Справа № 414/736/16-к
Провадження № 11-кп/782/164/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
представника потерпілого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області в м. Северодонецьку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 13 травня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 13 травня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000360 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України із попереднього судового засідання було повернуто прокурору Кремінського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури для усунення недоліків.
Приймаючи рішення суд першої інсанції послався на те, що обвинувальний акт та реєстри матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 109, п. З ч. 2 ст. 291 КПК України.

На зазначену ухвалу захисником ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він, не приводячи доводів та мотивів своєї незгоди щодо неправильності висновків суду про невідповідність обвинувального акту вимогам закону, просить скасувати її, призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання з таких обставин.

При цьому захисник посилаєтья на те, що колегія суддів, встановивши підстави для повернення обвинувального акту, тобто неможливість призначення його до розгляду, в порушення вимог ч.З ст. 315 КПК України вирішила клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, без наявності письмового клопотання, яке мало бути подано з урахуванням вимог ст. 199, ст. 184 КПК України. Вважає, що таким чином суд вирішив питання запобіжного заходу усупереч визначеного законом порядку, чим допустив порушення ч.1 ст. 412 КПК України, що є істотним порушенням і підставою для скасування зазначеної ухвали з направленням справи на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Звертаючи увагу на те, що діючий кримінально-процесуальний закон не визначає обов`язок чи право апеляційному суду продовжувати строк тримання під вартою на вказаній стадії апеляційного розгляду, вважає, що судова колегія також немає правових підстав для продовження даного строку тримання під вартою обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_5 та представника потерпілого ОСОБА_6 , які вважали законною та обґрунтованою ухвалу суду, просили залишити її без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У підготовчому судовому засіданні суд перевіряє обвинувальний акт за критеріями прийнятності, які викладені в ст. 291 КПК України.

Суд першої інстанції, постановивши ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору, правильно послався на чисельні недоліки, допущені при його складанні.

Як вбачається з матеріалів справи, під час підготовчого судового засідання було виявлено невідповідність обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 109, п. З ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: обвинувальний акт не містить анкетних відомостей потерпілого (прізвища, ім`я по-батькові, дати та місця народження, місця проживання, громадянства); у реєстрі матеріалів досудового розслідування частково відсутні номери процесуальних дій, які розташовані не в хронологічному порядку, та вказані не всі реквізити процесуальних рішень (зокрема, відсутнє посилання на місце прийняття процесуального рішення).

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_8 вчинив злочин за попередньою змовою з ОСОБА_9 , але процесуальний статус останнього не визначено.

За змістом ч. 4 ст. 314, ст. 392 КПК України ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку щодо обґрунтованості прийняття такого рішення.
В суді першої інстанції прокурор визнав факт допущення зазначених судом порушень вимог кримінального процесуального закону при складанні обвинувального акту та не оскаржив рішення суду в апеляційному порядку.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 фактично не оскаржує прийнятого судом рішення про повернення обвинувального акта прокурору із-за невідповідності його вимогам кримінального процесуального закону, не приводить жодного доводу з цього приводу, однак не погоджується з ним лише в частині вирішення судом питання про продовження строку дії обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У відповідності до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника щодо неправильності продовження судом першої інстанції запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не відповідають обставинам справи, оскільки судом першої інстанції при повернені обвинувального акту клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не розглядалося, суд в межах своєї компетенцї лише залишив без змін раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 16 червня 2016 року.

При цьому захисником ОСОБА_7 поза увагою були залишені вимоги ч. 2 ст. 42 КПК України, згідно до якої особа набуває статусу обвинуваченого з моменту передання до суду обвинувального акта щодо неї, а відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
Окрім того, рішення про продовження строку тримання під вартою, прийняте під час судового провадження в суді першої інстанції, відповідно до положень ч. 2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню не підлягає.
Таким чином, висновок суду першої інстанції у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 колегія суддів вважає обгрунтованим, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 13 травня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000360 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України без змін.

Головуючий:

Судді: