АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2016 року було задоволено клопотання слідчого СУГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна заявленого в рамках кримінального провадження № 0000534 від 06.07.2016 року.
Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав на те, що слідчим 06.07.2016 року слідчим до ЄРДР внесено відомості про скоєння злочину за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 286 КК України, в зв`язку з чим просить накласти арешт на автомобіль ВАЗ 21104 д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, збереження слідів кримінального правопорушення. Слідчий суддя вказав про правову підставу для арешту майна та вказав, що вилучені речі є предметом даного кримінального правопорушення тому з метою забезпечення виконань завдань кримінального провадження, вважав за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на вищезазначене майно.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
В обґрунтування своєї апеляції, ОСОБА_5 посилається на те, що ні слідчим, ні прокурором не наведено переконливих доводі щодо необхідності накладення будь якого з способів арешту визначених КПК , як і не надано доказів в підтвердження обставин, що не застосування арешту на майно призведе до приховування, пошкодження, псування та знищення майна. Крім того зазначає, що слідчим було порушено строки на подання клопотання на арешт майна, що на її думку призвело до істотного порушення прав власника майна.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши та перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів за клопотанням слідчого вбачається, що 15 липня 2016 року слідчий СУГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21104 д.н. НОМЕР_1 , посилаючись на те, що даний автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, визнаний речовим доказом.
Слідчий суддя погоджуючись з клопотанням слідчого, в ухвалі вказав, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення накладення арешту на зазначене майно є необхідним.
Слід зазначити, що у відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, - слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2, 3, 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна відповідає вимогам ст. ст.170, 171 КПК України. Так зокрема в ньому зазначено, що вказаний автомобіль, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а тому є речовим доказом.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що в матеріалах кримінального провадження є данні, що вказують на те, що майно, на яке накладено заборону користуванням, а саме на автомобіль ВАЗ 21104 д.н. НОМЕР_1 , який відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що зазначене майно є знаряддям кримінального правопорушення. З матеріалів провадження вбачається, що на даному автомобілі, під керуванням водія ОСОБА_7 сталося зіткнення з мопедом «Дельта» під керуванням водія ОСОБА_8 , в результаті якого останній отримав смертельну травму. В зв`язку з необхідністю відшкодування матеріальної та моральної шкоди, потерпілим подано заяву про те, що ним буде подано позовну заяву.
Доводи адвоката ОСОБА_5 про те, що слідчим не доведено та не надано жодного доказу, який би свідчив про необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, колегія суддів не вважає обґрунтованими і такими, що можуть бути підставою для скасування рішення слідчого судді, оскільки даний автомобіль зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме має механічні пошкодження, характерні для тих, які отримані в результаті дорожньо транспортної пригоди, з метою попередження відчуження автомобіля, який належить ОСОБА_7 , який є учасником вказаної пригоди, а також для прийняття мір до забезпечення у подальшому майбутньому цивільного позову по відшкодуванню майнової та моральної шкоди, слідчим суддею і було обґрунтовано накладено арешт на вказаний автомобіль.
Інші доводи адвоката про незаконність та упередженість судового рішення колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду під час перевірки наявних матеріалів.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою. Вимоги кримінально-процесуального законодавства при її постановленні порушені не були.
Отже апеляція адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді, як законну, слід залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2016 року про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21104 д.н. НОМЕР_1 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду: