У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2. та ОСОБА_3.,

розглянувши у судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України постановлених щодо нього судових рішень,

установила:

Вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 5 лютого 2015 року ОСОБА_4 засуджено за частиною першою статті 310 КК України (далі - КК) до обмеження волі на строк один рік; за частиною другою статті 309 КК до позбавлення волі на строк два роки та на підставі частини першої статті 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому визначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі статті 71 КК за сукупністю вироків остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.

Апеляційний суд Херсонської області ухвалою від 28 квітня 2015 року вирок щодо ОСОБА_4 залишив без зміни.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 6 липня 2015 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся із заявою до Верховного Суду України, в якій просить змінити вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду та пом'якшити покарання із застосуванням статті 69 КК, призначивши йому покарання, не пов'язане з позбавленням волі.

Вважає, що при призначенні покарання суд першої інстанції не дотримався вимог статті 65 КК та статті 374 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), внаслідок чого лише перерахував обставини, що пом'якшують покарання, а по суті їх не врахував. Крім того, апеляційний суд, розглядаючи його апеляційну скаргу, належно не перевірив всі її доводи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи, викладені у заяві засудженого, та долучені до неї матеріали, колегія суддів вважає, що справа не підлягає допуску до провадження Верховного Суду України у зв'язку з відсутністю передбаченої кримінальним процесуальним законом підстави для її перегляду Верховним Судом України.

Статтею 445 КПК визначено перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили. Цей перелік підстав є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України є:

1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання);

2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень;

3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України;

4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Отже, у пункті 1 частини першої статті 445 КПК міститься застереження, що із зазначених у ній підстав не переглядаються судові рішення з питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання.

Як убачається зі змісту заяви, засуджений ОСОБА_4, хоча й звертається до Верховного Суду України про перегляд постановлених щодо нього судових рішень, проте не наводить обґрунтування підстав для їх перегляду, передбачених статтею 445 КПК.

Натомість засуджений вказує на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та даним про його особу, вважає його несправедливим внаслідок суворості, просить пом'якшити покарання, застосувавши статтю 69 КК. Однак наведені питання не є підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України.

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтею 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд постановлених щодо нього судових рішень.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3