Номер провадження: 11-сс/785/997/16
Номер справи місцевого суду: 514/840/16-к
Головуючий у першій інстанції Тончева
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.07.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 08 липня 2016 про відмову в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання від вартою підозрюваному ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000186,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 08 липня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Тарутинського ВП Арцизського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою до 3-ох місяців ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що прокурором в судовому засіданні не була доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на теперішній час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 , через відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчиняти інші злочини, оскільки він є раніше судимою особою.

Крім того, прокурор вважає передчасним висновок слідчого судді про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку захисника, який вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою та просив залишити її без змін, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ст.5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція»), кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Нечипорук та Йонкало проти України (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд зазначає, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Крім того, за відсутності обґрунтованої підозри особу за жодних обставин не може бути затримано або взято під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

Частина 2 статті 177 нового КПК містить важливу гарантію від свавільного застосування запобіжного заходу, а саме вимогу, щоб жоден запобіжний захід не можна було застосовувати без наявності обґрунтованості підозри.

КПК встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ є необхідною умовою законності тримання під вартою (рішення у справі Нечипорук та Йонкало проти України (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04, § 219).

Апеляційний суд вважає висновок слідчого судді про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КУпАП таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, шо він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар ножем в область черевної порожнини, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у виді: проникаючого поранення черевини, тяжкого поранення печені та внутрішньої черевної кровотечі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 беззаперечно підтверджується матеріалами кримінального провадження, в тому числі: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якого останній прямо вказує на ОСОБА_7 , як на особу, яка нанеслі йому удар ножем в область живота; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка була очевидцем події злочину, та надала потерпілому першу медичну допомогу, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який також допомагав надавати першу допомогу потерпілому ОСОБА_9 .

Крім того, під час апеляційного перегляду прокурор надав суду висновок експерта №81 від 14 липня 2016 року за результатами проведення судово-медичної експертизи, відповідно до якого тілесне ушкодження виявлене у підекспертного ОСОБА_9 у виді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки, згідно п.2.1.3к «Правил судово-медичного визначення ступня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КПК України не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості буде здійснена за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, апеляційним судом не встановлено.

Частиною 3 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 в зв`язку з необґрунтованістю його підозри за ч.1 ст.121 КПК України є передвчасним, не підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, а також слідчий суддя не дослідив обставини кримінального провадження та не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, що відповідно до положень ст.ст.409, 410, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого суді із постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого.

Постановляючи нову ухвалу апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який кримінальним законом передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, а тому під тяжкістю покарання, що загрожує останньому у разі визнання його вини, існує ризик того, що він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Разом з тим, вказаний ризик на думку апеляційного суду є мінімальним, оскільки на теперішній час ОСОБА_7 належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, за першою вимогою з`являється до слідчого та прокурора, будь-яких спроб переховатись від органів досудового розслідування та суду не здійснював. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 зареєстрований та постійно проживає в с.Підгірне Тарутинського району Одеської області, апеляційний суд дійшов висновку про можливість та необхідність застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати місце свого проживання в період час з 21 години до 06 годину ранку наступної доби та з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що саме такий запобіжний захід повною мірою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і є необхідним та достатнім заходом забезпечення кримінального провадження на даному етапі досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 08 липня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Тарутинського ВП Арцизського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 скасувати

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого Тарутинського ВП Арцизського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною підозрюваному залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часту з 21:00 годину до 06:00 години ранку наступної доби.

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись із с.Підгірне Тарутинського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали апеляційного суду до 10 серпня 2016 року включно.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суровий.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3