Справа № 159/2025/16-к
Провадження № 1-кп/159/124/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковельського міськрайсуду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тойкут Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.02.2015 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст. 164 ч. 1 КК України до 1700 гривень штрафу,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000512),

в с т а н о в и в :

Будучи раніше засудженим за ст. 164 ч.1 КК України, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, повторно скоївши аналогічний злочин, зокрема в період з 01.09.2015 р. по 29.02.2016 р. злісно ухилявся від сплати аліментів згідно рішення Ковельського міськрайсуду від 30.01.2014 р. в користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 650 гривень щомісячно, починаючи з 09.01.2014 р. до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення суду добровільно не виконував, з 01.09.2015 р. по 29.02.2016 р. ніде не працював, незважаючи на неодноразові попередження державної виконавчої служби про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. Внаслідок цього утворилась заборгованість в сумі 3900 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 себе винним у скоєному визнав повністю, пояснивши, що з вересня 2015 р. по березень 2016 р. не сплачував аліменти на утримання сина, поскільки не мав постійної роботи, мав епізодичні заробітки, в центр зайнятості на облік не ставав, в травні погасив 1500 гривень боргу, в найближчому майбутньому планує погасити заборгованість. Кається у скоєному.

Суд з`ясувавши, що оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор немає жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, вважає недоцільним досліджувати докази в повному об`ємі.

Суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного у злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання дитини, встановлених рішенням суду, вчиненому повторно, кваліфікуючи його дії за ст. 164 ч. 2 КК України.

При обранні міри кримінального покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття у скоєному, часткове добровільне відшкодування збитків.

Обставин які обтяжують покарання обвинуваченому суд не вбачає.

Призначаючи покарання, суд враховує що обвинувачений скоїв злочин невеликої тяжкості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, по місцю проживання характеризується посередньо. З врахуванням викладеного обвинувачений може бути виправлений без ізоляції від суспільства, тому суд звільняє його від покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком.

Керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч.2 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладанням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий:ОСОБА_1