Справа № 574/945/15-к
1-кп/574/77/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

законного представника малолітнього ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду міста Буринь кримінальне провадження відносно: ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки села Миколаївка мешканки АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, заміжньої, маючої неповнолітню дитину, не працюючої, раніше не судимої,

яка обвинувачується за ст.126 ч.1 КК України і відомості внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000157 від 20.05.2015 року,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 завідомо знаючи, що умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, являється протиправним діянням, що тягне за собою кримінальну відповідальність скоїла злочин за наступних обставин:

20 травня 2015 року близько 08 години ОСОБА_7 , проганяючи череду корів по АДРЕСА_1 , зупинилася навпроти будинку АДРЕСА_2 , оскільки мешканець вказаного господарства малолітній ОСОБА_8 , 2011 року народження, підбіг до неї і дерев`яною палицею, яку тримав у руках, наніс удар їй в область лівої руки. Бабуся та мама хлопчика стояли поруч, однак жодного зауваження йому не зробили, що дуже обурило ОСОБА_7 .. Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на завдання удару ОСОБА_7 поклала велосипед, який був у неї в руці і замахнувшись умисно нанесла ОСОБА_8 , один удар лозиною в область сідниць, чим завдала йому фізичного болю і не спричинила тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину не визнала і пояснила, що 20 травня 2015 року вранці вона з сином гнали череду корів по АДРЕСА_1 . Коли, ведучи велосипед, порівнялась із садибою АДРЕСА_2 де живе сім`я ОСОБА_9 і навпроти двора якої стояли ОСОБА_10 , ОСОБА_4 з малолітнім сином, ОСОБА_8 , 2011 року народження, підбіг до неї і наніс палицею, що була в руках, удар по її лівій руці. Відчувши фізичний біль, поклала на землю велосипед і лозиною замахнулась на хлопця, але він відбіг і вона опустила лозину. Удару ОСОБА_11 вона не наносила і фізичного болю не спричиняла.

Хоча ОСОБА_7 вину свою не визнала, її вина підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 показала, що вранці 20 травня 2015 року вигнала разом з матір`ю ОСОБА_10 та сином ОСОБА_11 корів з двору і стояла, відганяючи інших корів від обійстя. Сина держала за руку, в іншій руці він держав палицю. Коли з ними порівнялась ОСОБА_7 , яка гнала череду і тримала велосипед, вона поклала велосипед на землю, підійшла до них і звернулась до ОСОБА_11 з словами: «Ну що, будемо дратися?». Після цього нанесла три удари дитині нижче пояса, підняла велосипед і пішла далі. Після першого удару ОСОБА_11 наче як засміявся, а потім голосно заплакав, тому що відчув біль. Вона його заспокоїла, а її мати на пропозицію сільського голови викликала працівників міліції.

Свідок ОСОБА_12 показав, що 20 травня 2015 року по дорозі на роботу був зупинений ОСОБА_10 , яка йому повідомила, що її малолітнього внука ОСОБА_13 безпричинно вдарила ОСОБА_7 . Він особисто бачив на тілі хлопчика почервоніння продовговастої форми і в нього склалось враження, що воно могло утворитись від одного удару палицею або лозиною. Він запропонував або помиритися з кривдницею, або про випадок повідомити правоохоронні органи, що ОСОБА_10 і зробила, зателефонувавши із приміщення сільради.

Свідок ОСОБА_14 показала, що 20 травня 2015 року під час проходження корів по АДРЕСА_1 , де вони проживають, побачила, як малолітній ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_7 , яка гнала череду, і вдарив її палицею по руці. Мама та бабуся хлопчика, які стояли неподалік, не відреагували на це, а ОСОБА_7 поклала на землю велосипед, який вела в руках, і замахнулась на кривдника лозиною, що була в руці. Кирил відбіг і закричав, а ОСОБА_7 опустила лозину. Бабуся хлопчика зустріла сільського голову ОСОБА_12 і щось розповідала йому, а також піднімала на дитині одяг та показувала оголену частину тіла. Пізніше приїхали працівники міліції, яких викликала бабуся хлопчика.

Свідок ОСОБА_15 показала, що 20 травня 2015 року вранці займалась своїми справами біля двору свого господарства АДРЕСА_3 , де через дорогу живуть сім`ї ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . В цей час по дорозі проганяли череду корів ОСОБА_7 з сином. На вулиці було багато людей кожен відганяв корів від свого двору. Коли ОСОБА_7 проходила повз дворище ОСОБА_9 , де біля двора стояли ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та її малолітній син ОСОБА_11 , останній з палицею в руках підбіг до неї і вдарив по лівій руці, в якій вона вела велосипед. Обвинувачена, поклавши велосипед на землю, замахнулась лозиною в бік ОСОБА_11 , але він з криком побіг в сторону мами та бабусі і ОСОБА_7 опустила лозину. ОСОБА_10 закричала, що вона вдарила її внука, на що ОСОБА_7 відповіла, що вона його не била і пішла за коровами.

Свідок ОСОБА_16 показала, що вранці 20 травня 2015 року під час прогону корів по АДРЕСА_1 , де вони живуть, бачила, як малолітній ОСОБА_8 підбіг до її невістки ОСОБА_7 і вдарив її по руці. Остання поклала велосипед на землю, замахнулась лозиною в бік хлопця, але той з криком уже побіг в сторону, де стояли мама й бабуся. ОСОБА_17 опустила лозину, підняла велосипед і пішла за коровами, так і не нанісши удар хлопцеві.

Свідок ОСОБА_18 показала, що 20 травня 2015 року на вулиці Пролетарська бачила, як малолітній ОСОБА_8 вдарив палицею по руці ОСОБА_7 , яка проганяла корів. Вона поклала велосипед, який вела в руці, на землю і замахнулась лозиною, що тримала в іншій руці в бік потерпілого. Але той з криком відбіг в сторону мами та бабусі, які стояли неподалік. Після цього чула голосну розмову на вулиці, але уже із двору не виходила.

Свідок ОСОБА_10 показала, що вранці 20 травня 2015 року вона, її донька ОСОБА_4 та внук ОСОБА_19 ОСОБА_11 , 2011 року народження, перебували біля свого двора, відганяючи від двору корів з череди. Кирила вони з донькою держали за руки вона за ліву, ОСОБА_20 за праву. ОСОБА_7 , яка гнала череду, порівнявшись з ними, поклала на землю велосипед, який вела в руках, підійшла і звернула до ОСОБА_11 «Ну що, будем дратися?», схватила за ліву руку та нанесла три удари нижче спини палицею, яку тримала в руках. Кирил голосно заплакав, а ОСОБА_7 підняла велосипед і пішла далі, не звертаючи ні на кого уваги. Вона розповіла про подію сільському голові, показала пошкодження на тілі внука та на його пораду викликала працівників міліції.

Із проколу проведення слідчого експерименту від 04.06.2015 року за участю ОСОБА_4 видно, що остання в ході слідчої дії показала, що 20.05.2015 року близько 8 години вона та її мати ОСОБА_10 стояли біля свого двору, де недалеко від них стояв син ОСОБА_8 , в руках якого була палиця. ОСОБА_7 , яка гнала череду, підійшла до нього і сказала «Що будемо дратися?», після чого кинула свій велосипед і вдарила близько трьох разів в область поясниці. Хлопець почав плакати і сказав, що в нього щимить те місце, де прийшлись удари. Вона також продемонструвала механізм нанесення ударів, який зафіксований у фототаблиці до слідчої дії. (а.с.26-27).

Із протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 25.06.2015 року видно, що остання в ході слідчої дії показала, що 20.05.2015 року близько 8 години вона та її донька ОСОБА_4 стояли біля свого двору, де недалеко від них стояв внук ОСОБА_8 , в руках якого була палиця. ОСОБА_7 , яка гнала череду, підійшла до нього і сказала «Що будемо дратися?», після чого кинула свій велосипед і вдарила близько трьох разів в область поясниці. Хлопець почав плакати і сказав, що в нього щимить те місце, де прийшлись удари. Вона також продемонструвала механізм нанесення ударів, який зафіксований у фототаблиці до слідчої дії. (а.с.75-77).

Таким чином, суд, вважає, що вина ОСОБА_7 доведена в судовому засіданні і її дії суд кваліфікує за ч.1 ст.126 КК України як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про наявність у діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення суд виходить із слідуючого:

Як з достовірністю встановлено в судовому засіданні, 20 травня 2015 року на вулиці Пролетарська села Михайлівка Буринського району близько 8 години навпроти домогосподарства за номером вісімнадцятим між обвинуваченою ОСОБА_7 та малолітнім Сенатором ОСОБА_11 відбулася зустріч. При цьому малолітній потерпілий вдарив обвинувачену палицею по лівій руці, в якій вона вела велосипед. Відчувши біль і побачивши відсутність реакції матері та бабусі на протиправну поведінку потерпілого, остання поклала велосипед на землю і вдарила у відповідь ОСОБА_13 дерев`яною лозиною (палицею), яку тримала в руках, в область між поясницею та сідницями. Малолітній потерпілий заплакав і скаржився на те, що у нього «щимить» те місце, куди прийшовся удар, тобто він відчував фізичний біль. Вищевказане підтверджується показами представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , протоколами проведення слідчих експериментів. Вказані докази не суперечать один одному, доповнюють один одного, в цілому відтворюють картину того, що відбулося на місці події 20.05.2015 року близько 8 години на АДРЕСА_1 між учасниками провадження, а тому суд визнає їх достовірними. Невизнання вини обвинуваченою в судовому засіданні суд розцінює як спосіб захисту.

Доводи представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_10 про те, що обвинуваченою було нанесено не меньше ніж три удари по тілу дитини спростовуються показами ОСОБА_8 04.06.2015 року і покази якого в інтересах малолітнього були оголошені в судовому засіданні без його допиту, показами свідка ОСОБА_12 про наявність та характер побаченого ним почервоніння на тілі хлопчика, показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 в тій частині, що вони бачили одноразове підняття руки з лозиною, яке здійснила ОСОБА_7 в бік Сенатора Кирила.

При призначенні покарання для ОСОБА_7 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, її особу.

ОСОБА_7 раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, має неповнолітню дитину, але злочин вчинила щодо малолітнього.

В даній ситуації суд визнає протиправність поведінки малолітнього ОСОБА_8 , 2011 року народження, який і раніше наносив удари кулаками рук, палицями як обвинуваченій так і іншим мешканцям села та неправомірну реакцію його рідних на його діяння і це підтвердилось в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 і деякі з цих фактів не заперечують мама ОСОБА_4 та бабуся ОСОБА_10 . Але суд вважає, що вказане не виправдовує у повній мірі поведінку обвинуваченої 20 травня 2015 року.

При таких обставинах суд вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави.

Керуючись ст.ст.349, 370, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді 510 (п`ятисот десяти) гривень штрафу на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Буринський районний суд на протязі тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: