№ 1-кс/489/417/2016
У Х В А Л А
ім`ям України
18 травня 2016 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю прокурора Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Ленінським ВП ГУНП України в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006142 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.5, 382 ч.1, 209 ч.2 КК України, а саме привласнення посадовими особами ПП «Мокасік» коштів державного підприємства ПАТ «ДПЗКУ» в сумі 6,5 млн. грн. та їх подальшого легалізування шляхом здійснення фінансових операції, невиконання керівництвом ТОВ «Мокасік» рішення Господарського суду від 20.10.2015 р.

Прокурор Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, розміщені на банківському рахунку ТОВ «Крейзер» № НОМЕР_1 , відкритому у Миколаївському РУ «Приватбанк», як на майно, що є предметом кримінальних правопорушень за даним кримінальним провадженням, оскільки є достатня підозра вважати, що посадові особи ПП «Мокасік», отримавши грошові кошти від ПАТ «ДПЗКУ» в сумі 6,5 млн. грн., заволоділи ними, перерахувавши частину цих коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Крейзер», відкритий у Миколаївському РУ «Приватбанк».

Дослідивши надані матеріали, вислухавши думку учасників судового провадження, вважаю що клопотання не підлягає задоволенню.

Так, згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема є об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом або отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, прокурором не доведено, що грошові кошти, на які він просить накласти арешт, знаходяться на рахунку ТОВ «Крейзер», що відкритий у Миколаївському РУ «Приватбанк» через два роки після події злочину, та взагалі є об`єктом кримінально протиправних дій, тобто є частиною коштів, якими заволоділи посадові особи ПП «Мокасік», що б давало підстави для їх арешту відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України, в зв`язку з чим вважаю необхідним відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.172, 173 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_2 про накладення арешту на грошові кошти, розміщені на банківському рахунку ТОВ «Крейзер» № НОМЕР_1 , відкритому у Миколаївському РУ «Приватбанк», - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: