Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0625/909/2012 Головуючий у 1-й інст. Мельничук Олексій Олексійович
Категорія ст. 286ч.2 КК України Доповідач Котік В. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2012 року м. Житомир

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі :

головуючого судді: Котіка В.П.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

з участю прокурора: Селюченко І.І.

потерпілої ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції на вирок Чуднівського районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2012 року щодо

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працездатного, працюючого трактористом Чуднівської філії ДП "Житомирський лікеро - горілчаний завод", одруженого, не судимого,

- визнано невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і виправдано його по суду за відсутністю в діянні складу даного злочину.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд - скасувано.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Визнані в якості речових доказів трактор «Т-150к», державний номер НОМЕР_1, - залишено ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод», мотоцикл «Вайпер» передано потерпілій ОСОБА_3, знявши з нього арешт, а тампони та частинки одягу, що не представляють матеріальної цінності, - знищено.

Судові витрати прийнято на рахунок держави.

Як визнано у вироку суду першої інстанції, досудове слідство обвинувачує ОСОБА_4 в тому, що 9 жовтня 2008 року близько 7 год.

Як визнано у вироку суду першої інстанції, досудове слідство обвинувачує ОСОБА_4 в тому, що 9 жовтня 2008 року близько 7 год. 40 хв. він, керуючи на підставі шляхового листа трактором «Т-150к», державний номер НОМЕР_1, який належав ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод", рухаючись по вул. 50-річчя Жовтня в смт. Чуднів Житомирської області в напрямку села Вільшанка, порушивши вимоги п.п.1.5; 2.3.Б; 10.1 "Правил дорожнього руху України", не будучи уважним, не стежачи за дорожньою обстановкою щоб відповідно реагувати на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконавшись, що це буде безпечно для інших учасників руху, не виконавши вимогу дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, при повороті ліворуч не надавши переваги в русі транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з мотоциклом НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця і садна лівої руки, рани пятого пальця лівої кисті, чисельних саден тила правої кисті, садна лоба, рани лівої половини голови, правої надбрівної дуги, садна правої скроневої ділянки, чисельних мілких саден правої виличної ділянки і спинки носа, крововиливу в мякі тканини голови в лівій скроневій і тімяних ділянках, уламкового перелому лівої скроневої і тімяної кісток з ушкодженням твердої мозкової оболонки, лінійного перелому основи черепа, крововиливу під мякі мозкові оболонки півкуль, мозочку, в шлуночки головного мозку, розміщенням лівої півкулі головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв'язку зі смертю потерпілого, яка настала 09.10.2008 року. Після ДТП водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.10 «в» "Правил дорожнього руху України", перемістивши транспортний засіб, що мав причетність до пригоди.

Досудове слідство вказує, що порушення вимог п.п.1.5; 2.3 Б; 2.10 в; 10.1; та вимог дорожньої розмітки 1.1 "Правил дорожнього руху України" водієм ОСОБА_4 знаходиться в прямому причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В апеляції прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції в звязку з однобічністю та неповнотою судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Справу просить направити на новий судовий розгляд іншим складом суду.

В обгрунтування свого прохання зазначив, що ОСОБА_4 під час досудового слідства та в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України не визнав дав неправдиві покази, які не відповідають механізму вчинення дорожньо-транспортної пригоди, суперечать висновкам експертиз, показам свідків.

Перед поворотом він пропустив зустрічну машину, став повертати та відразу відчув удар в ліву передню частину трактора. Після дорожньо- транспортної пригоди трактор з місця ніхто не зрушував. Перед здійсненням повороту ліворуч він зупинив трактор, руль в ліву сторону викрутив до упору. Трактор знаходився в положенні так, що його ліве переднє колесо не пересікло умовної осьової лінії.

Наведені показання судом покладені в основу вироку, незважаючи на те, що по справі зібрані та досліджені інші докази, які повністю спростовують ці показання та узгоджуються між собою.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 показав, що заїзд до будки барди спиртозаводу він мав здійснювати з вулиці Робітничої, але заїзжав з вул. 50-річчя Жовтня. На той час суцільної лінії дорожньої розмітки в місці повороту не було, оскільки вона там стерлася, але йому

було відомо, що там поворот згідно Правил дорожнього руху не дозволено, тобто трактор яким він керував здійснював рух з порушенням вимог Правил дорожнього руху України створюючи небезпеку іншим учасникам дорожнього руху.

Однак, свідок по справі ОСОБА_6, показав, що в момент удару трактор перетнув майже всю зустрічну смугу руху мотоцикліста.

В момент зіткнення трактор, суцільна лінія дорожньої розмітки по дорозі була, але її погано було видно на момент дорожньо-транспортної пригоди. Показання свідка ОСОБА_6 повністю узгоджуються з висновками експертиз, показами свідків.

Свідок ОСОБА_7, підтвердив, що суцільна лінія дорожньої розмітки була видима і він по ній він зорієнтувався що передня частина трактора знаходилась на зустрічній смузі руху.

Свідок ОСОБА_8 стверджувала, що трактор Т-150К з бочкою стояв перпендикулярно проїжджій частині і його передня частина знаходилась на зустрічній смузі руху.

Потерпіла ОСОБА_3, показала, що ОСОБА_4, сказав її чоловіку, що зіткнення транспортних засобів відбулось через те, що він (ОСОБА_4П.)не побачив мотоцикла на якому рухався її син ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_9, показав, що на смузі руху в напрямку центра села стояв трактор Т-150К. поряд з яким на правому узбіччі з явними тілесними ушкодженнями лежав хлопець та мотоцикл «Вайпер». Він зрозумів, що трактор виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з мотоциклом.

Експерт ОСОБА_10, стверджував в судовому засіданні, що покази підсудного ОСОБА_4 в частині розташування трактора не "відповідають механізму вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Також, ОСОБА_10 показав, що якщо б зіткнення було на смузі руху трактора, то була б інша слідова інформація.

Місце розташування трактора Т-150К не відповідає техніці зіткнення, як це зазначено на схемі розташування транспортних засобів та зазначено у протоколі огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 09.10.2008 року. Суд при винесенні вироку безпідставно - не взяв до уваги та не надав оцінки показам експерта.

Експерт криміналіст ОСОБА_11 показав, що на місці ДТП ним були зафіксовані уламки від мотоцикла, які знаходились па смузі руху мотоцикла, також було зафіксовано, подряпини на асфальтованому покритті, на момент ДТП також було зафіксовано суцільну лінію дорожньої розмітки, яка була не чітко видима.

Свідок ОСОБА_12, в судовому засіданні показав, що на місці ДТП бачив під моторним відсіком трактора на асфальті пляму мастила, аналогічна пляма мастила була на зустрічній смузі руху, не менше 1 метра від центру дороги.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 3/349 від 12.09.2009 року, покази ОСОБА_4 в тій частині, що він під час контакту знаходився на своїй смузі руху па відстані 0.8 метра перед виявленими слідами чисельних подряпин від передньої лівої частиною облицювання двигуна трактора Т-150К, не відповідають механізму виникнення дорожньо - транспортної пригоди.

Згідно висновку експерта № 3/402 від 04.12.2011 року вбачається, що місце зіткнення між мотоциклом НОМЕР_3 та трактором Т-150К д.н. НОМЕР_1 відбулось перед зафіксованими слідами, які описані вище (чисельних подряпин), та які розташовані на смузі руху мотоцикла в напрямку смт. Чуднів, на відстані 0.8 метра від передньої лівої частини облицювання двигуна трактора Т-150 К д.н. 106- 38 АЕ та 2.6 метра від осьової лінії.

Аналіз досліджених судом першої інстанції доказів в їх сукупності, на думку прокурора, свідчить про доведеність вини підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України в повному обсязі.

Суд при винесенні вироку надав перевагу одним доказам не взявши до уваги інші докази, а саме судом безпідставно не взято до уваги та поставлено під сумнів достовірність показів свідків у справі ОСОБА_13, ОСОБА_7. ОСОБА_8 , які повністю узгоджуються з матеріалами кримінальної справи та висновками експертиз. Крім того, суд на власний розсуд та з власної ініціативи зробив висновок у вироку суду, що вказані свідки могли неправильно співвіднести розташування великого трактора на дорозі.

При винесенні вироку суд взяв до уваги та поклав в його основу лише покази свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, Бугай 0.0. та ОСОБА_17, які між собою є неузгодженими, при аналізі доказів по справі не відповідають механізму вчинення дорожньо-транспортної пригоди, висновкам експертиз. Крім того, вказані свідки згідно їх показів тривалий час раніше знайомі з ОСОБА_4, та являються зацікавленими особами у справі, а тому їх покази необхідно оцінювати критично.

А покази свідка у справі ОСОБА_6, який був безпосереднім свідком дорожньо-транспортної пригоди, суд безпідставно та необґрунтовано не взяв до уваги, оскільки його покази повністю відповідають, механізму виникнення дорожньо-транспортної пригоди, висновкам експертиз показам свідків.

У зв'язку із однобічністю судового слідства та його неповнотою судом необґрунтовано та безпідставно не взято до уваги та із власної ініціативи поставлено під сумнів висновки судово-автотехнічних експертиз №3/354 від 13.08.2009 року, №3/349 від 12.08.2009 року, №3/402 від 04.12.2011 року, які у повній мірі ґрунтуються на матеріалах кримінальної справи, відповідають показам свідків ОСОБА_6. ОСОБА_7. ОСОБА_9. ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_8

З власної ініціативи, не маючи не те достатніх доказів,суд необґрунтовано зазначив, що зіткнення трактора і мотоцикла відбулось внаслідок неуважності водія мотоцикла ОСОБА_5, який рухався із великою швидкістю, не маючи відповідних навиків управління мотоциклом в зв'язку із незначним досвідом щодо нього та зайняв крайню праву частину своєї половини дороги, виїхавши на зустрічну смугу, де і сталось зіткнення, що свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Суд побудував вирок на припущеннях зазначивши, що біля пункту відпуску барди, де відбулася дорожньо-транспортна пригода має місце інтенсивний рух, у вказаному місці дорогу перетинають різні трактори. Також, суд зазначив, що слід від ковзання падаючого мотоцикла не може бути однозначним доказом для визначення місця зіткнення, так як після зіткнення мотоцикл внаслідок удару об трактор міг відскочити у різному напрямку, що є припущенням та не ґрунтується на матеріалах справи.

Крім того, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.334 КПК України у вироку не вказав достатніх і переконливих підстав для виправдання підсудного ОСОБА_4, а також не навів мотивів, з яких він відкидає докази обвинувачення, скажімо покази ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_18, ОСОБА_9, висновки експертиз. Виправдувальний вирок фактично побудований на показах ОСОБА_4, свідків ОСОБА_15, ОСОБА_17. ОСОБА_19, Бугая 0.0., які по своєму змісту суперечать висновкам експертиз, показам свідків.

В апеляції потерпіла ОСОБА_3 просить скасувати вирок суду першої інстанції в звязку з однобічністю та неповнотою судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Справу просить направити на новий судовий розгляд іншим складом суду.

В обгрунтування свого прохання фактично дублює мотиви та докази, які виклав прокурор в своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про скасування вироку суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи учасників судового розгляду в дебатах, колегія суддів апеляції задовольняє з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 323 КПК України, вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.

Згідно ч. 4 ст. 334 КПК України, мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред'явлене підсудному і визнане судом не доведеним, а також підстави для виправдання підсудного із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. Не допускається включення у вирок формулювань, які ставлять під сумнів невинність виправданого.

Як встановлено матеріалами кримінальної справи, виправдовуючи ОСОБА_4 суд не дотримався цих вимог закону, не звернув увагу на вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 25.12.2005 року „ Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", у відповідності до якої будь-які докази у справі не мають переваги перед іншими доказами і, як і всі вони, мають бути оцінені судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та відповідно до закону.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд не навів переконливих доказів про те, чому дійшов висновку про недоведеність винності ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, надав перевагу одним доказам не взявши до уваги інші докази. Не навів мотивів, з яких він відкидає покази ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_7 Не навівши достатніх підстав та обґрунтувань не взяв до уваги покази свідка у справі ОСОБА_6, який був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди. Суд лише зазначив, що згідно показів свідків ОСОБА_16 та. Бугай 0.0. ОСОБА_6 прибув на місце події значно пізніше.

Викладаючи показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_9 у вироку, судом допущено неповноту, яка виразилась в тому, що у вироку суду не вказано в якій частині свідки ОСОБА_18 С.0. і ОСОБА_9 свої показання підтримують, а які записані невірно під час досудового слідства працівниками міліції.

Суд побудував вирок на припущеннях зазначивши, що зіткнення трактора і мотоцикла відбулось внаслідок неуважності водія мотоцикла ОСОБА_5, який рухався із великою швидкістю, не маючи відповідних навиків управління мотоциклом в зв'язку із незначним досвідом щодо нього та зайняв крайню праву частину своєї половини дороги, виїхавши на зустрічну смугу, де і сталось зіткнення, що свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

За наведених обставин, висновок суду про виправдання ОСОБА_4 ст. 286 ч.2 КК України, за відсутністю в його діях складу злочину є помилковим, зроблений без повного, всебічного та об'єктивного аналізу наявних у справі доказів, а тому не може визнаватись законним, у зв'язку з чим вирок суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи необхідно ретельно дослідити усі докази по справі, дати належну правову оцінку діям ОСОБА_4 і в залежності від встановленого прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляцію державного обвинувача та потерпілої ОСОБА_3 задовольнити.

Вирок Чуднівського районного суду від 02 жовтня 2012 року щодо ОСОБА_4 скасувати, кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, іншим складом суду.

Судді апеляційного суду: