Ухвала
про залишення касаційної скарги без руху

31 жовтня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі представник потерпілої порушує питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку та ставить вимогу про зміну судових рішень щодо ОСОБА_6 , призначення йому більш суворого покарання та задоволення в повному об`ємі цивільного позову.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.

Вимоги, про бажане для особи судове рішення касаційної інстанції, зазначаються з урахуванням статей 436, 438 КПК.
Проте наведених положень кримінального процесуального закону не дотримано. Зокрема, в поданій скарзі не міститься обґрунтування явної несправедливості призначеного ОСОБА_6 заходу примусу внаслідок м`якості та істотного порушення судами вимог кримінального процесуального закону, а відтак й необхідності зміни оскаржуваних судових рішень на ідставах, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 129, 412, 414, 419 цього Кодексу та приписи статей 50, 65 КК.
Попри те, що вирок був предметом перевірки в порядку апеляційної процедури представником потерпілої не зазначено конкретних порушень закону, які, на його думку, було допущено апеляційним судом (за аналогічними доводами) звідси, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.
Викладена в касаційній скарзі вимога про зміну вироку та ухвали й призначення ОСОБА_6 більш суворого покарання, не узгоджується зі ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, та суперечить положенням ч. 1 ст. 437 зазначеного Кодексу.
Також у скарзі міститься заперечення щодо правильності встановлення фактичних обставин справи, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Виконуючи приписи ст. 429 КПК, колегія суддів перевіривши касаційну скаргу представника потерпілої на відповідність вимогамст. 427 цього Кодексу, встановила, що її подано без додержання положень наведеної норми процесуального права. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 повинно бути надано строк для усунення недоліків із роз`ясненням, що у разі невиконання зазначених вимог скаргу буде повернуто.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом семи днів із дня отримання копії ухвали.
У разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3