УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Петрівка Комінтернівського району Одеської області, громадянки України, голови правління Крединої Спілки «Флагман», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на час винесення судом ухвали підозрюваної у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 5, ст.382 ч.3 КК України,
представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5
Провадження № 11-сс/784/485/16 Слідчий суддя: ОСОБА_9
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_1
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт земельної ділянки.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник посилається на те, що клопотання слідчого було розглянуто слідчим суддею з порушенням норм кримінального процесуального закону, Конституції України та міжнародних договорів. Вказує, що слідчий суддя незаконно наклав арешт на вказану земельну ділянку, оскільки постановою Господарського суду Миколаївської області від 22.08.2012 року відносно ОСОБА_6 , визнаної банкрутом, була відкрита ліквідаційна процедура і скасовано арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Також було вказано, що накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Не зважаючи на це, слідчий суддя наклав арешт на земельну ділянку ОСОБА_6 , не врахувавши те, що слідчий зверталась до ОСОБА_10 - арбітражного керуючого ліквідатора банкрута з проханням зняти з оголошених відкритих торгів цю земельну ділянку. При цьому ОСОБА_10 в судове засідання не викликалась і ці питання не з`ясовувались. Вказує, що 20.10.2015 року вказана земельна ділянка, яка належала ОСОБА_6 , була продана ОСОБА_10 , яка діяла в межах повноважень ліквідатора банкрута, покупцю ОСОБА_4 і остання не може на даний час розпоряджатися своєї власністю.
3. Встановлені слідчим суддею обставини.
Згідно матеріалів провадження наданих слідчому судді, ОСОБА_6 підозрювалась у скоєнні кримінальних правопорушень за наступних обставин.
З початку 2009 року в приміщенні КС «Флагман» за адресою: м.Миколаїв, вул.Адмірала Макарова, 48/2 голова правління Кредитної спілки «Флагман» ОСОБА_6 , діючи умисно, систематично, з корисливих мотивів, реалізуючи злочинній намір, направлений на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, та його розтрату, будучи службовою особою та зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом оформлення відповідних документів, їх підписання, та надання вказівок підлеглим працівникам щодо безпосередньої видачі коштів по ним, на власний розсуд розпоряджалась грошовими коштами КС «Флагман», сформованих за рахунок вступних, обов`язкових пайових та інших внесків членів кредитної спілки, а також інших надходжень.
З березня 2009 року, більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 у зв`язку з розтратотю чужого майна в особливо великих розмірах, не виконала зобов`язання за укладеними депозитними договорами і не повернула депозитні вклади, спричинивши таким чином, матеріальну шкоду вкладникам КС «Флагман» на суму більше ніж 30 338 263,52 грн., що являється особливо великим розміром.
Крім того, 15.08.2011 року ОСОБА_6 , обіймаючи посаду голови правління КС «Флагман» та будичи службовою особою, достовірно знаючи про існування судових рішень, що набрали законної сили та якими на користь 770 вкладників зазначеної спілки стягнуто грошові кошти на загальну суму 30 338 263,52 грн., порушуючи постанову про арешт коштів боржника від 02.04.2010 року, винесену відділом Центрального ВДВС ММУЮ, отримала у КС «Аккорд» по видатково-касовому ордеру № 1508 від 15.08.2011 року грошові кошти в сумі 200 000 грн. і повернула їх у якості боргу за депозитним договором одному з вкладників КС «Флагман» ОСОБА_11 , чим завдала істотної шкоди охоронюваним законом правам інших вкладників зазначеної кредитної спілки, про стягнення на користь яких з цієї спілки грошових коштів є судові рішення, що набрали законної сили.
19.06.2014 року та 03.07.2014 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч5 ст.191, ч.3 ст.382 КК України.
18.09.2014 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва було накладено арешт на вказану земельну ділянку. При цьому, слідчий суддя посилався на те, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на частину зазначеного у клопотання майна, так як це нерухоме майно належить на праві власності ОСОБА_6 , вона підозрюється у скоєні тяжкого корисливого злочину та в зв`язку з тим, що санкцією ст.191 ч.5 КК України передбачено покарання у виді конфіскації майна.
4. Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді; пояснення представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги; думку прокурора, яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін; вивчивши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_6 на час розгляду клопотання слідчого, підозрювалась за ч.5 ст.191 КК України, тобто у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах; та за ч.2 ст.382 КК України, тобто в умисному перешкоджанні виконанню рішення суду, що набрало законної сили, вчинене службовою особою, що призвело до заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам і свободам громадян.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя надав належну оцінку характеру майна, правовим підставам для його арешту, достатності доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення та розміру можливої конфіскації майна і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушення, а тому, у відповідності до вимог ст.ст.170-173 КПК України, прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на вказану земельну ділянку, яка перебувала у власності підозрюваної ОСОБА_6 .
Посилання апелянта на те, що слідчий суддя незаконно наклав арешт на цю земельну ділянку, оскільки постановою Господарського суду Миколаївської області від 22.08.2012 року відносно ОСОБА_6 , визнаної банкрутом, була відкрита ліквідаційна процедура, є необґрунтованими.
Відповідно до п.5 вказаної постанови Господарського суду Миколаївської області скасовано арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Також вказано, що накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Тобто, у вказаній постанові зазначено про заборону накладення нових арештів чи інших обмежень в рамках ліквідаційної процедури у зв`язку з визнанням боржника ОСОБА_6 банкрутом.
Однак, слідчим суддею накладено арешт на майно ОСОБА_6 , як підозрюваної, в ході розслідування кримінального провадження відносно неї у зв`язку з можливою конфіскацією майна, що прямо передбачено санкцією ч.5 ст.191 КК України.
Таким чином, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_6 винесена у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.
Те, що вказана земельна ділянка, згідно договору купівлі-продажу від 20.10.2015 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_10 , яка діяла на підстав постанови Господарського суду Миколаївської області справа № 5016/1439/2012(2/10) та з другої сторони ОСОБА_4 , була продана останній, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , що вирішувалось в рамках іншого кримінального провадження.
Крім того, відповідно до вимог ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
На підставі викладеного, оскільки досудове розслідування по кримінальному провадженню завершено і воно перебуває на розгляді в суді, де триває допит потерпілих, то апеляційний перегляд ухвали слідчого судді, постановленої під час досудового розслідування, знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.
Нормами ст.403 КПК України передбачені підстави для закриття апеляційного провадження.
Однак, положеннями КПК України не врегульовані питання апеляційного провадження, які полягають у вимогах, викладених апелянтом.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Значення загальних засад полягає в тому, що вони мають вищий ступінь нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та для подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.
Враховуючи наведені положення ч.6 ст.9 КПК України, керуючись загальними засадами кримінального провадження - законністю (п.2 ч.1 ст.7 КПК України), апеляційне провадження підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 7,9,403,405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ :
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3