузі руху, вважаючи, що всі транспортні засоби повинні рухатись ліворуч на розворот і не задумувався на тим, що транспортний засіб, який рухався попереду його автомобіля може зупинитись, тому вчинив наїзд на нерухомий автомобіль «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 та не вжив заходів для екстреного гальмування.
Однак, не зважаючи на те, чи мав намір повертати на ліво водій ОСОБА_10 чи ні, його дії не знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, а дії ОСОБА_6 , який здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , знаходиться в причинному зв`язку з наслідками ДТП.
Також необґрунтованими є пояснення обвинуваченого в апеляційній скарзі, що водій ОСОБА_10 перевозив потерпілого, який не користувався ременем безпеки, так як дії ОСОБА_10 не знаходяться в причинному зв`язку з наслідками ДТП, а як наслідок порушення ПДР України саме ОСОБА_6 призвели до тілесних ушкоджень потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається з вироку, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував: тяжкість, суспільну небезпечність, обставини і наслідки вчиненого злочину, задовільну характеристику за місцем проживання, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, а також ті обставини, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність і достатність для виправлення засудженого та попередження нових злочинів саме такого виду і міри покарання, та не вбачає підстав для скасування вироку в частині призначеного ОСОБА_6 покарання та постановлення в цій частині нового вироку або скасування вироку із закриттям кримінального провадження, а тому вирок суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 09 листопада 2015 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

________________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/74/2016
Категорія КК: ч.1 ст. 286 КК України

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_17
Доповідач: ОСОБА_1