Справа № 146/1621/15-к
Провадження №11-кп/772/385/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000392 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 січня 2016 року, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, освіта середня, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-за ст. 307 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років без конфіскації майна;

-за ст. 317 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю цих злочинів остаточно визначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку суду у середині серпня 2015 року ОСОБА_7 на прохання своїх товаришів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з присадибної ділянки свого покійного діда по АДРЕСА_1 , якою він користується на законних підставах, з дикоростучих рослин коноплі, шляхом відокремлення від центральних стебел та коренів, зірвав декілька бокових гілок коноплі які переніс до сараю. У зазначеному приміщенні, висушив її, частину подрібнив, за допомогою сита просіяв, пересипав до паперового згортку, переніс до веранди і кімнати будинку та продовжував зберігати для спільного вживання з вищезазначеними товаришами.
13.10.2015 року у приміщенні веранди даного будинку ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 безоплатно збув їм частину даного наркотичного засобу, а саме, з паперового згортку відсипав частину коноплі у заздалегідь підготовлений засіб для куріння коноплі та надав їм для вживання, що вони й зробили. Іншу частину наркотичного засобу (коноплі) ОСОБА_7 продовжував зберігати у своєму господарстві з метою спільного вживання з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 до тих пір, аж поки вони не були виявлені та вилучені працівниками міліції.
Згідно висновку експерта №1249 від 21.10.2015 року подрібнена речовина рослинного походження вилучена з веранди будинку ОСОБА_7 , яка знаходилась в паперовому згортку, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (у перерахунку на суху речовину) 0,27 г;
- бокові гілки, які супроводжуються листям та верхівковими частинами, що були відокремлені від центрального стебла та кореня трав`янистої рослини, вилучені з веранди ОСОБА_7 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (у перерахунку на суху речовину) 4,89 г;
- нашарування речовини коричневого кольору на внутрішніх стінках фрагменту пляшки (відсутня нижня частина) з полімерного матеріалу коричневого кольору, що вилучена з веранди будинку ОСОБА_7 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою 0,329 г у перерахунку на суху речовину;
- нашарування речовини коричневого кольору на внутрішніх стінках металевого виробу (наперстка), вилученого з веранди будинку ОСОБА_7 містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою 0,207 г у перерахунку на суху речовину;
- подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, вилучена з житлової кімнати ОСОБА_7 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 2,82 г;
- подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходилася в дерев`яному ситі, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 3,51 г;
- нашарування речовини коричневого кольору на внутрішніх стінках фрагменту пляшки (відсутня нижня частина) з полімерного матеріалу зеленого кольору, вилученої з житлової кімнати ОСОБА_7 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою 0,098 г, у перерахунку на висушену речовину;
- бокові гілки, які частково супроводжуються листям та верхівковими частинами, що були відокремлені від центральних стебел та коренів трав`янистої рослини зеленого кольору, вилучені з сараю домогосподарства ОСОБА_7 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (у перерахунку на суху речовину) 399,03 г.
Крім того, ОСОБА_7 у день збуту наркотичних засобів, на прохання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , 13.10.2015 року надав їм приміщення веранди вказаного вище будинку для вживання наркотичного засобу канабісу. Вказані особи на зазначеній веранді вжили наркотичний засіб за допомогою саморобного пристрою для його вживання, що складається з двох частин полімерних пляшок та залізного предмета (наперстка). Згідно висновку експерта №1249 від 21.10.2015 року нашарування речовини коричневого кольору на внутрішніх стінках фрагменту пляшки (відсутня нижня частина) з полімерного матеріалу коричневого кольору, що вилучена з веранди будинку ОСОБА_7 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою 0,329 г у перерахунку на суху речовину;
- нашарування речовини коричневого кольору на внутрішніх стінках металевого виробу (наперстка), вилученого з веранди будинку ОСОБА_7 містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою 0,207 г у перерахунку на суху речовину.
Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати у звязку із неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, а саме ст.69 КК України, а отже невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ст. 307 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна; за ст. 317 ч. 1 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. В решті вирок суду залишити без зміни.
На думку прокурора суд першої інстанції не вірно врахував як пом`якшуючі вину обставини те, що він вчинив злочин вперше та активне сприяння розкриттю злочину не мотивувавши в чому саме полягало сприяння, а тому за наявності лише однієї пом`якшуючої покарання обставини застосування вимог ст. 69 КК України є недопустимим.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого та його адвоката, які просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України не оскаржується.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів обставин скоєння злочинів, оскільки обвинувачений повністю визнав себе винним.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити особі основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті, за наявності кількох (не менше двох), обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог Закону дотримався.

Визнання судом пом`якшуючою покарання обставиною - активне сприяння розкриттю злочину є обгрунтованим, оскільки згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» - активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Як убачається з постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів (а.с.51), наркотичний засіб вилучено з будинковолодіння в результаті огляду з дозволу ОСОБА_7 , а не обшуку, за ухвалою суду. При цьому сам обвинувачений в ході апеляційного розгляду наполягав, що не лише дозволив здійснити огляд свого помешкання без дозволу суду, а й показав де зберігав наркотичний засіб.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначення судом нижче від найнижчої межі покарання, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, не суперечить вимогам ст. 69 КК України.

Відповідно ж до вимог ч. 1 ст. 75 КК, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробовуванням.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням того, що ОСОБА_7 вперше скоїв кримінальне правопорушення, яке не є корисним, відсутності обставин, що обтяжують покарання, позитивної характеристики по місцю проживання (а.с.54) звільнення його судом першої інстанції від відбування покарання з випробовуванням та максимальним іспитовим строком 3 роки є обґрунтованим, оскільки повністю забезпечує дотримання вимог, зазначених в ч.2 ст.50 КК України. Окрім того, в апеляційній скарзі прокурора відсутні аргументи безпідставності застосування ст.75 КК України.
Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 січня 2016 року, щодо ОСОБА_7 без зміни.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний ОСОБА_7 ухвалою Апеляційного суду Вінницької області 12.08.2016 скасувати.

ОСОБА_7 звільнити з-під варти із зали суду.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3