У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
04 лютого 2016 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова в складі ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
В С Т А Н О В И В:
Згідно змісту обвинувального акта, затвердженого прокурором 24 грудня 2015 року,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1
24 грудня 2015 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.
Як зазначено в обвинувальному акті: «Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , згідно рішення Франківського районного суду м. Львова від 27.03.2007 року, повинен сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи із 08 листопада 2006 року.
Будучи, належним чином повідомленим про вказане рішення, ОСОБА_6 за період часу із січня 2015 року по грудень 2015 року аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не сплачував, та злісно ухилявся від їх сплати.
Окрім того, продовжуючи злісно ухилятись від сплати аліментів, встановлених рішенням суду, на неодноразові виклики та попередження державного виконавця про обов"язковість сплати аліментів не реагував, заборгованість не погашав.
Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів за весь період часу у ОСОБА_3 виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка згідно розрахунку ( в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадженнгя» ), складеного державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ, станом на 21 грудня 2015 року становить 9767,50 грн.
За змістом обвинувального акту, слідчий та прокурор вважають встановленим: «Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.1 ст. 164 КК України».

Сторона обвинувачення - прокурор
Львівської місцевої прокуратури №3
ОСОБА_7
Потерпіла сторона-
ОСОБА_4

Відповідно до ухвали судді від 11 січня 2016 року, підготовче судове засідання, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено на 16 січня 2016 року, яке перенесено на 04 лютого 2016 року, з підстав неявки в судове засідання обвинуваченого, який був повідомлений належним чином про час та місце проведення підготовчого судового засідання, що підтверджується матеріалами судового провадження.
Вході вирішення питань, передбачених ст.ст. 314 - 316 КПК України, встановлено, що обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, не у повній мірі відповідають вимогам процесуального законодавства, і зокрема п. 5 ст. 291 КПК України.
Так, згідно вказаної норми закону, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, серед іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках,- на потерпілого. Разом з тим, в обвинувальному акті не зазначено: які саме дії боржника були спрямовані на невиконання судового рішення ( приховування доходів, зміна місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця тощо) , які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за шість місяців відповідних платежів ( ст. 164 КК України « Примітка). Обвинувачення не конкретизовано в часі, а наведені прокурором та слідчим період : « з січня 2015 року по грудень 2015 року» не визначають чи включаються ці місяці в обвинувачення та яке число слід брати похідним, у той же час в обвинувальному акті значиться, що заборгованість визначено станом на 21 грудня 2012 року.
Згідно ст.. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 13 ст. 3 КПК України, обвинувачення є твердженням про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Також, обвинувальний акт поданий до суду не прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а керівником Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 , що суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, у даному випадку прокурору ОСОБА_7 , а остання відповідно до вимог ст.. 36 КПК України, повинен на скерувати його до суду. Разом з тим, прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 покладені на неї обов`язки звернутися до суду з обвинувальним актом не виконала. До суду звернулася особа, процесуальні права та обов`язки якої, у даному кримінальному провадженні, не підтверджені.
Покликання керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 у супровідному листі на п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, стосується прокурора призначеного у порядку, передбаченому ст. 37 КПК України, який зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.
Як вбачається із розписки про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, дата їх вручення значиться 24 грудня 2015 року, тобто у той же день (повідомлено про підозру об 14 год. 00 хв.; роз`яснено право на захист 14 год. 10 хв. 14 год. 20 хв. ; проведено допит підозрюваного 14 год. 30 хв. - 15 год. 00 хв.; повідомлення про завершення досудового розслідування; повідомлення про завершення досудового розслідування потерпілого; складено протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування підозрюваного в період з
15 год. 00 хв. до 16 год. 00хв.), що й затверджено обвинувальний акт. Разом з тим, матеріали передані до суду наручно 05 січня 2016 року, тобто через десять днів, що суперечить ст. 293 КПК України, згідно якої прокурор зобов`язаний вручити під розписку копію обвинувального акта одночасно з передачею обвинувального акта до суду.
Крім того, обвинувачений в судовому засіданні заявив, що копію обвинувального акта йому не вручали, надали підписати документи, які він підписав. Прокурора ОСОБА_7 бачить вперше у даному судовому засіданні, жодних документів вона йому не вручала, при ознайомленні з матеріалами справи прокурора не було, була тільки слідчий.
Натомість в обвинувальному акті містяться дані, які не передбачені ст. 291 КПК України, і зокрема направлення акту для затвердження прокурору Львівської місцевої прокуратури № 3. З огляду на вказані дані, прокурор ОСОБА_7 скерувала обвинувальний акт сама собі.
В судовому засіданні, прокурор орієнтувала суд на прийняття рішення про призначення матеріалів обвинувального акта до судового розгляду, не зважаючи на очевидність невідповідності обвинувального акта вимогам процесуального законодавства. При цьому, прокурор заперечила пояснення обвинуваченого, що обвинувальний акт йому не вручався і, що це робила не вона. Проте жодних доводів протилежного не навела, зазначивши, що якщо обвинувачений бажає отримати обвинувальний акт повторно, то вона може вручити його. Разом з тим, не змогла пояснити чи відповідатимуть такі дії ст. 293 КПК України. Інші учасники провадження, з приводу можливості призначення обвинувального акта до судового розгляду, поклалися на суд.
Заслухавши думку учасників процесу, співставивши їх з фактичним змістом обвинувального акта, та встановленими обставинами дотримання процесуальних вимог, вважаю встановленою невідповідність обвинувального акта вимогам процесуального законодавства, і зокрема п. 5 ч.2 ст. 291 та ст. 293 КПК України, а тому, за даних обставин, обвинувальний акт не може бути предметом судового розгляду та відповідно до вимог ст. 314 КПК України, підлягає поверненню прокурору для приведення його у відповідність вимогам закону.
Відповідно до ст. 113 - 114 КПК України та з метою забезпечення ОСОБА_3 прав, передбачених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», для приведення обвинувального акта у відповідність вимогам процесуального Закону, слід встановити строк, який не може перевищувати 3 ( трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження проголошеної ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 26, 91, 92, 110, 113 -114 214, 284, 291, 293, 314 - 316,368, 369, 370 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Встановити строк на приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_9