Справа № 464/4013/16-к
пр.№ 1-кп/464/217/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.06.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження відносно:

Ф а р ш т е ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Львівської області, Жовківського району, с.Нове село, мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр-н України, з середньо-спеціальною освітою, невійськовозобов`язаний, неодружений, не працює, судимості немає, -

за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, -

з участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 в квітні 2014 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману потерпілого ОСОБА_5 , переконав його, що займається встановленням дверей, та знаходячись біля будинку потерпілого, що за адресою АДРЕСА_2 прийняв від останнього замовлення на виготовлення вхідних дверей. Усвідомлюючи в цей момент, що не виконає замовлення, обвинувачений отримав від потерпілого передоплату в сумі 3500 грн. В подальшому ОСОБА_7 свої зобов`язання відповідно до домовленостей не виконав, а отримані гроші витратив на власні потреби.

Крім цього, він же в квітні 2014 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману потерпілої ОСОБА_8 , переконав її, що займається встановленням віконно-пластикових конструкцій, та знаходячись в квартирі потерпілої, що за адресою АДРЕСА_3 , прийняв від останньої замовлення на добудову балкону та встановлення віконно-пластикових конструкцій. Усвідомлюючи в цей момент, що не виконає замовлення, обвинувачений отримав від потерпілої передоплату в сумі 22000 грн. В подальшому ОСОБА_7 свої зобов`язання відповідно до домовленостей не виконав, а отримані гроші витратив на власні потреби.

Крім того, він же в середині травня 2014 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману потерпілого ОСОБА_6 , переконав його, що займається встановленням віконно-пластикових конструкцій, та знаходячись неподалік універмагу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_4 , прийняв від останнього замовлення на встановлення віконно-пластикових конструкцій. Усвідомлюючи в цей момент, що не виконає замовлення, обвинувачений отримав від потерпілого передоплату в сумі 4665,16 грн. В подальшому ОСОБА_7 свої зобов`язання відповідно до домовленостей не виконав, а отримані гроші витратив на власні потреби.

Крім цього, він же на початку червня 2014 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману потерпілої ОСОБА_9 , переконав її, що займається встановленням віконно-пластикових конструкцій, та знаходячись в квартирі потерпілої, що за адресою АДРЕСА_5 , прийняв від останньої замовлення на встановлення віконно-пластикових конструкцій. Усвідомлюючи в цей момент, що не виконає замовлення, обвинувачений отримав від потерпілої передоплату в сумі 5150 грн. В подальшому ОСОБА_7 свої зобов`язання відповідно до домовленостей не виконав, а отримані гроші витратив на власні потреби.

Крім того, він же 2 липня 2014 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману потерпілої ОСОБА_10 , переконав її, що займається встановленням віконно-пластикових конструкцій, та знаходячись в квартирі потерпілої, що за адресою АДРЕСА_6 , прийняв від останньої замовлення на встановлення віконно-пластикових конструкцій. Усвідомлюючи в цей момент, що не виконає замовлення, обвинувачений отримав від потерпілої передоплату в сумі 10500 грн. В подальшому ОСОБА_7 свої зобов`язання відповідно до домовленостей не виконав, а отримані гроші витратив на власні потреби.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 винуватим себе в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та надав суду пояснення аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердив, що переконував потерпілих в тому, що займається виготовленням та встановленням вхідних дверей та віконних систем. Брав від потерпілих гроші, як завдаток на виготовлення та встановлення дверей та вікон. Проте, обіцяного не виконував, а отримані від потерпілих гроші витратив на власні потреби. Просить суд суворо не карати, враховуючи щире каяття та часткове відшкодування потерпілим завданої шкоди. Розуміє, що заподіяну шкоду потерпілим необхідно відшкодувати повністю.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що в квітні 2014 року через знайомих домовився з обвинуваченим про виготовлення та встановлення дверей та віконних конструкцій. Обвинувачений, взявши від нього завдаток - гроші в сумі 3500 грн., обвинувачений не виконав свої зобов`язання. Зазначив, що на сьогоднішній день обвинувачений відшкодував частину заподіяної шкоди в сумі 2500 грн. Щодо призначення покарання обвинуваченому, то покладається на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що в травні 2014 року через знайомих домовився з обвинуваченим про виготовлення та встановлення віконних конструкцій. Обвинувачений, взявши від нього завдаток - гроші в сумі 4665,16 грн., не виконав свої зобов`язання. Зазначив, що на сьогоднішній день обвинувачений не відшкодував йому заподіяну шкоду. Щодо призначення покарання обвинуваченому, то покладається на розсуд суду.

Від потерпілої ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд провадження у її відсутності. Претензій будь-якого характеру до обвинуваченого немає, так як завдана шкода повністю відшкодована. Щодо призначення обвинуваченому покарання, то покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, так як він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Його ж дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, так як він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно.

З урахуванням вимог ст.ст.65, 66-68 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, вчинення обвинуваченим злочинів невеликої та середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який судимості немає, та суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді обмеження та позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, який формально характеризується, щиро покаявся, частково відшкодував заподіяну шкоду: потерпілій ОСОБА_10 повністю; потерпілому ОСОБА_5 2500 грн.; потерпілій ОСОБА_8 4800 грн.; потерпілій ОСОБА_9 1500 грн., суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробовуванням, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та з покладенням на нього обов`язку, передбаченого п.4 ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.131 КПК України, не обирався.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України один рік обмеження волі;

-за ч.2 ст.190 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначити покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.

Згідно з п.4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок періодично з`являтись для реєстрації в КВІ.

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.