Єдиний унікальний номер 236/2140/15-к
Номер провадження 11-кп/775/151/2016

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Донецької області в місті Артемівську апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001235, внесеному в ЄРДР від 26 листопада 2014 року на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 06 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Колодязі Краснолиманського району Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрований в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим за ч.1 ст.286 КК України та засуджено до покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вигляді становить 8500 гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами. Стягнуто на користь держави процесуальні витрати в сумі 3070,80 гривень. Вирішено питання про речові докази,

в с т а н о в и л а:

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 26 листопада 2014 року, приблизно о 12 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 210700-20», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «Красний Лиман Колодязі» Краснолиманського району Донецької області в напрямку міста Красний Лиман, проїхавши перехрестя автодоріг «Красний Лиман Колодязі» та «Дробишево Кіровськ», став виконувати маневр обгону автомобіля «ВАЗ 21063 СПГ», державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , що рухався у попутному напрямку, у порушення вимог пунктів 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об*їзду перешкоди, діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевнінність, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, не обрав безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виїхав за межі проїжджої частини, де стався наїзд на насип піску на узбіччі дороги, внаслідок чого його автомобіль виїхав на смугу руху автомобіля «ВАЗ 21063 СПГ», з яким сталося зіткнення, а саме: задньою правою боковою частиною кузову автомобіля «ВАЗ 2107000-20» з передньою лівою боковою частиною автомобіля «ВАЗ 21063 СПГ». Внаслідок вказаною дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_9 заподіяно переломи 3-6 ребер зліва, закритий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням, перелом вертлюжної западини зліва та сідничної кістки зліва, травматичний щок 2 ст., які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Допушені водієм ОСОБА_6 порушення вимог п.12.3 Правил Дорожнього руху України знаходилися в прямому причино-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї заступник прокурора Донецької області, не оспорюючи доведенність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить скасувати зазначений вирок і призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_6 покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами, в достатній мірі не врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, дані про особу винного, а також те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння і потерпілому заподіяні численні переломи. Крім того, наголошує, що суд безпідставно не визнав і не врахував обставиною, яка обтяжує покарання, вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного спяніння.

Потерпілий ОСОБА_9 своєчасно був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, однак не повідомив апеляційний суд про причини своєї неявки.

Згідно положень ч.4 ст.405 КПК України, неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду, якщо вони були належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти доводів прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції під час розгляду справи було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону.

На підставі п.4 ч.2 ст.412 КПК України розгляд кримінального провадження за відсутністю захисника є суттєвим порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Згідно з п.3 ч.2 ст.52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права з моменту встановлення цих вад.

Досліджуючи матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено, що згідно повідомлення КЛПУ «Міський наркологічний диспансер міста Слов*янська» ОСОБА_6 перебуває під наглядом з 2014 року з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками» (а.с.95).

Втім розгляд справи судом першої інстанції відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було проведено без участі захисника (а.с.164-165), що є грубим порушенням права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист.

Дана обставина свідчить про те, що вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 06 листопада 2015 року постановлений із порушенням вимог чинного кримінального процесуального кодексу України і, як незаконний, підлягає скасуванню.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про непризначення ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, то вони, на думку колегії судді, заслуговують на увагу.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачені як основні альтернативні види покарання, так і додаткове - у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк або без такого.

Згідно зі ст. 65 КК України суд при призначенні покарання, крім іншого, має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Саме ж призначене покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення особи й попередження нових злочинів.

Проте суд першої інстанції не дотримався цих загальних засад призначення покарання у провадженні щодо ОСОБА_6 .

Так, обґрунтовуючи рішення про непризначення ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд першої інстанції безпідставно послався на те, що обвинуваченого вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд першої інстанції належно не врахував і того, що ОСОБА_6 , як встановлено у вироку, перебував у стані алкогольного сп`яніння, а причиною злочину було грубе порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху, що не тільки спричинило потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а й значно пошкодило його транспортний засіб.

Отже, на думку колегії суддів, доводи прокурора щодо непризначення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 286 КК України додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, не відповідає тяжкості злочину й особі засудженого.

Таким чином, при новому розгляді кримінального провадження, у разі, якщо суд першої інстанції дійде висновку про доведеність вини обвинуваченого в обсязі, встановленому вироком, що скасовується, то призначене покарання без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк є неприпустимим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 06 листопада 2015 року відносно ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у Краснолиманському міському суді Донецької області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді