н/п 1-кп/640/552/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, раніше судимого:
1/. 06.06.1974 року Харківським р/с Харківської області за ст. 142 ч. 2 КК України, засудженого до позбавлення
волі на строк 8 років;
2/. 21.01.1980 року Київський р/с м. Харкова за ст. 206 ч.2 КК України, засудженого до позбавлення волі на строк 3 роки;
3/. 01.04.2005 року Київський р/с м. Харкова за ст. 263 ч.1 КК України, засудженого до 2 х років позбавлення волі в порядку ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
4/. 11.12.2009 року Київський р/с м. Харкова за ст.
162 ч.1 КК України, засудженого до штрафу 1700 грн.;
5/. 12.03.2012 року Харківським р/с Харківської області за ст. 263 ч.1 КК України, засудженого до позбавлення волі на 2 роки;
не працюючого, неодруженого, освіти середньої / 9 класів /, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1
у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
05 серпня 2014 року ОСОБА_4 біля станції метро Г. Праці у м. Харкові, за адресою: м. Харків, вул. Г. Праці, №9, зустрівся з раніше знайомим йому ОСОБА_5 , який запропонував йому допомогти його товаришу на ім`я « ОСОБА_6 » та заробити грошей, а саме ОСОБА_4 за 1000 доларів США повинен був піти до нотаріусу, де на ім`я ОСОБА_4 мали оформити квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка не належала ОСОБА_4 на праві власності, а на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.05.1999 рок належить психічно хворому ОСОБА_7 , та в подальшому ОСОБА_4 мав подарувати вказану квартиру невідомому, якого приведе ОСОБА_6 .
Після цього ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він не є власником вищевказаної квартири, у цей же день, 05.08.2014 року, перебуваючи у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , передав приватному нотаріусу ХМНО ОСОБА_8 , документи, які містили завідомо неправдиві відомості, а саме:
-свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 від 19.05.1999 року
на ім`я ОСОБА_4 , а саме квартиру за адресою:
-довідка КП «Жилкомсервіс» №454 від 05.08.2014 року про те що у
квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , ніхто не зареєстрований;
-відповідь з БТІ №1201417 від 05.08.2014 року на ім`я приватного нотаріуса
ХМНО ОСОБА_8 про те що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за ОСОБА_4 .
Згідно до висновку технічної експертизи документів №232 від 28.05.2015 року встановлено, що відтиски печатей та штампів вищеописаних документів відтворені способом струминного друку, тобто відтиски гербових початків та штампів державних установ надруковані на принтері та є підроблені.
На підставі вищевказаних документів приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_8 05.08.2014 прийняв рішення про державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_4 05.08.2014 року подарував вищевказану квартиру ОСОБА_9 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, та вказав, що він 05.08.2014 року погодився за винагороду у сумі 1000 доларів США надати підроблені документи для оформлення кв. АДРЕСА_4 / на своє ім`я і зразу подарувати вказану квартиру на ім`я іншої особи, що і було зроблено у приватного нотаріуса.
У судовому засіданні усі учасники кримінального процесу, в тому числі ОСОБА_4 в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнали недоцільним досліджувати докази по справі, так як обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи.
При цьому суд з`ясував, чи правильно ОСОБА_4 розуміє зміст обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений ОСОБА_4 позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії кваліфікує за ч.4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підроблених документів.
При п ризначені покарання ОСОБА_4 суд враховує характер, ступінь важкості та суспільної небезпеки скоєного, дані про її особу.
В порядку ст. 12 КК України злочин за ч.4 ст. 358 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням ступеню важкості, суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, даних які характеризують обвинувачену як особу, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає призначити ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавлення волі, а призначити покарання із застосуванням стягнення штрафу у дохід держави.
Позовні вимоги по справі не заявлені.
Судові витрати за проведення технічної експертизи документів № 232 від 28.05.2015 року у сумі 982 грн. 08 коп. суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.
Керуючись ст. ст. 373 ч 2., 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у вигляді стягнення з нього штрафу у сумі 850 грн. 00 коп. у дохід держави.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати у сумі 982 грн. 08 коп. у дохід держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим ОСОБА_4 , потерпілою особою, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя