Справа № 554/3707/16-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 12.09.2016
12 вересня 2016 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
перекладача - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Єреван, Вірменії, громадянина Вірменії, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно ст.89 КК України не судимого,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Грузії, грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України,
При цьому, входячи із заздалегідь розподілених функцій, з метою досягнення поставленої мети, ОСОБА_12 спочатку самостійно піднявся до вказаної квартири АДРЕСА_5 та кілька разів подзвонив у дзвоник, а коли переконався у відсутності мешканців, заклеїв стрічкою вічка вхідних дверей сусідніх квартир, перевірив чи немає сторонніх осіб на інших поверхах та покликав співучасників. У свою чергу ОСОБА_10 за допомогою наявних при собі «відмичок» та фольги намагався відчинити дверні замки, отримуючи від ОСОБА_11 додаткові відмикаючи пристрої. В той же час ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували поряд на нижньому та верхньому майданчиках сходів, звідки вели спостереження для попередження виникнення небезпеки під час вчинення злочину.
Однак обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були затримані на місці працівниками патрульної поліції.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 свою провину у вчиненні інкримінованого їм злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України не визнали, просили виправдати їх за відсутністю складу злочину. Від дачі показань, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.63 Конституції України, відмовились.
Незважаючи на невизнання обвинуваченими своєї провини, що розцінюється судом обраною ними позицією захисту, їх вина поза розумним сумнівом доведена дослідженими у справі належними, допустимими і взаємоузгодженими доказами в їх сукупності.
Так, потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 15.03.2016 року він з дружиною ОСОБА_13 повернулись із міста Києва додому за адресою: АДРЕСА_6 , приблизно о 18 годині. Біля свого під`їзду побачив на лавці раніше невідомого ОСОБА_12 , який розмовляв по телефону та попросив його не зачиняти вхідні двері, оскільки він йде до друга, хоча не вказав із якої квартири. Однак він все ж зачинив за собою двері і пішов у квартиру, після чого знову спускався та ОСОБА_12 вже не було. Зайшовши до своєї квартири, він зачинив вхідні двері лише на защіпку, при цьому їх не замикав. Далі став дивитись в «глазок» і знову побачив ОСОБА_12 , який піднявшись на його площадку дзвонив у всі квартири, в тому числі їхню, притуляючи вуха до дверей. За ним піднялись ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Далі ОСОБА_12 тихо підійнявся на верхні поверхи, а коли повернувся заклеїв «глазки» сусідніх квартир, після чого пішов на площадку між 3 та 4 поверхами і став біля вікна. У цей час ОСОБА_11 спустився на площадку між 2 і 3 поверхами. Далі ОСОБА_10 підійшов до його квартири, дістав відмички, набив на них фольгу і почав відмикати замок вхідних дверей, однак йому це не вдавалося, після чого він відійшов, обмінявся «відмичками» та про щось говорив із ОСОБА_11 , потім знову став зламувати замки його квартири, при цьому сильно штурляв двері, однак відкрити їх так і не зміг через внутрішню защіпку. У цей час потерпілий попросив дружину викликати поліцію, яка прибула через 5-7 хвилин. По приїзду поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_12 одразу почали спускатись вниз і були затримані на площадці 2 поверху. ОСОБА_11 побіг нагору, де також був затриманий. Біля нього виявили набір відмичок, а на вікні між 4 і 5 поверхами виявили фольгу, рештки якої також знайшли і біля його квартири. Усіх обвинувачених він упізнавав під час досудового розслідування. В квартирі у нього було майно, в тому числі золоті прикраси, побутова техніка, одяг, інше, яке того ж дня оглядалось слідчим та перелічене в обвинуваченні.
Свідок ОСОБА_13 - дружина потерпілого ОСОБА_5 також підтвердила, що 15.03.2016 року вона з чоловіком повернулись із міста Києва додому. Заходячи у свій під`їзд, побачила на лавці раніше незнайомого ОСОБА_12 , який просив її чоловіка не закривати вхідні двері. Далі вона зайшла в квартиру та почала розпаковувати речі. У цей час її чоловік спускався східцями, а коли повернувся став дивитись у «глазок» вхідних дверей. Після чого чоловік повідомив їй, що до дверей тихо підходить та особа, яка була біля під`їзду. Потім почула дзвінок у двері, але вони не відчинили і стояли тихо. Далі зі слів чоловіка у сусідів заклеїли глазки дверей. Через деякий час замок їх вхідних дверей почали зламувати і вона викликала поліцію. При цьому також дивилась в «глазок» і бачила, що ОСОБА_10 зламував замок, а ОСОБА_12 та ОСОБА_11 знаходились на площадках між поверхам відповідно вище та нижче. Про все, що відбувалося вона повідомила оператору служби «102». По прибуттю поліції вказані особи були затримані. Також вказала, що проникнути до квартири вони не змогли, при цьому зазначила, що в квартирі були сімейні золоті речі, побутова техніка, одяг, інше, що було оглянуто слідчим та перелічене в обвинуваченні.
Виходячи з протоколів пред`явлення для впізнання від 23.03.2016 та 26.03.2016 року року, потерпілий ОСОБА_5 та його дружина свідок ОСОБА_13 упізнали за фотокартками всіх осіб, які намагались проникнути до їх квартири і ними виявились ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 (а.с. 227-244, 138-139).
Фотокартками, наданими суду потерпілим ОСОБА_5 , підтверджується видимість із його квартири до майданчиків сходів (а.с. 133-134).
Вилучений за ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави, від 23.06.2016 року аудіозапис розмови свідка ОСОБА_13 з оператором лінії «102» повністю підтверджує повідомлені нею відомості про дату та час виклику поліції, тривалість розмови, а також засвідчені нею фактичні обставини (а.с.140-142).
Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які проживають в сусідніх із потерпілим квартирах показали, що 15.03.2016 року близько 18 години почули поодинокий дзвінок у двері, однак у них гучно працював телевізор і вони не виходили, а через деякий час почули шум в коридорі та побачили, що «глазки» їх вхідних дверей заклеєні стрічкою. Відчинивши двері, їм пояснили, що квартиру потерпілого хотіли зламати.
Свідок ОСОБА_16 пояснила, що проживає у тому ж під`їзді будинку АДРЕСА_4 . 15 березня 2016 року вона поверталась додому та зайшла в під`їзд свого будинку приблизно о 17.55 годин. На 1-му поверсі зустріла незнайомого чоловіка (при впізнанні виявився ОСОБА_11 ), який говорив по телефону та з нею привітався російською. Підіймаючись вище, побачила ще двох невідомих чоловіків. Через деякий час дізналась, що вказані чоловіки були затримані.
Свідок ОСОБА_17 , який проживає поверхом вище потерпілого по АДРЕСА_4 показав, що 15.03.2016 року приблизно о 18 годині він зайшов у свій під`їзд та підіймався по сходам додому. В цей час побачив, як двоє незнайомих йому чоловіків спускались із п`ятого поверху. Після цього через деякий час у дворі побачив поліцію.
Свідок ОСОБА_18 , яка працює командиром роти патрульної поліції пояснила, що за викликом про спробу проникнення до житла разом із патрульним ОСОБА_19 прибули до під`їзду, в якому знаходиться квартира АДРЕСА_7 , де затримали ОСОБА_10 та ОСОБА_12 на площадці між 2 та 3 поверхами. Після чого потерпілий повідомив, що був ще один чоловік, який піднявся нагору, тому вони затримали і ОСОБА_11 на площадці між 3 і 4 поверхами. Зазначила, що при затриманні до обвинувачених недозволених заходів впливу не застосовувала. Обвинувачені опору не чинили, про мету перебування в під`їзді не повідомляли.
Свідок ОСОБА_19 дав аналогічні показання, доповнивши, що поблизу затримання ОСОБА_11 під ковриком та на підвіконні були виявлені предмети схожі на «відмички», а також фрагменти фольги.
Свідок ОСОБА_20 , який працює інспектором патрульної поліції м. Полтави пояснив, що 15.03.2016 року він за повідомленням про спробу проникнення до житла, з інспектором поліції ОСОБА_21 прибули на АДРЕСА_4 . Після чого на площадці між 4 і 5 поверхами побачив затриманого патрульним ОСОБА_19 - ОСОБА_11 , якого вивів до поліцейського автомобіля. При цьому ОСОБА_11 не говорив про мету перебування в під`їзді. Недозволених заходів впливу до нього не застосовував.
Свідок ОСОБА_22 суду показала, що з 13 по 16.03.2016 року здавала квартиру АДРЕСА_8 ОСОБА_23 , який привозив туди на автомобілі декількох осіб, однак впізнати їх наразі не може (а.с.218-220).
Проведеним обшуком від 16.03.2016 року квартири АДРЕСА_8 виявлено декілька комплектів чоловічого одягу та інші речі (а.с.221-226), належність яких до обвинувачених достовірно не доведено.
Явку до суду свідка ОСОБА_24 стороною обвинувачення не було забезпечено, оскільки за місцем останнього проживання він відсутній та на телефонні дзвінки не відповідає.
За даними протоколу огляду місця події від 15.03.2016 року четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_4 встановлено, що зовнішня частина замка вхідних дверей до квартири АДРЕСА_5 , де проживає подружжя ОСОБА_25 має подряпини, тому вказаний замок вилучено. Біля дверей цієї квартири також вилучено клаптик паперу зеленого кольору. На підвіконні між 3 та 4 поверхами вилучено прозорий флакон з металевими пластинками. На п`ятому поверсі під ковриком вилучено 6 металевих виробів, схожих на «відмички». При виході з під`їзду виявлено та вилучено мобільний телефон Самсунг. Оглядом квартири АДРЕСА_5 встановлено, що у ній обстановка не порушена, при цьому виявлено, що у ній маються золоті вироби, гроші, згідно обвинувачення, а також інші речі (а.с.173-189).
Товарним чеком та бирками підтверджується наявність у потерпілого золотих виробів, їх вага та ціна (а.с.190-191).
Розпорядженням державної скарбниці Національного Банку України від 15.03.2016 року № 83/4/50 підтверджено ціни на дорогоцінні метали в брухті, вказані в обвинуваченні (а.с.192).
Згідно з висновком судово-криміналістичної експертизи №641 від 24.03.2016 року, на внутрішніх поверхнях циліндрів здвоєних циліндрових механізмів, вилученого у потерпілого замка вхідних дверей виявлено потертості, які могли бути залишені, в тому числі предметами (інструментами), які мають форму близьку до форми ключових шпарин циліндрів (а.с.83-93).
Допитаний експерт ОСОБА_26 повністю підтвердив висновки проведеної ним указаної експертизи.
Під час особистого обшуку затриманих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , проведеного 15.03.2016 року вилучено серед інших речей також по парі матерчатих рукавиць у кожного (а.с. 193-199).
При особистому обшуку ОСОБА_11 також вилучено мобільний телефон Самсунг № НОМЕР_1 , оглядом якого встановлено наявність контакту «Вахо1» № НОМЕР_2 , що відповідає імені обвинуваченого ОСОБА_27 . При цьому також встановлено, що вилучений біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 після затримання обвинувачених мобільний телефон Самсунг має № НОМЕР_2 і з нього було здійснено останній вихідний дзвінок саме ОСОБА_11 на № НОМЕР_1 (а.с. 20-205, 206-216).
Судом також безпосередньо досліджені та перевірені речові докази у справі, які були вилучені при проведенні перелічених слідчих дій та якими обґрунтовується висунуте обвинувачення (а.с. 245-247).
Висновки проведеної у справі судово-криміналістичної експертизи № 638 від 25.03.2016 року, згідно з якою виявлені при огляді місця події сліди рук не придатні для ідентифікації не спростовують сукупності зібраних у справі доказів, позаяк у обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 при собі були вилучені рукавички, якими вони мали можливість у будь-який час скористатись ( а.с.72-82).
Оцінюючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку що дії обвинувачених за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України кваліфіковані вірно, оскільки вони вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням до житла, виходячи із такого.
З огляду на засади змагальності сторін суду не представлено доказів на спростування саме такої кваліфікації діяння та іншої мети обвинувачених. При цьому обвинувачені взагалі відмовились надати раціональне пояснення своїм діям. Водночас, аналіз послідовності їх чітких та злагоджених дій, спрямованих на проникнення до житла потерпілого, де на той час знаходились гроші та відкрито значна кількість дорогоцінних ювелірних виробів, а потерпілі напередодні виїздили за межі Полтави, дає підстави для висновку саме про корисливі мотиви дій обвинувачених. Зокрема, суд приймає до уваги, що потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_13 раніше обвинувачених не знали, будь-яких спільних справ з ним не мали. Проникнення до їх житла відбувалось таємно, з використанням заздалегідь наявних спеціальних пристроїв для відчинення замків, рукавичок, засобів зв`язку та з дотриманням відповідних заходів безпеки.
Із викладеного висновується, що спільність узгоджених дій обвинувачених свідчать про їх єдину мету та обізнаність кожного з них щодо досягнення відповідних їх результатів. При цьому загальновідомим є те, що наразі корисливий мотив є переважаючим над іншими в мотивації суспільної поведінки, а про наявність інших мотивів обвинувачені суд не повідомили, як не вказали і своїх легальних джерел доходів та мети прибуття в Україну.
Крім іншого, обвинувачений ОСОБА_11 14.05.2008 року вже засуджувався вироком Київського районного суду м. Полтави за ч.3 ст.185 КК України за систематичне вчинення крадіжок чужого майна громадян, в тому числі грошей та виробів із золота, шляхом проникнення до квартир у місті Полтава з використанням раніше підібраних спеціальних пристроїв, тому на думку суду і при вчиненні інкримінованого йому злочину 15.03.2016 року він діяв з прямим умислом на вчинення крадіжки та корисливим мотивом, а також мав можливість, підготовку, обізнаність, потрібні для вчинення ним відповідного кримінального правопорушення та не міг помилитися щодо обставин, за яких він вчинив це кримінальне правопорушення (п.2 ч.2 ст.88 КПК України).
Таким чином, виходячи з встановленої судом спільності та взаємодоповнюваності дій обвинувачених, корислива мотивація та прямий умисел на крадіжку притаманні і обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .
При призначенні покарання суд виходить із того воно має на меті не лише кару, а й виправлення обвинувачених та попередження вчинення злочинів, при цьому суд керується засадами співмірності відповідальності вчиненому і його наслідкам, а також рівності громадян України та іноземців перед судом, не допускаючи будь-якої дискримінації за національною ознакою.
Зокрема, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який хоча і відноситься до тяжких, однак не є закінченим, матеріальні збитки відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Суд також бере до уваги особу обвинувачених, які не судимі, позитивно характеризуються за місцем проживання та задовільно за місцем попереднього ув`язнення, не працюють, є іноземцями, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебувають. ОСОБА_10 є відносно молодим за віком, має на утриманні хвору матір зі значно обмеженими можливостями, у якої він єдиний утримувач, відвідує християнську церкву, не одружений, однак проживав у цивільному шлюбі та має наміри створити сім`ю з українкою. ОСОБА_12 також досить молодий, щойно одружився, не працює. ОСОБА_11 не одружений, його судимість погашена в установленому законом порядку.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 є наявність на його утримання хворої матері інваліда та виключно позитивні характеристики за місцем проживання. Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_12 та ОСОБА_11 судом не встановлено.
Враховуючи викладене, а також терміни попереднього ув`язнення обвинувачених, що відповідають приблизно 8 місяцям позбавлення волі, суд вважає, що необхідним і достатнім для подальшого виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України з випробуванням із встановленням іспитового строку.
З огляду на це, запобіжні заходи у виді застави, обрані обвинуваченим слід залишити до вступу вироку в законну силу.
Судові витрати на залучення експертів необхідно стягнути із обвинувачених на користь держави в рівних частинах.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України (а.с.245-247).
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_28 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
ОСОБА_29 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
ОСОБА_30 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі п.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченим у строк покарання терміни попереднього ув`язнення: ОСОБА_10 із 15.03.2016 року по 21.07.2016 року, ОСОБА_11 із 15.03.2016 року по 03.08.2016 року, ОСОБА_12 із 15.03.2016 року по 12.07.2016 року, виходячи з розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75 КК України обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від відбування покарання звільнити з випробуванням, якщо вони протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обов`язок: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на користь держави витрати на залучення експертів по 234 грн. 56 коп. із кожного.
Речові докази: металеві пристрої для відмикання замків та папірці знищити, інші речові докази повернути за належністю власникам.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів із дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1