№ 336/1506/15-к
пр. № 1-кп/336/112/2016
УХВАЛА
Іменем України
25 січня 2016 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом, складеним щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, мешкає у АДРЕСА_1 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом за звинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, просив призначити справу до розгляду.

Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні вказав на наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України, вказавши, що, на його думку, дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані за ст. 121 ч. 2 КК України. Одночасно представник потерпілої просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з домашнього арешту на тримання під вартою.

Обвинувачений та захисник адвокат ОСОБА_6 вважали за можливе призначити провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні. Проти задоволення клопотання представника потерпілого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому або обрання йому будь-якого запобіжного заходу заперечували, вказуючи, що на цей час запобіжний захід обвинуваченому не обраний, тож підстав для його зміни немає, а для обрання запобіжного заходу прокурор повинен був звернутися до суду з клопотанням в порядку, передбаченому КПК України.

Цивільний позивач ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, договір на представлення її інтересів в якості потерпілої (а.с. 21) не надає її представникові ОСОБА_4 права представляти її інтереси також як цивільного позивача.

Відповідно до ст. 314 КПК України за результатами проведення підготовчого судового засідання суд має право прийняти наступні рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

При дослідженні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні вбивства через необережність за ст. 119 ч. 1 КК України за наступних обставин.

07.12.2014 року приблизно о 21 годині ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля магазину «Сім`я», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Вітчизняний, 15А, в ході раптово виниклого конфлікту із раніше незнайомим ОСОБА_8 , у відповідь на намагання потерпілого нанести йому удари, не бажаючи настання смерті потерпілого, діючи протиправно, реалізуючи раптово виниклий умисел на заподіяння фізичного болю потерпілому, наніс ножем в область лівого стегна ОСОБА_8 кілька ударів, чим спричинив останньому одиночне колото-різане наскрізне поранення лівого стегна з пошкодженням стегнової артерії з локалізацією кожної рани на задній поверхні лівого стегна, яке має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходиться у причинному зв`язку зі смертю; три колото-різані поранення лівої сідничної області та лівого стегна та різане поранення грудної клітини.

Зазначені поранення у ОСОБА_8 небезпечні для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю. Ведуче значення в розвитку крововтрати мають рани, внаслідок яких пошкоджена ліва стегнова артерія.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 є колото-різане наскрізне поранення лівого стегна з пошкодженням лівої стегнової артерії, яке ускладнилось розвитком масивної крововтрати.

Необережність за версією сторони обвинувачення була у формі злочинної недбалості, а саме зазначено, що ОСОБА_5 не передбачав можливості настання смерті потерпілого внаслідок завдання йому ударів ножем, хоча повинен був і міг передбачити, діючи з більшою обачливістю.

Відповідно до ст. 291 ч. 2, 4 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Однією з основних засад кримінального провадження є законність, яка визначає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Стаття 6 ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення щонайменше такі права:

a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Таким чином, для забезпечення ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення пред`явлене особі обвинувачення повинно бути детальним, повним, чітким та зрозумілим та містити у собі усі відомості щодо події кримінального правопорушення, виду та розміру шкоди, форми вини, мотиву та мети кримінального правопорушення, тощо.

Однак, вищевказаним вимогам обвинувальний акт не відповідає у зв`язку з наступним.

Стаття 119 ч. 1 КК України передбачає відповідальність за вбивство, вчинене через необережність.

Стаття 25 КК України вказує, що необережність поділяється на злочинну самовпевненість та злочинну недбалість.

Необережність є злочинною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення.

Необережність є злочинною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити.

В обвинувальному акті вказано, що формою вини є необережність у формі злочинної недбалості, між тим як в обвинувальному акті не зазначено чому, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_5 , наносячи потерпілому кілька ударів ножем, не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого.

Також в обвинувальному акті не вказані мотиви скоєння ОСОБА_5 злочину, у якому він обвинувачується.

В обвинувальному акті не зазначене точне місце скоєння злочину (вказано лише, що злочин вчинений біля магазину, але де саме не зазначено), а також відсутній докладний опис способу вчинення злочину, а саме не описаний спосіб та механізм нанесення ударів загиблому ОСОБА_9 , оскільки не вказано скільки саме ударів наніс обвинувачений потерпілому, яким чином та як він тримав ніж, в які саме частини тіла наносились удари та їх точна кількість, з якого положення по відношенню до потерпілого наносились удари та як саме.

Так, відповідно до обвинувачення ОСОБА_5 наніс ОСОБА_9 декілька ударів ножем в область лівого стегна.

Однак, такий спосіб та механізм нанесення ударів, описаний стороною обвинувачення, суперечить тілесним ушкодження, про спричинення яких діями ОСОБА_5 вказує сторона обвинувачення.

Так, не зрозуміло, яким чином, наносячи декілька ударів в область лише лівого стегна потерпілого ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 три колото-різаних поранення лівої сідничної області та різане поранення грудної клітини.

При цьому в обвинувальному акті не зазначено скільки ж точно з трьох колото-різаних поранень було у лівій сідничній області, скільки в області лівого стегна, а скільки в області грудної клітини.

Також стороною обвинувачення не розмежовано які саме поранення є причиною смерті ОСОБА_8 , а якщо до таких віднесено лише одне поранення, то не зрозуміло яким чином стороною обвинувачення кваліфіковані інші тілесні ушкодження, у спричиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , та чи перебувають вони у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_8 .

Таким чином, суд вважає, що в обвинувальному акті відсутній повний, докладний та зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, що безумовно перешкоджає здійсненню обвинуваченим ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення, а також порушує права потерпілої сторони, яка вказує на наявність підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 121 ч. 2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

При цьому реєстр є невід`ємною частиною обвинувального акту та повинен містити повні та точні відомості про вчинені в ході досудового розслідування процесуальні дії та прийняті процесуальні рішення.

Всупереч вимогам КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування здебільшого відсутнє зазначення часу проведення процесуальної дії, а у деяких випадках відсутня навіть дата вчинення процесуальної дії.

Враховуючи вищевикладене, суд з урахуванням неконкретності пред`явленого обвинувачення та відсутності викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, наявності суперечностей між фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті, та правовою кваліфікацією дій обвинуваченого, вбачає підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

При вирішенні клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому з домашнього арешту на тримання під вартою суд виходить з наступного.

Відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2015 року при ухваленні вироку ОСОБА_5 судом було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 08.12.2015 року вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2015 року скасовано, розгляд кримінального провадження призначено в суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Таким чином, на момент проведення підготовчого розгляду справи будь-якого запобіжного заходу ОСОБА_5 фактично не обрано.

З аналізу положень статей 184, 200, 201 КПК України вбачається, що питання щодо обрання запобіжного заходу може бути вирішено за клопотанням слідчого або прокурора, а про зміну раніше обраного запобіжного заходу за клопотанням слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого чи захисника.

Як вказує ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Статтею 3 КПК України визначено, що сторонами кримінального провадження - є з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Оскільки у цьому кримінальному провадженні потерпілий не є стороною обвинувачення, тож представник потерпілого не наділений повноваженнями щодо заявлення суду клопотань про обрання чи зміну запобіжного заходу обвинуваченому, а інших клопотань про обрання запобіжного заходу, які б були заявлені з дотримання порядку, передбаченого КПК України, перед судом не ініціювалось, тож у вказаному клопотанні представника потерпілої належить відмовити.

Керуючись ст. 314, 331, 392, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 в частині повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України, повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 в частині зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в частині повернення обвинувального акту прокурору в апеляційному порядку протягом семи днів після її оголошення через суд, який її ухвалив.

Суддя ОСОБА_1

25.01.16