ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
секретаря ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0002018 від 30.11.2015 року відносно:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Чимкент, республіки Казахстан, українця, громадянина України, освіта середня-технічна, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше судимого вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у дохід держави у розмірі 1700 гривень, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.3 КК України;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у дохід держави у розмірі 850 гривень, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 28 листопада 2015 року у вечірній час доби, перебуваючи в с. Новоолександріка, зустрілись та спілкувались, де в ході спілкування у останніх виник спільний злочинний намір спрямований на незаконне таємне корисливе викрадення чужого майна з території дачного кооперативу "Будівельник", який розташований на ж/м Лівобережний-3 у м. Дніпропетровсьу, та з метою реалізації свого злочинного наміру, із с. Новоолександрівка, на автомобілі марки "ВАЗ-21063" д/н НОМЕР_1 , обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вирушили до вказаного дачного кооперативу.

Далі, обвинувачений ОСОБА_5 спільно з співучасником ОСОБА_4 28 листопада 2015 року о 23 годині 00 хвилин перебуваючи на території дачного кооперативу "Будівельник", який розташований за адресою: ж/м Лівобережний-3 у м. Дніпропетровську, де реалізуючи свій раніше виниклий злочинний намір спрямований на незаконне таємне викрадення чужого майна, діючи спільно, умисно, за попередньою змовою, переконавшись що за їх діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, перелізли через паркан дачного володіння будинку АДРЕСА_3 розташованого за вищезазначеною адресою, тим самим проникли на його територію.

Продовжуючи злочинну діяльність, перебуваючи на території дачної ділянки АДРЕСА_3 , з веранди будинку розташованому на вказаній ділянці, шляхом пошкодження вхідної металлопластикової двері, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , незаконно проникли всередину зазначеного будинку, де реалізуючи свій раніше виниклий злочинний намір, діючи суспільно, умисно, за попередньою змовою, переконавшись що за їх діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, викрали чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: міні мийку "Aqva race APW-VQ-130P" вартістю 4799 гривень, пульвілізатор "Сталь Ф750П" вартістю 800 гривень, музикальний центр "LG F-293 AX" вартістю 559 гривень, болгарку "Стерм" вартістю 300 гривень, праска "First FA5603" вартістю 120 гривень, обігрівач "Vitals EH-30" вартістю 380 гривень, обігрівач "Einhell" WH 2000 PTC вартістю 200 гривень, газонокосарку "AL-KO TE-600" вартістю 450 гривень, сабвуфер "Reinford" вартістю 200 гривень. Після чого обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми умисними діями обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спричинили майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 2839 гривень 98 копійок.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_5 виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, тобто у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_4 виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, тобто у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

Будучи допитаними в якості обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 свою провину визнали повністю, щиро покаялися у скоєнні злочину та пояснили суду, що знаходячись у с. Новоолександрівка Дніпропетровської області, 28 листопада 2015 року вони зустрілися у вечірній час та в ході розмови у них виник намір на вчинення крадіжки, в зв*язку з чим, вони сіли в автомобіль "ВАЗ-21063" який належить співмешканці ОСОБА_4 та приїхали до дачного кооперативу "Будівельник", який розташований за адресою: ж/м Лівобережний-3 у м. Дніпропетровську, де проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 . Після чого вони пошкодили вхідні двері до вказаного будинку та проникли всередину, де викрали міні-мийку, пульвілізатор, музикальний центр, болгарку, праску, два обігрівача, газонокосарку та сабвуфер. Все викрадене майно вони погрузили до автомобіля на якому приїхали та поїхали додому, розпорядившись викраденим майном за власними потребами.

Від потерпілого ОСОБА_6 надійшла телефонограма про проведення судового розгляду без його участі, претензій матеріального і морального характеру до обвинувачених не має.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених, та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених.

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу кожного із обвинувачених:

- ОСОБА_4 , який за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та у скоєному щиро покаявся;

- ОСОБА_5 який за місцем мешкання характеризується позитивно, свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та у скоєному щиро покаявся.

Вказані обставини суд відносить до пом`якшуючих покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обставин, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 можливо без ізоляції їх від суспільства, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченного ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На підставі ст. 72 ч.3 КК України вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2016 року, яким ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 309 ч.1 КК України до штрафу у дохід держави у розмірі 1700 гривень, виконувати самостійно.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченного ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На підставі ст. 72 ч.3 КК України вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2016 року, яким ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 309 ч.1 КК України до штрафу у дохід держави у розмірі 850 гривень, виконувати самостійно.
Речові докази міні мийку "Aqva race APW-VQ-130P", пульвілізатор "Сталь Ф750П", сабвуфер "Reinford" залишити ОСОБА_6 як власнику.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави витрати за рахунок проведення експертизи у сумі 245 гривень 52 копійки.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особами, відносно яких винесено обвинувальний вирок у той же строк з дня врученя копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1