гСправа № 358/976/16-к Провадження № 1-кп/358/75/16
УХВАЛА

13 вересня 2016 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника служби в справах дітей Богуславської РДА ОСОБА_11 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінального провадження №1-кп/358/75/16 по обвинуваченню ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Богуславського районного суду Київської області знаходиться дане кримінальне провадження, по якому органом досудового розслідування ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні крадіжки майна потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , що мало місце в ніч на 11 червня 2016 року в с. Мисайлівка Богуславського району Київської області.

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження захисник ОСОБА_9 , який захищає інтереси обвинуваченого ОСОБА_6 , заявив клопотання про визнання недопустимими доказами, які надані стороною обвинувачення, а саме: звіту про незалежну товарознавчу експертизу №07-07/16 від 07 липня 2016 року та довідки вартості зернових (кукурудзи та пшениці) від 07 липня 2016 року.

Своє клопотання захисник ОСОБА_9 мотивує тим, що під час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи ним було виявлено ряд порушень норм Кримінально-процесуального закону та Закону України «Про судову експертизу», а саме слідчим під час досудового розслідування було призначено товарознавчу експертизу експерту товарознавцю ОСОБА_13 , який провів відповідну експертизу та зробив висновок про те, що вартість викраденої бензокоси «CROSSER CR- T1» становить 787 гривень.

На переконання захисника даний висновок експерта ОСОБА_13 є недопустимим доказом, оскільки відомості про особу, яка робила оцінку вартості майна, не внесені до Єдиного реєстру атестованих судових експертів, що не було враховано слідчим при призначенні товарознавчої експертизи. В даному випадку слідчий мав керуватися положеннями ст. 69 КПК України, ст.ст. 7, 9, 10 Закону України «Про судову експертизу» та призначити експертизу атестованому судовому експерту.

Щодо приєднання до кримінальної справи довідки вартості зернових (кукурудзи та пшениці) від 07 липня 2016 року, то на думку захисника така довідка не передбачена нормативними актами та не може бути прийнята до уваги.

Клопотання захисника ОСОБА_9 підтримав його підзахисний ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_8 вважав обґрунтованим клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення даного клопотання, посилаючись на те, що відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» для проведення товарознавчої експертизи, яка не належить до переліку експертиз, які здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, може бути залучений фахівець з відповідних галузей знань, а тому слідчий залучив до проведення експертизи експерта ОСОБА_13 , який має відповідну кваліфікацію оцінювача рухомого майна.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, та перевіривши доводи клопотання, приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст. 86 КПК України докази визнаються допустимими, якщо вони отримані в порядку , встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використано при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при прийнятті судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

При цьому, з огляду на положення ст. ст. 86, 87 КПК України щодо допустимості та недопустимості доказів, підставою для визнання доказу недопустимим, за умови його очевидної недопустимості, яка виключає його використання при прийнятті процесуальних рішень, може бути виключно порушення встановленого законом порядку його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.

Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судову експертизу», особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках,

передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.

Експертом ОСОБА_13 додано до висновку експерта копію сертифіката суб`єкта оціночної діяльності від 27 травня 2014 року, виданого Фондом Державного майна України, копію посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 26 лютого 2015 року, відповідно до яких він має право здійснювати оцінку рухомих речей.

Будучи фахівцем в галузі оцінки рухомих речей експерт ОСОБА_13 був залучений слідчим для проведення товарознавчої експертизи на законних підставах, а тому клопотання захисника ОСОБА_9 щодо визнання недопустимим звіту про незалежну товарознавчу експертизу №07-07/16 від 07 липня 2016 року не підлягає задоволенню.

Щодо допустимості як належного доказу довідки про вартість зерна пшениці та кукурудзи, яка була видана ОСОБА_13 07.07.2016 року, то така довідка не може бути належним доказом, яким би підтверджувалась дійсна вартість зерна пшениці та кукурудзи, що було викрадене у потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , оскільки вказаною особою зерно не оглядалося і клас його не був визначений, що впливало б на визначення вартості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 87, 89 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
Клопотання захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Визнати недопустимим доказом по справі: довідку про вартість зерна пшениці та кукурудзи, яка була видана ОСОБА_13 07.07.2016 року.

Відповідно до ст. 392 КПК України ухвала окремо від судового рішення, яким завершується судовий розгляд, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1