справа №176/1571/15-к
провадження №1-кс/176/141/15
УХВАЛА
20 липня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

слідчої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

слідчого СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

особи, щодо якої подано клопотання підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання слідчого СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000731, відомості про яке 25.06.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянину України, українцю, з неповною середньою освітою, не одруженому, дітей не маючому, не працюючому, в силу вимог ст.89 КК України раніше не судимому, без місця реєстрації, фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , якому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

20 липня 2015 року слідчий СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майор міліції ОСОБА_3 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, з клопотанням, узгодженим з прокурором прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що 25.06.2015 року приблизно о 10 год. 20 хв. ОСОБА_5 проходив біля будинку АДРЕСА_2 . В цей час у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, ОСОБА_5 , в цей же день о 10 год. 30 хв., зайшов до приміщення гуртожитку, піднявшись по сходах на 8-й поверх, підійшов до кімнати АДРЕСА_3 . Переконавшись, що власниці кімнати не має вдома, а також те, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , вибивши вхідні двері до кімнати ногою, проник до приміщення кімнати, побачивши на тумбі телевізор, таємно викрав телевізор марки «Saturn» моделі LED 22 FHD 200 U, чорного кольору, який належить його матері ОСОБА_6 . Поклавши вказаний телевізор до заводської картонної коробки, ОСОБА_5 виніс вказаний телевізор з приміщення гуртожитку. З місця скоєння злочину ОСОБА_5 зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 2853 грн. 83 коп., згідно висновку судово товарознавчої експертизи №447 від 17.07.2015 року.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000731.

17.07.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий та прокурор посилалися на те, що у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років.

В даний час ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2015 року, за номером кримінального провадження 0000798; кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2015 року, за номером кримінального провадження 0000813; кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2015 року, за номером кримінального провадження 0000822.

Знаходячись на волі, ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому зазначене свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання за обставин викладених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наполегливо просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Приходячи до такого висновку суд виходив з наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні, як встановила ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, у відповідності до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків,зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі,у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місця його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд також враховує, що тримання під вартою є найсуворішим заходом забезпечення кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Проте, попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини випливає, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може бути застосовано попереднє ув`язнення. Але воно не повинно бути очікуванням обвинувального вироку, а при його обранні суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справі і тільки, за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений статтею 183 КПК України, застосувати його як винятковий вид запобіжного заходу.

Не оцінюючи докази у кримінальному провадженні про винуватість чи невинуватість підозрюваного з точки зору їх належності та достовірності, суд приходить до висновку, що у органу досудового розслідування є вагомі докази скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, про яке іде мова в клопотанні.

Зокрема, слідчим в обґрунтування поданого клопотання надано документи в підтвердження того, що кримінальне правопорушення вчинено саме ОСОБА_5 , а саме: протокол огляду місця події від 25.06.2015 року, протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 із запискою ОСОБА_5 від 06.07.2015 року, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 26.06.2015 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 14.07.2015 року, висновок судової товарознавчої експертизи №447 від 17.07.2015 року.

Вчинений ОСОБА_5 злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років позбавлення волі.

Судом встановлено, що підозрюваний фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Місце реєстрації підозрюваного відсутнє, на території м. Жовті Води зареєстрованим не значиться.

У лікаря психіатра на обліку підозрюваний не перебуває. Разом з тим, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу наркотичної опійної залежності з 2010 року. Офіційно ніде не працює, не одружений, такий що не має дітей. Підтримує зв`язки з раніше судимими особами, схильний до вчинення злочинів та правопорушень. За місцем проживання характеризується задовільно, скарг на його поведінку від мешканців та сусідів не надходило.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків.

При цьому суд також встановив, що підозрюваний ОСОБА_5 хронічних захворювань не має, є фізично здоровою людиною.

Окрім того судом встановлено, що в даний час ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень. Зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2015 року, за номером кримінального провадження 0000798; кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2015 року, за номером кримінального провадження 0000813; кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2015 року, за номером кримінального провадження 0000822.

Знаходячись на волі, ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому зазначене свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведено та обґрунтовано клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_5 такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

При застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує також і те, що:

- відповідно до ст. 180 КПК України, осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язалися за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося;

- відповідно до ст.182 КПК України, підозрюваний не має достатніх коштів для внесення застави, і йому невідомі особи, які б мали б бажання внести заставу.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України не затримувався.

Окрім того, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначати в ухвалі розмір застави в сумі 24 360 грн., достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 131, 132, 173, 176-178, 182-183, 193, 196 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 вересня 2015 року.
Встановити підозрюваному ОСОБА_10 розмір грошової застави в сумі 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень, яка підлягає сплаті на р/р 6709, одержувач ТУ ДСА в Дніпропетровській області, МФО 805012.

У разі сплати зазначеного розміру грошової застави покласти на підозрюваного ОСОБА_9 зобов`язання, передбачені ч.3 ст.182 КПК України, у вигляді забезпечення його належної поведінки та явки за викликом органів досудового розслідування та суду.

У разі невиконання вказаних обов`язків, тобто якщо підозрюваний ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави в порядку передбаченому ч. 8 ст.182 КПК України.

Строк оскарження ухвали 5 днів з дня її оголошення шляхом подачі безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги.

Слідча суддя: ОСОБА_1