Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/236/15-к
Провадження № 1-кп/280/9/16
ВИРОК
Іменем України
29 червня 2016 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коростишів кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працючого, не одруженого, не має утриманців, депутатом та інвалідом не являється, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженеця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, депутатом та інвалідом не являється, раніше не судимого,

по кримінальному провадженню № 00000019 за ч.2 ст.146 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2015 року близько 2 години в с. Віленька Коростишівського району Житомирської області ОСОБА_6 із своїми знайомими ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на автомобілі марки ВАЗ-2101 синього кольору, реєстраційний номер якого не встановлено, приїздили до місця проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 . Перебуваючи поблизу указаного домоволодіння, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 у вказаний час та місці, за вказаних обставин, знаходячись разом з ОСОБА_7 поблизу автомобіля марки ВАЗ-2101 синього кольору, реєстраційний номер якого не встановлено, застосовуючи фізичну силу, руками штовхнув останнього в багажне відділення указаного вище автомобіля, внаслідок чого ОСОБА_7 впав в середину багажника та частково знаходився в ньому, не маючи змоги самостійно з нього вилізти. В послідуючому ОСОБА_6 , переслідуючи свою злочинну мету направлену на протиправне утримання ОСОБА_7 , в багажному відділенні вищевказаного автомобіля, вступив в попередню злочинну змову із знайомим раніше ОСОБА_4 та разом із останнім, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, в супереч волі ОСОБА_7 , застосовуючи фізичну силу, руками припідняли останнього за ноги та повністю поклали його в середину багажного відділення автомобіля, зачинивши після чого його кришку, позбавивши цим самим можливості ОСОБА_7 самостійно обирати місце свого знаходження та свободи переміщення.Продовжуючи свої злочинні дій, які охоплювалися єдиним злочинним умислом направленим на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , утримуючи ОСОБА_7 в багажному відділенні автомобіля марки синього кольору ВАЗ-2101, реєстраційний номер якого не встановлено, під керуванням ОСОБА_6 направилися до будинку АДРЕСА_4 . Зайшовши до указаного будинку, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 розповіли ОСОБА_5 про свої протиправні дії відносно ОСОБА_7 та утримання останнього в багажному відділенні автомобіля марки ВАЗ-2101 синього кольору, реєстраційний номер якого не встановлено. ОСОБА_5 , будучи обізнаним про протиправні злочинні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , вступив з указаними особами в злочинну змову, направлену на продовження вчинення активних дій щодо незаконного позбавлення волі ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні указаного будинку, відшукав підковдру, якою разом із своїми спільниками мали намір зв`язати ОСОБА_7 та в супереч його волі утримувати останнього за межами с. Віленька Коростишівського району. В подальшому ОСОБА_6 , діючи в попередній злочинній змові з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на автомобілі марки ВАЗ-2101 синього кольору, реєстраційний номер якого не встановлено, в якому вказані особи в супереч волі утримували ОСОБА_7 , приїхали до лісового масиву за межами с. Віленька Коростишівського району. Перебуваючи в лісовому масиві, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 , застосовуючи фізичну силу, витягнули ОСОБА_7 з багажного відділення автомобіля та утримували його своїми руками, не даючи останньому змогу самостійно пересуватися. В цей час ОСОБА_5 одним із кінці заздалегідь приготовленого знаряддя вчинення кримінального правопорушення підковдри, зв`язав ноги ОСОБА_7 , а інший кінець прив`язав до гілки дерева, опустивши таким чином потерпілого головою до низу, позбавивши цим самим його змоги самостійно злізти на землю та вільно пересуватися. В послідуючому ОСОБА_6 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, залишивши ОСОБА_7 прив`язаного ногами до гілки дерева, що призвело до спричинення потерпілому фізичних страждань та болю.

Дії ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 які виразилися у незаконному позбавленні волі людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань потерпілому, кваліфікуються за ч.2 ст.146 КК України.

17.05.2016 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України було укладено угоду про примирення.

17.05.2016 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України було укладено угоду про примирення.

Відповідно до угоди про примирення потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо узгодженого покарання відповідно до ч.2 ст.146 КК України на підстав ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Сторонами узгоджено, що до обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є - визнання вини, активне сприяння слідству та відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 - відсутні.

Сторонами узгоджено, що до обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є - визнання вини, активне сприяння слідству та відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 - відсутні.

При визначені виду і розміру покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сторони враховують обставини, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину, відсутність претензій з боку потерпілого, відсутність обставин що обтяжують покарання, що згідно ст.69 КК України є підставою для призначення іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України, також щодо умисного невиконання угоди про примирення сторони обізнані.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що вони цілком розуміють характер обвинувачення, яке їм предявлено. Визнали себе винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, в повному обсязі, у скоєному щиро розкаюються. Крім того зазначили, що вони розуміють надані їм законом права, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, дали згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди та пояснили, що здатні реально виконувати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання. Просили угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Потерпілий звернувся до суду з заявою про підтримання угоди та розгляд її без його участі через тривале перебування за кородоном.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив, щодо затвердження угоди.

Заслухавши прокурора, обвинуваченихз, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, розяснивши та зясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, суд дійшов висновку про можливість затвердити надану угоду про примирення.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог абз. 1 ч. 8 ст. 469 КПК угоду може бути укладено з одним (кількома) із обвинувачених.

Згідно ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття у вчиненому, визнання себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Суд не визнає такою, що обтяжує покарання, посилання на вчинення ОСОБА_4 злочину у стані сп`яніння, оскільки це не підтверджується показами сторін та належними доказами (актом огляду тощо).

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття у вчиненому, визнання себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Суд не визнає такою, що обтяжує покарання, посилання на вчинення ОСОБА_5 злочину у стані сп`яніння, оскільки це не підтверджується показами сторін та належними доказами (актом огляду тощо).

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб. Відповідно п.12. Постанови Пленуму ВСС України від 11.12.2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», сторони мають право узгоджувати покарання з врахуванням ст.ст.65, 66, 69 КК України.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної в кримінальному провадженні між обвинуваченим та потерпілими.

За вчинений злочин обвинуваченні підлягають покаранню, що відповідає санкції ч.2 ст.146 КК України з посиланням на ст.69 КК України, а саме: штраф в розмір 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Під час досудового розслідування обвинуваченим запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Витрати на залучення експертів за проведення товарознавчої експертизи становлять 196 грн. 56 коп.

Долю речових доказів вирішити відповідно до тч.9 ст.100, ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374,375, 474, 475 КК України,суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 17 травня 2016 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Затвердити угоду про примирення від 17 травня 2016 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 65 грн.52 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на залучення експерта за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 65 грн.52 коп.

Речові докази по справі, а саме: підодіяльник, який виявлено в лісовому масиві поблизу с.Віленька Коростишівського району, який зберігається в кімнаті речових доказів Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області - знищити.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку, особою, яка перебуває під вартою - протягом 30 днів з моменту отримання копії вироку, особою, яка не викликалась в суд - протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок, який набрав законної сили, обовязковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1