АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/944/16 Справа № 185/2154/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, -
В с т а н о в и л а:
цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, затверджений прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури, повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, через його невідповідність вимогам КПК України (а.п. 29 - 30).
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в анкетних даних обвинуваченого не зазначено фактичне місце його проживання, що є порушенням норм ст. 291 КПК України та унеможливлює виклик обвинуваченого в підготовче судове засідання (а.п. 29 30 ).
Не погоджуючись із судовим рішенням, прокурор, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення, та призначити по даному кримінальному провадженню новий розгляд у суді першої інстанції. Свої доводи обґрунтовує тим, що на момент направлення кримінального провадження до суду слідчим було встановлено фактичне місце проживання та місце реєстрації обвинуваченого. Вважає, що суд не вжив усіх передбачених нормами КПК України процесуальних заходів для забезпечення доставки обвинуваченого до суду та вчасного проведення судового розгляду (а.п. 33 - 36).
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.
В судове засідання 24 травня 2016 року ОСОБА_8 не з`явився. Захисник ОСОБА_9 24.05.2016 року подав заяву про розгляд апеляції за його відсутності.
З метою дотримання процесуальних строків розгляду скарги прокурора по оскарженню судового рішення від 30 березня 2016 року, колегія суддів, з урахуванням думки прокурора, вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності сторони захисту.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №000120, він містить анкетні відомості обвинуваченого, у тому числі і його місце проживання, які передбачені ст. 291 КПК України.
Крім того, з матеріалів вбачається, що 02.03.2016 року обвинувачений отримав СМС-повідомлення про його виклик в судове засідання на 08.00 годину 09.03.2016 року (а.п. 12).
Згідно журналу судового засідання, 09.03.2016 року обвинувачений будучи повідомлений належним чином до суду не з`явився (а.п. 15).
В судове засідання 11.03.2016 року обвинувачений знову не з`явився, але відомості у матеріалах провадження про його належний виклик відсутні, СМС-повідомлення йому не направлялось (а.п. 16).
11.03.2016 року судом винесено ухвалу про привід обвинуваченого з адреси АДРЕСА_1 , тобто з місця його реєстрації (а.п. 17).
З долучених до матеріалів провадження пояснень ОСОБА_8 від 23.03.2016 року (а.п. 21) та 30.03.2016 року (а.п. 27), який є батьком обвинуваченого вбачається, що 08.03.2016 року після сварки, син пішов з дому і не повертався.
Таким чином, висновок суду про те, що в анкетних даних обвинуваченого не зазначено фактичне місце його проживання, що є порушенням норм ст. 291 КПК України та унеможливлює виклик обвинуваченого в підготовче судове засідання є помилковим, оскільки батько обвинуваченого підтвердив, що той проживав за адресою АДРЕСА_1 .
За таких обставин рішення суду першої інстанції, щодо підстав повернення обвинувального акта не можна визнати законним та обґрунтованим, оскільки ухилення обвинуваченого від прибуття в судове засідання повинно мати відповідне реагування згідно з нормами КПК України.
Зокрема, у відповідності до ст. 323 КПК України, - якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.
Отже, викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню обвинувального акту прокурору, колегія суддів уважає такими, що є помилковими і не давали суду першої інстанції можливості повернути обвинувальний акт прокурору, а тому доводи апеляційної скарги прокурора є такими, що підлягають до задоволення.
За таких обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий судовий розгляд у той же суд.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - задовольнити.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду: