Справа № 11-271/11 Головуючий у І інстанції Самусь Л.В.
Провадження №
Категорія - ч.3 ст.142 КК України Доповідач Акуленко С. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів Трейтяк О.П., Мельниченка Ю.В.

з участю прокурора Шахова А.В.

адвоката ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією прокурора відділу прокуратури Чернігівської області на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 лютого 2011 року.

Цією постановою кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 141, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 193 КК України (в редакції 1960 року), повернута прокурору Чернігівської області в порядку ст. 249-1 КПК України.

На думку суду першої інстанції, при попередньому розгляді справи зясовано, що прокурором при перевірці справи з обвинувальним висновком були суттєво порушені вимоги ст.ст. 228-232 КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду. Таким порушенням є не ознайомлення потерпілих з матеріалами справи.

Не погоджуючись з постановою суду, прокурор, подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду суперечить вимогам кримінально-процесуального законодавства, зокрема, ст.ст. 237, 245, 249-1 КПК України, оскільки існують достатні підстави для розгляду справи в судовому засіданні. Просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляцію, просив її задовольнити, постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Згідно ст. 237 КПК України, при попередньому розгляді справи, суд має зясувати, чи підсудна справа суду, чи не має підстав для закриття справи та її зупинення, чи складено обвинувальний висновок відповідно до вимог КПК України, чи не було допущено під час порушення справи, провадження дізнання чи досудового слідства порушень вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Відповідно до вимог статті 249-1 КПК підставою для повернення справи прокурору з попереднього розгляду є встановлення суттєвих порушень ним вимог статей 228232 КПК при перевірці справи з обвинувальним висновком, при прийнятті у ній рішень та при направленні справи до суду.

Суттєвими порушеннями при складанні обвинувального висновку, правильність якого повинен перевірити прокурор, слід вважати такі порушення вимог статей 223, 224 КПК, які виключають можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і можливість прийняття судом законного рішення у справі з урахуванням такого обвинувального висновку. Зокрема, такі порушення мають місце у випадках, коли в обвинувальному висновку містяться положення, що суперечать одне одному; обвинувачення, викладене в обвинувальному висновку, є неконкретним або не збігається з обвинуваченням, викладеним у постанові про притягнення особи як обвинуваченого; коли обвинувальний висновок містить недопустиму натуралізацію опису злочину, зокрема статевого; коли обвинувальний висновок не підписаний слідчим; коли в обвинувальному висновку відсутні дані про місце перебування обвинувачених, дані про потерпілого, якщо той встановлений по справі; коли в обвинувальному висновку не зазначені докази, що зібрано у справі, і доводи, висунуті кожним з обвинувачених на свій захист, з результатами їх перевірки; коли в обвинувальному висновку немає посилань на аркуші справи; коли до обвинувального висновку не долучені передбачені законом додатки тощо.

Під викладенням в обвинувальному висновку доказів, що підтверджують обвинувачення, та доказів, отриманих у результаті перевірки доводів обвинувачених на свій захист, розуміється посилання не тільки на джерела доказів, але й наведення короткого їх змісту, оскільки за вимогами статті 65 КПК доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд установлюють наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому не можна вважати неконкретним обвинувачення у випадках, коли під час досудового слідства встановлені приблизний час чи період часу вчинення злочину, орієнтовне місце злочину тощо, і ці дані зазначені як у постанові про притягнення особи як обвинуваченого, так і в обвинувальному висновку.

Повертаючи справу прокурору на підставі статті 249-1 КПК, суд може визнати як суттєві такі порушення, допущені прокурором при виконанні ним вимог статей 228232 КПК, як затвердження ним обвинувального висновку, який складений із суттєвими порушеннями вимог кримінально-процесуального закону або містить недопустиму натуралізацію опису злочину; направлення справи до суду з незатвердженим обвинувальним висновком; направлення справи до суду за наявністю невирішених письмових вказівок прокурора органові дізнання або слідчому про проведення додаткового розслідування, крім випадків, коли виконати зазначені у вказівках процесуальні дії неможливо; складання нового обвинувального висновку, який не відповідає вимогам статей 223, 224 КПК; зміна постановою обвинувального висновку з істотною зміною обвинувачення за фактичними обставинами чи із застосуванням статті кримінального закону з більш суворою санкцією без повернення справи слідчому для додаткового розслідування і предявлення нового обвинувачення; невирішення скарг учасників процесу на дії слідчого; затвердження обвинувального висновку не тим прокурором, якому надано таке право, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не в повному обсязі дотримався вищевикладених вимог закону, внаслідок чого прийшов до передчасного та необґрунтованого висновку про повернення справи прокурору Чернігівської області для усунення виявлених порушень.

Крім того, суд в постанові належним чином не обґрунтував, чому виявлені ним недоліки досудового слідства перешкоджають призначенню справи до судового розгляду і не можуть бути усунуті в ході розгляду справи.

За таких обставин, постанова суду не може бути визнана обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора відділу прокуратури Чернігівської області задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 лютого 2011 року скасувати, а кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 141, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 193 КК України (в редакції 1960 року) - направити на новий судовий розгляд.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_5