Справа № 169/349/15-к
Провадження № 1-кп/169/49/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2015 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого:

-15 травня 2008 року Старовижівським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст.ст.75, 76,104 КК України від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік;

- 26 березня 2009 року Турійським районним судом Волинської області за ч.2 ст.296, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 20 червня 2011 року постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2011 року умовно-достроково на 10 місяців 16 днів;

-18 липня 2012 року Турійським районним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 10 вересня 2014 року ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 02 вересня 2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, з угодою про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи ознайомленим із ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 02 вересня 2014 року про встановлення щодо нього адміністративного нагляду терміном на два роки та перебуваючи на обліку в Турійському РВ УМВС України у Волинській області, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, 01 травня 2015 року самовільно, без дозволу органу, який здійснює нагляд, тобто органу внутрішніх справ, залишив місце проживання, що по АДРЕСА_1 , та виїхав до м.Луцьк Волинської області, де перебував до 12 травня 2015 року.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, вчинив злочин, передбачений ст.395 КК України.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 20 травня 2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України.

23 червня 2015 року між прокурором прокуратури Турійського району Волинської області та підозрюваним ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ст. 395 КК України, призначається у виді арешту на строк 1 (один) місяць, підозрюваний ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Слідчим 23 червня 2015 року складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який 24 червня 2015 року затверджено прокурором та надіслано до суду разом із угодою.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць передбачена санкцією ст.395 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде йому призначено у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим відсутні чи останній не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_5 .

Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 червня 2015 року між прокурором прокуратури Турійського району Волинської області та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий