Справа № 428/4587/15-к
Провадження № 11-сс/782/84/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«15» червня 2015 року м.Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:
головуючого-судді : ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі : ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

представника зацікавленої особи: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені залу судових засідань Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу старшого прокурору відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 червня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про накладання арешту на майно,-

в с т а н о в и л а:
02.06.2015р. до Сєвєродонецького міського суду надійшло клопотання слідчого в ОВС 1-го ВСВ УСБУ у Луганській області ОСОБА_9 , погоджене старшим прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_8 , про арешт майна.
В обгрунтування клопотання зазначено, що в провадженні УСБУ у Луганській області находиться кримінальне провадження №0000196, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. З ст. 258-3 КК України.
04.04.2015р. о 17 год. 00 хв. оперативною групою у складі співробітників 3 відділу ГВ КЗІД СЕБ та 2 сектору 1 відділу ГВ БКОЗ Управління на КПГІВ «Ниркове» в с.Нирково Попаснянського району Луганської області затримано залізничний локомотив №1227, який транспортував тепловоз марки 2ТЭ116У 0332, 2015 року випуску, загальною вартістю близько 36 млн. грн., вироблений ПАТ «Луганськтепловоз» в м.Луганську.
Досудовим розслідуванням встановлено, що цей тепловоз транспортувався з м.Луганська через залізничні станції «Родакове»-«Сентянівка»-«Ниркове» з метою його реалізації на території Російської Федерації. Товарно-транспортна документація та дозволів на переміщення вказаного тепловозу з непідконтрольної українській владі території Луганської області відсутні. Згідно наявних даних отримані від реалізації тепловоза кошти планувалося використати на фінансування ПАТ «Луганськтепловоз», що знаходиться на території, тимчасово підконтрольній так званій «ЛНР».
30.05.2015р. на залізничній станції «Переїзна» Донецької залізниці затримано тепловоз марки 2ТЭ116У-0330, 2014 року випуску, вироблений ПАТ «Луганськтепловоз» в м.Луганську.
В ході огляду місця події 05.04.2015р. під час огляду тепловозу товарно-транспортна документація та дозволи на переміщення вказаного тепловозу з непідконтрольної українській владі території Луганської області не виявлені. Виявлено та вилучено технічну документацію на вказаний тепловоз, а також тепловоз. В коридорах тепловозу виявлені дерев`яні ящики та картонні коробки, що містили запасні деталі «ЗІП», загальною кількістю 60 штук, які не мали супровідних документів і також були вилучені.
30.05.2015р. в ході огляду на станції «Переїзна» Донецької залізниці тепловозу марки 2ТЭ116У-0330 вилучено останній, а також виявлено та вилучено наступні документи: залізничну накладну від 25.05.2015р., акт перевірки технічного стану від 25.05.2015р., копія розпорядження №178 від 13.05.2015 р.
Того ж дня вилучений тепловоз марки 2ТЭ116У 0330 переданий на відповідальне зберігання начальнику залізничної станції «Переїзна» Донецької залізниці ОСОБА_10 .
Згідно відповіді оперативного підрозділу фактичним власником та відправником тепловоза 2ТЭ116 №1227 №0330 є ПАТ «Луганськтепловоз» (код ЄДРПОУ 5763797, м.Луганськ, вул.Фрунзе, 107, генеральний директор з кінця червня 2014 року ОСОБА_11 ), що входить до ФПГ «Трансмашхолдинг». Фактично місцем відправлення вказаного тепловозу здійснювалось з території ПАТ «Луганськтепловоз» м.Луганськ кінцевим місцем прибуття є м.Новочеркаськ РФ, отримувач ЗАТ «Трансмашхолдінг». Відправлення тепловозу здійснювалось безпосередньо ПАТ «Луганськтепловоз» в особі ОСОБА_11 , який в теперішній час перебуває у м.Луганськ та допитати якого немає можливості.
До теперішнього часу у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.15, ч.1 ст.258-5 КК України.
Тепловоз марки 2ТЭ116У-0330 є предметом вказаного кримінального правопорушення, що дає достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Тому у своєму клопотанні слідчий просив суд накласти арешт на тепловоз 2ТЭ116У-0330.
Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду від 04 червня 2015 року органам досудового розслідування відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна.
Обгрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя, з посиланням на положення ст.ст.131,132 та 167 КПК України, зазначив наступне.
05.04.2015р. до ЄРДР були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.З ст.258-3 КК України з наступною фабулою:
«04.04.2015 р. о 17 год. 00 хв. оперативною групою у складі співробітників 3 відділу ГВ КЗІД СЕБ та 2 сектору 1 відділу ГВ «БКОЗ» Управління на КППВ «Ниркове» в с.Нирково Попаснянського району Луганської області затримано залізничний локомотив №1227, який транспортував тепловоз марки 2Т3116У2015, 2015 року випуску, загальною вартістю близько 36 млн. грн., вироблений ПАТ «Луганськтепловоз» в м.Луганську. Встановлено, що тепловоз транспортувався з м.Луганська через залізничні станції Родакове - Сентянівка Ниркове, з метою його реалізації на території Російської Федерації. Товарно-транспортна документація та дозволи на переміщення вказаного тепловозу з непідконтрольної українській владі Луганської області відсутні. Згідно наявних даних, отримані від реалізації тепловоза кошти планувалося використати на фінансування ПАТ «Луганськтепловоз», що знаходиться на території, тимчасово підконтрольній так званій «ЛНР». Крім того, 30.05.2015 на залізничній станції "Переїзна" Донецької залізниці затримано тепловоз марки 2ТЭ116У2015, 2015 року випуску, вироблений ПАТ «Луганськтепловоз» в м.Луганську.»
Таким чином, з витягу з ЄРДР від 02.06.2015 р. вбачається, що предметом кримінального правопорушення, по якому було відкрито кримінальне провадження №0000196, є два тепловози марки 2Т3116У2015, 2015 року випуску.

При цьому в клопотанні слідчий просить накласти арешт на тепловоз 2ТЭ116У-0330, який на його думку є предметом кримінального правопорушення, по якому було відкрито кримінальне провадження №0000196.
Проте, як зазначено в ухвалі слідчого судді, зазначені доводи слідчого не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
В судовому засіданні було встановлено, що у кримінальному провадженні №0000196 жодній особі не повідомлялося про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.15, ч.1 ст.258-5 КК України.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що стосовно осіб, які не є підозрюваними чи обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянні підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння не може бути прийнято ухвалу про арешт майна. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
В наданих суду матеріалах, зазначається в ухвалі слідчого судді, не міститься доказів того, що у відношенні ПАТ «Луганськтепловоз» винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.258-5 КК України, та за ознаками якого здійснюється кримінальне провадження № 0000196 від 05.04.2015р.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, старшим прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він не погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що на вказаний тепловоз марки 2ТЭ116У 0330 можливо накласти арешт на підставі ч.2 ст.170 КПК України, якою передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Крім того, прокурор в своїй скарзі зазначає, що відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення. Відмова в задоволенні клопотання ускладнює подальше відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та створює умови для збуту предмету злочину з метою фінансування незаконних збройних формувань, що дислокуються на тимчасово окупованій території Луганської області. Разом з тим, арешт майна - це лише тимчасове позбавлення власника можливості відчуження цього майна, рішення про поновлення цього права буде прийнято відповідно до ст.174 КПК України за результатами розслідування кримінального провадження. Просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04.06.2015 про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на тепловоз марки 2ТЭ116У 0330 та винести нову ухвалу про арешт на тепловоз марки 2ТЭ116У 0330. З метою забезпечення арешту вищевказаного майна прошу розглянути апеляційну скаргу без участі власника майна.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційні вимоги у повному обсязі, вислухавши думку представника зацікавленої особи - ПАТ «Луганськтепловоз», яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та наполягала на залишенні ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленого цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинні враховувати обставини, зазначені у ч.2 ст.173 КПК України, у тому числі правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею правильно встановлено відсутність на теперішній час у кримінальному провадженні №0000196 осіб, яким у встановленому законом порядку оголошену про підозру чи обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.15, ч.1 ст.258-5 КК України, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, проти чого не заперечували у суді апеляційної інстанції прокурор та слідчий, а також у наданих суду матеріалах не міститься доказів того, що у відношенні будь-кого з посадових осіб ПАТ «Луганськтепловоз» винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.258-5 КК України, та за ознаками якого здійснюється кримінальне провадження № 0000196 від 05.04.2015р.
Перевіряючи зазначені в апеляційній скарзі доводи прокурора про наявність підстав для накладення арешту на майно, з огляду на їх відповідність критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки сам апелянт не зазначив які саме підстави мають місце та яким саме критеріям визначеним законом вони відповідають. В апеляційному суді прокурор послався на визначений вказаною нормою закону такий критерій, як фінансування або матеріальне забезпечення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.258-5 КК України, тобто фінансування тероризму.
Однак з такими доводами колегія суддів не погоджується с огляду на наступне. В матеріалах кримінального провадження має місце лист Генерального директора ПАТ «Луганськтепловоз» ОСОБА_11 (а.с.12-13) від 14.05.2015р., адресований Голові Луганської обласної державної адміністрації ОСОБА_12 , в якому зазначається, що ПАТ «Луганськтепловоз» є сумлінним платником податків та перебуває на податковому обліку у Міжрегіональному головному управлінні ДФС Центральному офісі з обслуговування великих платників (м.Сєвєродонецьк, Луганська область). За період 2014 року та по теперішній час підприємство сплатило до держбюджету України податків, зборів та обов`язкових платежів до бюджетів всіх рівнів та фондів державного соціального страхування в загальній сумі 139 988 292 грн.
В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Луганськтепловоз» заявила, що фінансові розрахунки від своєї господарської діяльності підприємство з лютого 2014 року проводить через свій розрахунковий рахунок у м.Києві. Тепловоз марки 2ТЭ116У-0330 поставлявся до РФ на виконання контракту від 14.08.2013р., який міститься в матеріалах кримінального провадження (а.с.14-26), із змісту якого вбачається, що ПАТ «Луганськтепловоз», як «Виконавець», зобов`язується виготовити і передати, а ЗАТ «Рослокомотив» РФ, як «Замовник», прийняти та сплатити двосекційні магістральні вантажні тепловози 2ТЭ116У №0283 - №0416 з комплектом ЗІП.
Переміщення продукції ПАТ «Луганськтепловоз», у тому числі спірного тепловозу 2ТЭ116У-0330, через лінію розмежування проводиться відповідно до Розпорядження керівника обласної військово-цивільної адміністрації №178 від 13.05.2015р. «Про вжиття додаткових заходів щодо вдосконалення залізничного сполучення з окремими територіями» (а.с.9), яким дозволено ПАТ «Луганськтепловоз» транспортування секцій тепловозних та дизель-генераторів через лінію розмежування сторін залізничними ділянками: Сентянівка Ніжнянський - Шипилове - Світланово та Родакове - Луганськ-Північний Кіндрашівська Городній.
Згідно додатково наданих апеляційному суду представником ПАТ «Луганськтепловоз» документів: довідки за №-863-193 від 12-06.2015 року; довідки за №-863-194 від 12.06.2015 року; довідки за №-863-195 від 12.06.2015 року; витягу з Протоколу позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Луганськтепловоз» на сьогоднішній день сума обов`язкових внесків до бюджету України становить 279.299.366.79 гривен, всі поточні рахунки підприємства переведені на територію, підконтрольну українській владі у м.Київ, м.Харків і м.Лисичанськ, та рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Луганськтепловоз» від 15 червня 2015 року перереєстровано на підконтрольній українській владі території у м.Сєвєродонецьк Луганської області по вул.Гагаріна,52-Б. Крім того, відповідно до наданої довідки за №863/194 від 12.06.2015 року за попередніми контрактами від поставки до РФ тепловозів ПАТ «Луганськтепловоз» до 28.06.2015р. повинно бути отримано 114 731 400,00 російських рублів.
За таких обставин колегія суддів вважає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні достатні дані, які б свідчили про можливе фінансування або матеріальне забезпечення ПАТ «Луганськтепловоз» терористичної організації так званої «ЛНР», тому у слідчого судді не було правових підстав для накладення арешту на тепловоз марки 2ТЭ116У 0330. За таких обставин апеляційний суд підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачає, а рішення слідчого судді вважає законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,405,407,409 та 418,419,422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу старшого прокурору відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 червня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про накладання арешту на майно без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_______________ ______________ _____________
/ ОСОБА_3 / / ОСОБА_2 / / ОСОБА_1 /