Справа № 635/4627/16-к
Провадження по справі № 1-кс/635/539/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю скаржника - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Харківського ВП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_4 від 27 травня 2016 року, -
в с т а н о в и в:
01 червня 2016 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Харківського районного суду Харківської області зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_4 від 27 травня 2016 року, в якій просить зобов`язати службових осіб Харківського ВП ГУНП в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по заяві ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 27 травня 2016 року та розпочати кримінальне провадження за ч. 2 ст. 384 КК України.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 27 травня 2016 року ОСОБА_4 подав до Харківського ВП ГУНП в Харківській області заяву про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України, за фактом завідомо неправдивого показання свідка в суді. 01 червня 2016 року прибувши до Харківського ВП ГУНП в Харківській області адвокату ОСОБА_3 стало відомо, що зазначена вище заява зареєстрована в ЄО за №9166 від 27.05.2016 та передана до відділу дільничних інспекторів поліції без внесення відповідних даних до ЄРДР.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити.
Заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , дослідивши та оцінивши додані до скарги документи, а також отримані з Харківського ВП ГУНП в Харківській області судом копії документів, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається із заяви ОСОБА_4 від 27.05.2016 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, у провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження №0000278 за його обвинуваченням за ч.1 ст.125, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.2 ст.194, ст.290 КК України. 20 квітня 2016 у судовому засіданні зі сторони обвинувачення було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуваючи під присягою свідка повідомив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина отримано у Фрунзенському РВ м. Харків, а також, що він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, при перевірці свідчень свідка було встановлено, що ОСОБА_5 на військовому обліку у вказаному комісаріаті не перебуває (згідно відповіді на адвокатський запит), а також, що будинку АДРЕСА_1 не інснує (встановлено в ході виїзду на місце адвоката).
У відповідності до листа старшого слідчого Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 до начальника Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 вбачається, що у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливість у зв`язку з цим внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань, матеріали, зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Харківського ВП ГУНП в Харківській області за № 9166 від 27 травня 2016 року направлено для їх розгляду згідно Закону України «Про звернення громадян» та «Положення про порядок роботи із зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України», затвердженого наказом МВС України від 10 жовтня 2014 року № 1777, або ж в порядку визначеному Розділом ІV Кодексу України про адміністративні правопорушення. У випадку встановлення в ході розгляду даних матеріалів ознак кримінального правопорушення, їх необхідно невідкладно спрямувати до територіального органу досудового розслідування (з врахуванням положень ст. 216 КПК України) під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, для подальшого внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого: бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Частиною 2 статті 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Як визначено в ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, при цьому відповідно до частини п`ятої вказаної статті до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
До того ж підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Так, статтею 384 КК України передбачено кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка чи потерпілого. Частиною 2 вказаної статті визначено кваліфікуючі ознаки злочину, а саме, завідомо неправдиве показання свідка чи потерпілого поєднане з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів.
Показання - це відомості про факти, які підлягають встановленню у кримінальній чи цивільній справі і мають важливе значення для правильного вирішення справи. Неправдивими є показання, в яких повністю або частково перекручені факти, що мають значення для правильного вирішення справи. Завідомо неправдиві показання утворюють склад цього злочину, якщо вони дані уповноваженій на те особі, у встановленому законом порядку і належним чином процесуальне оформлені.
Виходячи із вище викладеного, аналізуючи норми діючого кримінального процесуального законодавства, приходжу до висновку, що заява ОСОБА_4 від 27 травня 2016 року, не є повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення в розумінні положень ст. 214 КПК України, бо наведені заявником обставини не містять даних, які б свідчили, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, так як у повідомлені не зазначено обставин, які б вказували на неправдивість показань свідка, в яких, у свою чергу, повністю або частково перекручені факти, що мають значення для правильного вирішення справи. Не підтвердження інформації щодо особи свідка, не віднесено законом до об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого статею 384 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 372 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Харківського ВП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_4 від 27 травня 2016 року відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя