АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 12 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2016 року,

за участі:

представника особи,

яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду частково задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС четвертого відділу слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_7 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000056, та накладено арешт на тимчасово вилучене майно фінансово-господарські документи, які вилучені 29 лютого 2016 року під час проведення обшуку індивідуальних сейфів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , розташованих в приміщенні ПАТ «ПУМБ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 5, якими фактично користується ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_3 ), на підставі довіреності від 27 жовтня 2015 року, виданої ОСОБА_9 .

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначає, що в клопотанні слідчого наявні достатні підстави вважати, що достовірність даних, зазначених у вказаних документах, потребують перевірки. Крім того, слідчий суддя вказує на те, що зазначені документи пристосовані та використані, як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та визнані речовими доказами згідно з постановою слідчого у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2016 року і постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС четвертого відділу слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучені документи, що перебували в банківських скриньках (індивідуальних сейфах) № 94 та № 106 (центральне відділення ПАТ «ПУМБ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 57).
Апеляційна скарга мотивована тим, що слідчий суддя не перевірив та не встановив наявність належних підстав для арешту майна, не зазначив яким саме критеріям, що передбачені ч. 2 ст. 167 КПК України, відповідають речі, на які накладено арешт.
Крім того апелянт звертає увагу на відсутність достатніх доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення, на невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України, а також на те, що розгляд зазначеного клопотання відбувся за відсутності власника майна.
Разом з тим, ОСОБА_5 зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає висновкам слідчого судді фактичним обставинам справи, та ухвалене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_5 на підтримку доводів викладених в апеляційні скарзі, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з клопотанням про накладення арешту на майно та матеріалами провадження, Головним слідчим управлінням фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України здійснюється досудове розслідування, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України, відомості про які внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000056.
Клопотання слідчий мотивує тим, що службові особи ТОВ «Кліон» () в період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року фактично імпортували на територію України від постачальників нерезидентів продукти харчування (риба охолоджена та ікра лососева), але з метою заниження митної вартості товару здійснили розмитнення товару по заниженим цінам, зазначивши у митних деклараціях у якості постачальників інші компанії, тим самим ухилились від сплати податку на додану вартість в сумі 3 127 000,87 грн., та митних платежів в сумі 820 617,12 грн., а всього на суму 3 944 617,99 грн.
Таким чином, ТОВ «Кліон» внесено неправдиві відомості до фінансово-господарських документів, які в подальшому надано для митного оформлення до Запорізькій митниці, та імовірно занизили митну вартість товару на суму 438 600 доларів США (еквівалент 3 505 729,80 грн. за курсом НБУ на день переміщення через митний кордон України).

29 лютого 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року проведений обшук індивідуальних сейфів, розташованих в приміщенні ПАТ «ПУМБ» за адресою: м. Запоріжжя вул. Сорок років Радянської України, буд. 57, які орендує ОСОБА_9 та якими за довіреністю користується ОСОБА_5 .
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що зазначені особи, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 мають безпосереднє відношення до протиправної діяльності службових осіб ТОВ «Кліон» та інших осіб, причетних до їх протиправної діяльності.
Так, встановлено що ОСОБА_6 є адвокатом, яка орендує приміщення, за яким вона зареєстрована в якості адвоката, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мала, буд. 5. Зазначене приміщення належить ОСОБА_10 (код НОМЕР_4 ), який є офілійованою особою, та фактично здійснює керівництво ТОВ «Кліон» та компаній нерезидентів, реквізити та розрахункові рахунки яких використовуються для ухилення від сплати податків та легалізації грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.
Згідно з наявною інформацією, ОСОБА_5 працює керівником ТОВ «Фін-Інвест Плюс» (код за ), засновником якого є ОСОБА_10 .
Зазначені вище особи, з метою зберігання документів, які можуть свідчити про їх причетність до протиправної діяльності, використовували індивідуальні сейфи, які орендували в приміщенні ПАТ «ПУМБ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 57.
Під час зазначеного обшуку вилучені документи, які не входили до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року про дозвіл на проведення обшуку, і які на даний час вважаються тимчасово вилученим майном.
29 лютого 2016 року проведено огляд вищевказаної документації та винесено постанову про залучення документів у якості речових доказів.

На теперішній час у слідства виникла необхідність у арешті документів, які були вилучені 29 лютого 2016 року під час проведення обшуку індивідуальних сейфів, які орендували в приміщенні ПАТ «ПУМБ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 5 так як завчасно слідству про існування цих документів відомо не було. Дані, які містяться у зазначених документах потребують ретельного аналізу та перевірці їх достовірності, а також проведення належних експертиз.
У зв`язку з чим 09 березня 2016 року старший слідчий з ОВС четвертого відділу слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_7 , за погодженням із заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000056, а саме фінансово-господарські документи вилучені 29 лютого 2016 року під час проведення обшуку індивідуальних сейфів № 94 та № 106, розташованих в приміщенні ПАТ «ПУМБ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 5, якими фактично користується ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_3 ), на підставі довіреності від 27 жовтня 2015 року, виданої ОСОБА_9 .

З ухвали слідчого судді від 15 березня 2016 року та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про необхідність накладення арешту на згадане майно, перевірялися судом першої інстанції, при цьому було заслухано доводи слідчого, досліджені матеріали провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна. Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого, оскільки для цього було достатньо правових підстав.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, оскільки слідчим надано достатньо доказів на даній стадії кримінального провадження для висновку, що фінансово-господарські документи, які були вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , якими фактично користується ОСОБА_5 , відповідають критеріям, передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вилучені під час проведення огляду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 5 документи, перелік яких вказаний у клопотанні слідчого, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і пропорційності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, як відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Посилання апелянта на те, висновки суду викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження з урахуванням зазначеного, є безпідставними. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути достатніми підставами для скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту, оскільки не відповідають дійсним обставинам провадження, встановленим слідчим суддею.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя місцевого суду при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно фінансово-господарські документи вилучені 29 лютого 2016 року під час проведення обшуку індивідуальних сейфів № НОМЕР_1 та № 106, розташованих в приміщенні ПАТ «ПУМБ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 5, якими фактично користується ОСОБА_5 , а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 132, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС четвертого відділу слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_7 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000056, та накладено арешт на майно фінансово-господарські документи, які вилучені 29 лютого 2016 року під час проведення обшуку індивідуальних сейфів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що розташовані в приміщенні ПАТ «ПУМБ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 5, якими фактично користується ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_3 ), на підставі довіреності від 27 жовтня 2015 року, виданої ОСОБА_9 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/1140/2016 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1