У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Зазулі І.Є.

суддів Данка В.В., Калиняк О.М.

з участю прокурора Тарнавського Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляцією прокурора на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 13 травня 2010 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а :

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 24 січня 2007 року ОСОБА_1 засуджений за ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 357, ст.ст. 70, 71 КК України на 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі.

Адміністрація Личаківської виправної колонії № 30 ДДУПВП у Львівській області за місцем відбування засудженим покарання та спостережна комісія Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в порядку ст. 81 КК України звернулися до Шевченківського районного суду м. Львова з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_1, мотивуючи тим, що засуджений відбув 2/3 строку покарання, більшу частину строку покарання режиму не порушує, дисциплінарних стягнень не має, довів своє виправлення.

Початок строку відбуття покарання 28 вересня 2006 року; кінець строку відбуття покарання 28 березня 2011 року.

Постановою від 13 травня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова відмовив у поданні про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання.

На постанову суду прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляцію, в якій просить постанову скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд. В обґрунтування апеляції наводить такі доводи: постанова не відповідає вимогам закону; покликання суду на те, що злочини вчинені засудженим протягом іспитового строку, є безпідставним, оскільки дана обставина врахована при призначенні засудженому покарання на підставі ст. 71 КК України; до дисциплінарної відповідальності засуджений не притягався, тричі заохочувався, здобув професію слюсаря-наладчика, оператора комп'ютерного набору; характеризується позитивно і в разі його звільнення спроможний дотримуватися соціальних норм життя.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про задоволення апеляції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обовязком суду.

Відмовляючи в задоволенні подання щодо ОСОБА_1, суд першої інстанції врахував особу засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, обставини й наслідки вчинених злочинів та дійшов правильного висновку про недоведеність виправлення засудженого, а отже і відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від покарання.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги прокурора, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та протоколу судового засідання від 13 травня 2010 року /а.с.35/, дані про особу засудженого, порушення засудженим вимог режиму та застосування до останнього заохочень досліджувались в ході судового розгляду і при прийнятті остаточного рішення були правильно враховані судом в сукупності з іншими обставинами справи.

Вказівка суду на те, що ОСОБА_1 неодноразово судимий, в тому числі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, і під час іспитового строку вчинив шість злочинів, наведена в постанові як дані про особу засудженого, що враховується судом при вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення.

З огляду на викладене колегія суддів вважає апеляцію прокурора необґрунтованою. Постанова суду є законною й підстав для її скасування та задоволення апеляції немає.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 367, 382 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 13 травня 2010 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію прокурора - без задоволення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4