печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування" про скасування арешту, накладеного на майно від 11 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :
ПрАТ «Нафтогазвидобування» звернулось до слідчого судді із клопотанням і просить скасувати арешт простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування"накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року ( №757/20274/15-к) у кримінальному провадженні №0000086. В обґрунтування поданого клопотання представник ОСОБА_3 посилається на те, що арешт на акції було накладено безпідставно, необґрунтовано, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а з урахуванням часу, відсутності дієвості досудового розслідування -відпала потреба у цьому заході.

Під час розгляду представник ПрАТ «Нафтогазвидобування» ОСОБА_3 підтримала клопотання з наведених у ньому обставин, просила задовольнити, звертаючи увагу на тому, що тривалий час проводиться досудове розслідування, підозра жодній особі, в тому числі особам якім належать акції товариства не пред`явлена.

Слідчий Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на те, що арешт було накладено на законних підстав, потреба у арешті не відпала, досудове розслідування проводиться. При цьому зазначив, що підозра жодній особі у вказаному кримінальному провадженні дійсно не пред`явлена.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , дослідивши додані до клопотання матеріали, а також матеріали справи № 757/20274/15-к, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що дійсно ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 11 червня 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС п`ятого відділу управління з розслідування ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту на акції прості іменні ПрАТ «Нафтогазвидобування».

Рішення про накладення арешту на акції Компанії, як і клопотання слідчого мотивовано тим, що вказане майно відповідає критерієм, визначеним пунктами 3,4 ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки є достатні дані про те, що таке майно могло бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, могло бути одержаним внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення або є доходом від нього або було в нього частково перетворено.

Генеральною прокуратурою України (надалі - ГПУ) здійснюється досудове розслідування у рамках кримінального провадження № 0000086 від 08.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Як вказано у витягу з КП № 0000086 від 08.02.2013 службові особи ПрАТ «Нафтогазвидобування» з метою мінімізації податкових зобов`язань у період з 01.10.2010р.по 27.12.2012 шляхом перекручування відомостей про здійснення фінансово-господарських відносин з TOB «СВС Груп», ПП«Експерт-Логістік», TOB «Дніпробуд Стайл» занизили податок на прибуток та зависили податковий кредит з податку на додану вартість, а всього умисно ухилились від сплати податків на загальну суму більше ніж 5 млн. , що у п`ять і більше разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром.

Крім того, згідно з витягом з кримінального провадження №2, невстановлені службові особи ПрАТ «Нафтогазвидобування» у період часу з 01.08.2010 року по 31.10.2010 року, умисно ухилились від сплати податку на додану вартість по операціям з TOB «ІБК «Житлопромбуд» на суму більше ніж 5 млн. грн., що призвело до ненадходження до бюджетів коштів в особливо великих розмірах.

Постановами Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.09.2014 року у справі №826/3477/13-3 та від 20.08.2014 року у справі № 826/10706/14, залишеними без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 року та 01.10.2014року (копії судових рішень додані ), визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення, на підставі яких здійснюється кримінальне провадження.

За ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (надалі за текстом - Конвенція), згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику ЄСПЛ як джерело права. Ч 2 ст.8 КПК України визначає обов`язок застосування практики ЄСПЛ у кримінальному провадженні. Наведене підтверджує той факт, що практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства України і саме тому є обов`язковою до виконання посадовими особами та суддями безпосередньо.

У п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» передбачено: «Суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення», що також підтверджується рішенням у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З наведеного визначення" обґрунтованої підозри вбачається, що вона має стосуватися конкретної особи. Зазначений підхід щодо поняття обґрунтованої підозри відтворений в ряді норм КПК України і фактично є його фундаментальним принципом. У контексті такого забезпечувального заходу як арешт майна він проявляється в тому, що відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арешт майна застосовується до підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого а бо неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено, зокрема, на гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Щодо ПрАТ «Нафтогазвидобування» та будь-якого із акціонерів ПрАТ «Нафтогазвидобування» відсутнє кримінальне провадження; у клопотанні про накладення арешту слідчого та у документах, доданих до клопотання про накладення арешту відсутня інформація щодо підозрюваного або обвинуваченого у кримінальному провадженні.

В цьому випадку слід врахувати те, що з часу внесення відомостей до ЄРДР, накладення арешту на прості іменні акції ПрАТ «Нафтогазвидобування», органом досудового розслідування не здійснено дійових дій щодо встановлення взаємозв`язку між подією щодо якої проводиться досудове розслідування та посилань слідчого , якими обґрунтовувалось клопотання щодо доцільності арешту вказаного майна, встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Слід зазначити в цьому випадку, що позбавлення власника можливості володіти своїм майном не може бути безмежним, навіть в рамках кримінального провадження.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про акціонерні товариства», акціонери не відповідають за зобов`язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства тільки в межах належних їм акцій. До акціонерів не можуть застосовуватися будь-які санкції, що обмежують їх права, у разі вчинення протиправних дій товариством або іншими акціонерами.

Відповідно до ст. б Закону України «Про цінні папери і фондовий ринок» визначено: «Акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права».

За ухвалою слідчого судді було заборонено ПАТ «Національний Депозитарій України», ПАТ «ПУМБ», AT «Райффайзен Банк Аваль», AT «ОТП Банк», TOB «Фондова компанія «Фаворит» вчиняти будь-які дії з акціями. Слідчий суддя виходив з того, що акції просто знаходяться на рахунках цих банківських установ. При цьому, право власності на акції не було зазначено слідчим.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» визначено, що: «Емітент - юридична особа, у тому числі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Автономна Республіка Крим або міська рада, а також держава в особі уповноважених нею органів державної влади чи міжнародна фінансова організація, які від свого імені розміщують емісійні цінні папери та беруть на себе зобов`язання за ними перед їх власниками».

ПрАТ «Нафтогазвидобування» вказує на те, що компанія як емітент внаслідок такого арешту несе зобов`язання, перед власниками акцій, які у зв`язку з накладенням арешту не може виконувати в повній мірі. Крім того, несе чисельні збитки у зв`язку з неможливістю продажу та викупу акцій. Такі дії можуть бути спрямовані на зниження ліквідності акцій, що в подальшому суттєво вплине на діяльність Компанії.

Відповідно до ч.4 ст. 171 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

На даний час, з огляду на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні з лютого 2013 року, органом досудового розслідування не надано жодного належного доказу, що вказує на причино-наслідковий зв`язок кримінального правопорушення з діяльністю Компанії. Отже і співрозмірність обмеження розпорядження майном підприємства втрачає свою вагомість .

Слід також врахувати те, що відповідно до ст. 212 КК України передбачено покарання за умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, за фактом чого здійснюється досудове розслідування.

Слід також прийняти до уваги посилання представника заявника на те, що до цього часу органом досудового розслідування не встановлено з якої суми прибутку Компанії не було відраховано податок до державного бюджету України. Згодом, якщо шукати та визначати причинний зв`язок між кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 212 КПК України, та акціями ПрАТ «Нафтогазвидобування», мало бути встановлено, що саме на ці несплачені грошові кошти було збільшено статутний фонд Компанії, внаслідок чого збільшилась номінальна ціна акцій або відповідно їх кількість порівняно з кількістю акцій до скоєння вказаного кримінального правопорушення.

Також обґрунтованим є посилання представника заявника на відсутність встановлення зв`язку збільшення статутного капіталу Компанії та зв`язку між таким збільшенням і несплатою податків, зборів (обов`язкових платежів), що свідчить про безпідставність тверджень слідчого на те, що акції ПрАТ «Нафтогазвидобування» можуть відповідати критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України.

Всі вищезазначені підстави (відсутність підозри, майнової шкоди, чіткого зв`язку між правопорушенням та встановлення власника тощо) свідчать про те, що необхідність у арешті майна відпала.

Крім того, встановлено, що відповідно до довідки Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, у ПрАТ «Нафтогазвидобування» відсутня заборгованість по виплаті податків, зборів, платежів що контролюється органами доходів із зборів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 169, 174, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Скасувати арешт простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування"накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року ( №757/20275/15-к) у кримінальному провадженні №0000086.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1