АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1642/16 Справа № 194/571/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження №0000168 від 26 березня 2016 року за апеляційною скаргою прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Усть-Кам`яногорську Східно-Казахстанської області, Казахстан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, йому призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26 березня 2016 року по день набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід залишено у виді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення трасологічної експертизи у розмірі 703 гривні 68 копійок.

Вирішено питання речових доказів.

Не погодившись із ухваленим щодо ОСОБА_7 вироком, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року скасувати у зв`язку невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, ухвалити новий вирок, в якому викласти мотивувальну частину вироку відповідно до обвинувального акту, а саме зазначити наслідки вчинення кримінального правопорушення, встановлені під час досудового розслідування та під час судового розгляду, і призначити покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України у виді 9 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд при ухваленні вироку не врахував той факт, що ОСОБА_7 вчинено особливо тяжкий злочин, наслідком якого стала смерть людини . Крім того, в супереч п.2 ч.3 ст.374 КК України суд не зазначив в мотивувальній частині вироку наслідки кримінального правопорушення, які були встановлені в ході досудового розслідування та викладені у обвинувальному акті, тобто істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Як визнав встановленим суд, 26 березня 2016 року приблизно о 18.00 годині ОСОБА_7 і ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились у кімнаті літньої кухні, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_1 . Цього ж дня, приблизно о 20.10 годині до них зайшов племінник ОСОБА_7 - ОСОБА_12 , який також знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Через 3-5 хвилин між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 виник конфлікт, в ході якого останній висловлювався нецензурною лайкою та почав битися. Під час бійки вони опинились на підлозі, в результаті падіння ОСОБА_7 опинився на спині, а ОСОБА_12 зверху нього та не давав можливості з -під нього вибратися, в результаті чого ОСОБА_7 попросив ОСОБА_13 зняти з нього ОСОБА_12 . В подальшому ОСОБА_13 разом з ОСОБА_7 завели обидві руки ОСОБА_12 за його спину, поклавши обличчям до підлоги, та зав`язали фрагментом тканини. ОСОБА_7 шнурком від взуття вдруге зв`язав руки ОСОБА_14 , оскілки останній продовжував активний супротив.

Після чого ОСОБА_7 сів зверху на живіт ОСОБА_12 та, діючи з раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяв кухонний ніж, та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, тримаючи ніж в правій руці, навмисно наніс цим ножем потерпілому ОСОБА_12 один удар в область грудей зверху вниз.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційні вимоги прокурора, який звернувся з апеляційною скаргою, в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_15 просили вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Потерпілий ОСОБА_10 апеляційну скаргу не підтримав, висловлюючи свою згоду з призначеним обвинуваченому покарання, просив вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників процесу, провівши судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченому ОСОБА_7 , вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судове рішення є законним, якщо воно ухвалене компетентним судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм кримінального процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків зміни останнього прокурором у судовому засіданні. Лише з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і їх основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У відповідності до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймались такі рішення.

Суд першої інстанції вказані вимоги закону не виконав належним чином.
Визнаючи ОСОБА_7 винним в умисному протиправному заподіянні смерті потерпілого ОСОБА_12 , суд не встановив, які наслідки наступили від протиправних дій обвинуваченого, а саме, нанесення удару ножем в область грудей потерпілого, тяжкість спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, від чого наступила смерть останнього та наявність причинного зв`язку між діями ОСОБА_7 та негативними наслідками у виді смерті ОСОБА_12 , що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який інкримінується ОСОБА_7 .
Таким чином, суд вийшов за межі обвинувачення, допустивши протиріччя у своїх висновках, викладених в мотивувальній частині, з рішенням про визнання ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України.
Згідно з вимогами ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
А згідно до ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів приходить до висновку, що вищезазначені порушення норм матеріального та кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції, є істотними, а тому вирок суду не може бути визнаний законним і підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

При цьому колегія суддів зазначає, що апеляційні вимоги прокурора про ухвалення нового вироку з викладенням його обвинувальної частини відповідно до обвинувального акту, з зазначенням наслідків вчинення кримінального правопорушення, не може бути задоволена, оскілки перевірка та з`ясування обставин, установлених на досудовому розслідуванні, покладена на суд першої інстанції. У відповідності до ч.3 ст.404 КК суд апеляційної інстанції може повторно досліджувати тільки встановлені судом обставини при певних умовах, а як вбачається із вироку, судом першої інстанції зазначені прокурором обставини не встановлювались.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 374 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

Обґрунтування апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання ОСОБА_7 ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України не можуть бути вирішеними судом апеляційної інстанції наперед.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального процесуального і кримінального закону.

Керуючись ст.ст 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурораТернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжити на один місяць, тобто до 5 листопада.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: