Справа № 183/7216/15
№ 1-кп/183/225/16
В И Р О К
іменем України
19 квітня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000783 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, -
в с т а н о в и в:
29 січня 2015 року на підставі Указу Президента України №15/2015 «Про часткову мобілізацію», ОСОБА_4 Новомосковсько-Магдалинівським ОВК Дніпропетровської області призвано до Збройних Сил України.
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №138 від 06.03.2015 року старшого лейтенанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу.
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 25.05.2015 року №20 призначено на посаду заступника командира 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону з озброєння.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-XII зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
За наведених обставин, старший лейтенант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, зобов`язаний берегти державне майно та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
27 серпня 2015 року ТВО начальника РАО закріплено за старшим лейтенантом ОСОБА_4 зброю ПМ серія НОМЕР_4 .
18 жовтня 2015 року приблизно о 18 годині старший лейтенант ОСОБА_4 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, легковажно розраховуючи на їх відвернення, у порушення правил зберігання зброї, ввірену йому зброю не здав до встановленого місця зберігання зброї, а залишив у наметі, а саме під матрацом свого ліжка, наметового табору розташованого на території військового містечка у АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що відбував у звільнення до ранку 19 жовтня 2015 року ввірену йому для службового користування зброю пістолет ПМ серія НОМЕР_4 , без охорони.
Таким чином, в період з 18 жовтня 2015 року приблизно з 18.00 години по 19 жовтня 2015 року приблизно до 09.00 години старший солдат ОСОБА_4 , знаходячись в умовах особливого періоду, перебуваючи на території наметового табору розташованого на території військового містечка у АДРЕСА_2 , втратив ввірену для службового користування зброю пістолет ПМ НОМЕР_4 , внаслідок порушення правил її зберігання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України втрата ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, вчинена в умовах особливого періоду.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, прийняття участі в проведенні антитерористичної операції на сході країни.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, відшкодувавши завдані ним збитки, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, за місцем служби характеризується задовільно, в силу ст. 89 КК України не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину 2000 року народження, є учасником бойових дій, дає суду підстави для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 413 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 2 роки.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1