Ухвала
іменем України

23 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2015 року й ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 10 лютого 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до

ЄРДР за № 0000212,

в с т а н о в и л а:

Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2015 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Вказаним вироком з ОСОБА_4 стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 10 лютого 2016 року вирок щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Як вбачається з копій судових рішень, ОСОБА_4 засуджено за злочин, вчинений за таких обставин. 05 квітня 2015 року близько 15 години ОСОБА_4 зустрів ОСОБА_5 на території Кременецького обласного психоневрологічного санаторію, а саме поруч із приміщенням ординаторської та розпочав із ним словесний конфлікт. В ході даного словесного конфлікту ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 спереду, кистю лівої руки схопив останнього за шию ззаду та притиснув до себе, після чого невстановленим предметом, який був у нього у правій руці, умисно, висловивши погрозу та діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, пошкодив покрив шкіри лівої щоки обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати постановлені щодо нього судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду. Вказує, що суд визнав його винним за відсутності складу злочину в його діях. На думку засудженого, Апеляційний суд Тернопільської області порушень допущених судом першої інстанції не усунув.

Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Засудженим ОСОБА_4 у касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини були предметом розгляду судів першої й апеляційної інстанцій, та їм дана належна оцінка. Відповідно до вимог ст. 433 КПК України, вони перегляду в касаційному порядку не підлягають, тому, при розгляді доводів касаційної скарги засудженого колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судами.
Доводи засудженого, про те що судом його визнано винним за відсутності в його діях складу злочину судова колегія вважає безпідставними.

Як вбачається з копій судових рішень свої висновки про винуватість ОСОБА_4 суд першої інстанції обґрунтував дослідивши показання:
самого засудженого, який вину не визнав, та пояснив, що 05 квітня 2015 року о 15 годині зустрічався з ОСОБА_5 та розмовляв з ним з приводу конфлікту, що виник між потерпілим та його дружиною. Вказав, що він потерпілому тілесних ушкоджень не наносив, вважає, що той заподіяв їх собі сам;
потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 05 квітня 2015 року близько 09 години у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_6 . Пізніше, близько 15 години, він побачив ОСОБА_4 , який взяв його за шию та приставив ключ до ока, із погрозами його вийняти, при цьому пояснюючи, що це розплата за конфлікт з його дружиною. В результаті даних дій у нього під оком був крововилив.
Судом взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, про конфлікт з ОСОБА_5 про який вона розповіла своєму чоловіку ОСОБА_4 .

Зазначено про показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які пояснили, що 05 квітня 2015 року близько 15 години почули крики та відразу побачили, що в коридор з двору зайшов потерпілий з пошкодженим обличчям, а засуджений пішов в іншу сторону. ОСОБА_5 сказав, що ушкодження йому спричинив засуджений.

Здійснено посилання на висновок судово медичних експертиз від 06 квітня 2015 року № 691, якою у ОСОБА_5 був виявлений внутрішньо-шкірний крововилив на лівій щоці. Дане ушкодження виникло від дії тупого предмета приблизно за добу до експертизи, що підтверджується його характером і властивостями. З огляду на характер, властивості і розташування вказаного вище ушкодження, утворення його за обставин, на які вказував і показував потерпілий під час допиту та проведення слідчого експерименту, тобто від стискання замковим ключем, не виключається. Виявлений у ОСОБА_5 внутрішньо-шкірний крововилив на лівій щоці належить до легких тілесних ушкоджень. Зазначене вище ушкодження не властиве для утворення при падінні з висоти власного росту.
Виходячи з викладеного, вина засудженого ОСОБА_4 доведена повністю.
Апеляційний розгляд кримінального провадження проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Всі доводи апеляції засудженого були належно перевірені апеляційною інстанцією та на них надано змістовні відповіді.
Ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Інших доводів, які були б підставами для зміни чи скасування судових рішень щодо ОСОБА_4 , у касаційній скарзі засудженого не наведено.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2015 року й ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 10 лютого 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3