АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року ОСОБА_5 відмовлено в поновленні процесуального строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб Служби безпеки України, а скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК повернуто особі, яка її подала.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою поновити передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк подання скарги на бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України та зобов`язати уповноважених осіб Служби безпеки України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 110 КК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що слідчим суддею не було взято до уваги ту обставину, що єдиним способом отримання інформації щодо невнесення уповноваженою особою Служби безпеки України відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є лист від Служби безпеки України. Про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 01 квітня 2016 року, його було повідомлено листом Служби безпеки України від 20 квітня 2016 року. На переконання апелянта, вказана обставина є об`єктивною причиною, унаслідок якої він не зміг вчасно реалізувати своє право на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому пропущений ним строк оскарження підлягає поновленню.
Крім того апелянт зазначав, що копію оскаржуваної ухвали слідчого судді він отримав 10 травня 2015 року, у зв`язку з чим пропустив строк апеляційного оскарження з поважних причин.
У судове засідання ОСОБА_5 та прокурор не з`явилися, про день та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, відомостей щодо поважності причин своєї неявки чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги Апеляційному суду міста Києва не надали.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як зазначив в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , копію оскаржуваної ухвали він отримав 10 травня 2016 року, тоді як подав апеляційну скаргу, згідно дати на штампі поштового відправлення, 12 травня 2016 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
З матеріалів, наданих судом першої інстанції, убачається, що ОСОБА_5 01 квітня 2016 року звернувся до Служби безпеки України із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.
Листом заступника начальника Головного управління Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 від 09 квітня 2016 року №6/к-2378-9/38 ОСОБА_5 було повідомлено, що його звернення не містить даних про обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 110 КК України, тому відповідні відомості не можуть бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно зі ст. 214 КПУ України.
Згідно дати на штампі поштового відправлення, 21 травня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив поновити передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк на оскарження бездіяльності уповноваженої особи Служби безпеки України та зобов`язати уповноважених осіб Служби безпеки України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за повідомленням ОСОБА_5 від 01 квітня 2016 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 110 КК України та розпочати досудове розслідування.
Постановляючи ухвалу про повернення скарги ОСОБА_5 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК, слідчий суддя виходив з того, щооскільки ОСОБА_5 звернувся до Служби безпеки України із заявою про вчинення кримінального правопорушення 01 квітня 2016 року, то, з урахуванням положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ч. 1 ст. 304 КПК України, десятиденний строк, наданий законом ОСОБА_5 для оскарження бездіяльності уповноваженої особи Служби безпеки України, відраховується з наступного дня після отримання заяви особою, яка згідно ст. 214 КПК України повинна була внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та закінчується 13 квітня 2016 року. Однак зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Служби безпеки України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, заявник звернувся до слідчого судді лише 21 квітня 2016 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на оскарження. При цьому, дані на підтвердження обставин поважності причин пропуску строку у клопотанні відсутні, а отримання відповіді від головного слідчого управління Служби безпеки України від 20 квітня 2016 року щодо відсутності підстав для внесенні відомостей до ЄРДР, не свідчать про поважність причин пропуску.
З такими висновкамислідчого судді погоджується і колегія суддів.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
При оскарженні бездіяльності слідчого чи прокурора обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК України для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Доводи ОСОБА_5 про те, що про бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України, що полягає у невнесенні відомостей за його заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, він дізнався з листа Служби безпеки України від 09 квітня 2016 року, якого він отримав 20 квітня 2016 року та у передбачений законом строк оскаржив таку бездіяльність, є безпідставними.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_5 пропустив передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк для звернення зі скаргою до слідчого судді, та слідчий суддя вірно встановив відсутність підстав для поновлення такого строку, а тому ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, і підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 не вбачається.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :

___________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3