АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/993/16-к Номер провадження 11-сс/786/206/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ухвали, ОСОБА_3
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з секретарем ОСОБА_6 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 травня 2016 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою щодо, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Магдалинівка Дніпропетровської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, фізичної особи - підприємця, офіційно не одруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України ,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначено строк дії ухвали до 25 липня 2016 року.
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприродним шляхом із погрозою застосування фізичного насильства, стосовно неповнолітньої ОСОБА_10 28.05.2016 близько 19 год. 30 хв. в автомобілі Hyundai SantaFe державний номерний знак НОМЕР_1 у лісовій посадці неподалік села Гайове Кобеляцького району Полтавської області.
Відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР 27.05.2016 за № 0000325 за ч. 2 ст. 153 КК України. 28.05.2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України
В цей же день старший слідчий СВ Кобеляцького відділу поліції Г`У Національної поліції в Полтавській області майор поліції ОСОБА_11 звернувся до суду з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 .
Слідчий суддя визнав клопотання обґрунтованим та задовольнив його.
Ухвалюючи рішення, послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину та вказав, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити його, оскільки є мешканцем іншого регіону, офіційно не одружений, є фізичною особою - підприємцем, у зв`язку з чим, знаходячись на волі, матиме можливість переховуватися від органів досудовогорозслідування і суду, маючи матеріальний достаток та перебуваючи на волі зможе незаконно вплинути різними способами на свідків чи потерпілу, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні будь-яким' іншим чином, також, вчинив злочин щодо неповнолітньої особи, та вважаючи, що за таких обставин жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, врахувавши практику Європейського суду з прав людини, прийшов до висновку, про необхідність задоволення клопотання і застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу - тримання під вартою.
Інші більш м`які запобіжні заходи, на думку слідчого судді, не можливо застосувати то підозрюваного ОСОБА_9 з наступних причин:
-особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, шо ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, повного, всебічного розслідування шляхом знищення та спотворення ним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінального покарання;
-особиста порука - на адресу слідчого відділення та Кобеляцької місцевої прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_9 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість;
-домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню нових злочинів.
Клопотання ОСОБА_12 , який є батьком підозрюваного ОСОБА_9 про застосування застави як заходу забезпечення кримінального провадження до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до п.1 ч.4 с і. 182 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства щодо неповнолітньої особи, підстави для визначення йому розміру застави в даному випадку відсутні.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 мінімальнихзаробітних плат.
Захисник вказує на необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_13 злочину, оскільки слідчими органами не надано слідчому судді доказів того, що ОСОБА_14 причетний до вчинення злочину. Відсутні медичні дослідження і висновки.
Потерпіла під час допиту описувала особу не схожу на ОСОБА_14 , вказувала, що їхала в автомобілі іншої моделі.
Слідчий та прокурор не надали доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя безпідставно не визначив розмір застави.
Слідчий суддя не врахував той факт, що фактично ОСОБА_9 затриманий 27.05.2016 .
Судом не виконано вимог ст. 178 КПК України, а саме не були досліджені в сукупності всі обставини, в т.ч. вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Не враховано, що ОСОБА_9 має стійкі соціальні зв`язки, має постійний вид занять фермер обробляє 100 га землі, що потребує його постійної особистої присутності.
Проігноровано судом факт відсутності у потерпілої слідів фізичного насильства.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення прокурора проти її задоволення; дослідивши матеріли провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може вчинити дії, передбачені частиною першої цієї статті.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.
У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
У рішенні від 26.06.1991, справа «Лательє до Франції», зазначено, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, та є обґрунтованим.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Рішення слідчим суддею прийнято у відповідності до вищенаведених норм законодавства, порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено.
Розглядаючи клопотання слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу, оскільки матеріалами провадження підтверджена обґрунтованість підозри про його причетність до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_15 особи для впізнання по фотознімках, протоколом пред`явлення потерпілій ОСОБА_10 особи для впізнання по фотознімках, протоколом обшуку домогосподарства за адресою с. Оленівка Магдалинівського р-ну, Дніпропетровської області де були вилучені автомобіль, мобільний телефон «Нокіа», на якому були виявлені фотознімки оголених статевих органів потерпілої.
Належним чином обґрунтувано в ухвалі існування реальних ризиків, визначених статтею 177 КПК України, які виправдовують застосування щодо ОСОБА_9 виключного запобіжного заходу тримання під вартою.
Так, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого насильницького злочину по відношенню до неповнолітньої, під загрозою покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, з метою уникнути кримінальної відповідальності - перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілих чи свідків.
Інші, більш м`які запобіжні заходи, за таких обставин, у тому числі і застава, про що йдеться в апеляційній скарзі, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Висновок слідчого судді, про застосування виключного запобіжного заходу тримання під вартою є правильним.

Враховуючи наведене, твердження захисника стосовно відсутності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та такими, що суперечать зібраним органом досудового розслідування матеріалам.
Надана апеляційному суду характеристика, заява про поруку, посилання на наявність постійного місця проживання, дітей, жодним чином не спростовує висновку суду щодо необхідності ізоляції підозрюваного ОСОБА_9 від суспільства, з урахуванням наведених ризиків.
Достатніх даних, які б переконували колегію суддів у протилежному апеляційна скарга та матеріали провадження не містять.
Застава, як альтернативний запобіжний захід, не визначена слідчим суддею з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства.
За таких обставин, рішення слідчого судді ґрунтується на фактичних обставинах справи і на вимогах кримінального процесуального закону та є обґрунтованим.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,
У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 травня 2016 року щодо ОСОБА_9 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5