№ 1-кп/756/960/15

В И Р О К
Іменем України
07 грудня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0007175 від 29.09.2015 р. щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
27 вересня 2015 року приблизно о 22 годині ОСОБА_3 перебував у квартирі АДРЕСА_3 , та спілкувався там зі своєю бабусею ОСОБА_6 та дружиною ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 . У той час, коли ОСОБА_5 заснула, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: платіжної пластикової карти ПрАТ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_5 та видана на її ім`я, на котрій зберігались грошові кошти у сумі 4500 гривень, та яка знаходилась у її сумочці, що перебувала на столі. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_3 скористався мобільним телефоном своєї дружини ОСОБА_5 , котрий також зберігався у її сумочці, та за допомогою послуги «Мобільний банкінг» змінив PIN-код картки, що у подальшому надало йому можливість отримати доступ до грошових коштів. Далі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 поклав вище вказану платіжну пластикову картку ПрАТ «ПриватБанк», № НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_5 , до кишені своєї куртки та вийшов з приміщення квартири. Проходячи біля магазину «Еко-Маркет», який розташований за адресою: м. Київ, просп. Гонгадзе, 20, ОСОБА_3 помітив банкомат, та з метою отримання грошових коштів, скориставшись викраденою пластиковою платіжною карткою, ввівши змінений PIN-код, зняв грошові кошти у сумі 1000 гривень, номіналом купюр по 100 гривень. Після отримання грошових коштів, на таксі, прибув на площу імені Т. Шевченка. Близько 01-ої години, прибувши за вказаною адресою, зайшов до приміщення залу гральних автоматів, та використовуючи викрадені грошові кошти з рахунку ОСОБА_5 , почав грати.
Після того як раніше зняті грошові кошти закінчились, з метою продовження гри на гральних автоматах, вийшов з приміщення залу, та направився до банкомату ПрАТ «ПриватБанк», за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 99, та використовуючи пластикову платіжну картку, яку таємно викрав у ОСОБА_5 , з інтервалом у одну годину, знімав грошові кошти у сумі 1000 гривень близько 02-ої години, 28.09.2015 року, 800 гривень близько 03-ої години, 28.09.2015 року, 1000 гривень близько 04-ої години, 28.09.2015 року, 500 гривень близько 05-ої години, 28.09.2015 року, 100 гривень близько 06-ої години, 28.09.2015 року.
Внаслідок вчинення вищезазначених злочинних дій, ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 4400 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні крадіжки вищевказаної платіжної пластикової картки ПрАТ «ПриватБанк», належної ОСОБА_5 , з сумочки останньої, та крадіжки за її допомогою грошових коштів потерпілої ОСОБА_5 з вказаного карткового рахунку у загальній сумі 4400 грн. - визнав повністю, розкаявся та підтвердив час, місце, спосіб, мотив такої крадіжки, не оспорюючи інші обставини вчиненого.
Обвинувачений ОСОБА_3 , зокрема, показав, що дійсно 27 вересня 2015 року, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , після того, коли його дружина ОСОБА_5 заснула, у нього виник умисел на викрадення належної їй платіжної пластикової карти ПрАТ «ПриватБанк», яка знаходилась у її сумочці, що перебувала на столі. Він скористався мобільним телефоном ОСОБА_5 , котрий зберігався у її сумочці, та за допомогою послуги «Мобільний банкінг» змінив PIN-код картки. Потім в банкоматі поблизу розташованого магазину «Еко-Маркет» він скористався викраденою пластиковою платіжною карткою, ввівши змінений PIN-код, зняв грошові кошти у сумі 1000 гривень, номіналом купюр по 100 гривень. Після цього на таксі прибув на площу імені Т. Шевченка до залу гральних автоматів, де, використовуючи викрадені грошові кошти з рахунку ОСОБА_5 , почав грати.
Після того як раніше зняті грошові кошти у сумі 1000 грн., закінчились, з метою продовження гри на гральних автоматах він в банкоматі ще знімав грошові кошти 28.09.2015 року: у сумі 1000 гривень - близько 02 години, 800 гривень - близько 03 години, 1000 гривень - близько 04 години, 500 гривень - близько 05 години, 100 гривень близько - 06 години.
Обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому злочині кається, вказує на те, що він вже приблизно рік як не працює, періодично грає на гральних автоматах, вже програвши там, за його словами «вартість автомашини». Обіцяє, що буде намагатися позбутися своєї негативної звички.
Потерпіла ОСОБА_5 показала, що крадіжка грошей з її картки в у сумі 4400 грн. відбувалася саме так, як вище викладено. Це є не перша його крадіжка. Проте, самою болючою для неї обставиною у цій ситуації є те, що вказані кошти на викраденій картці вона відкладала неповнолітнім дітям своєї покійної сестри і про це її чоловік ОСОБА_3 добре знав, однак це його не зупинило. Потерпіла показала, що дійсно за останній рік її чоловіком у гральних автоматах залишена дуже велика сума коштів, при цьому він весь цей час перебуває на її утриманні. Цивільний позов вона не заявлятиме.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин події, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується формально позитивно, не працюючий, одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, однак, з урахуванням обставин справи та особи винного, дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення все ж можливі без відбування покарання та вважає за доцільне звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Дане покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя