Ухвала 06 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого на вирок Суворівського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисника порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано, оскільки у поданій скарзі не міститься обґрунтування явної несправедливості призначеного ОСОБА_5 покарання, а відтак й необхідності скасування вироку та ухвали на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення ст. 414 цього Кодексу.
Крім того, захисник у касаційній скарзі не погоджуючись із судовими рішення вказує, що вона як «основний» захисник засудженого не приймала участь під час дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , що позбавило її можливості заявляти клопотання однак, як убачається з копії вироку, суд першої інстанції проводив судовий розгляд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_5 вину свою у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також, зміст поданої захисником ОСОБА_4 касаційної скарги є суперечливим, оскільки не оспорюючи обґрунтованості засудження ОСОБА_5 та правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186 КК України, захисник не погоджується з призначеним засудженому судом покаранням, посилаючись на його суворість, що можливо здійснити шляхом зміни судових рішень, водночас ставить перед судом касаційної інстанції вимогу про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити її без руху і встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого на вирок Суворівського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5 , залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, її буде повернуто засудженому. Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3