Тульчинський районний суд Вінницької області
Справа № 1-140 2010 рік.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді Берегового О.Ю.

при секретарі Носулько К.П.

з участю: прокурора Барановського О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчині справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр.-на України, уродженця Росії, Іркутської області, Нижньоілінського району, м.Нова Гірма, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2. 5/5, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України

ВСТАНОВИВ:

09.11.2009 рок в м.Тульчині, ОСОБА_1, знаходячть в будинку №47 по вул. Чапаєва, скориставшись відсутністю власника, маючи прямий умисел на вчинення крадіжки, шляхом вільного доступу, таємно викрав з серванту блокнгот вартістю 15 гривень в якому знаходились старовинні монети та грошові купюри, які належать ОСОБА_2, а саме грошові купюри: 1 рос. Рубль 1898 року вартістю 200 грн; 1 рубль паперовий 1989 р. в кількості двох штук вартістю 10 гривень за штуку на суму 20 гривень; десять червонців паперовий 1937 р. вартістю 50 гривень, три рублі паперових 1905 р. в кількості двох штук вартістю 25 гривень за купюру на суму 50 гривень; п ять рублів паперових 11909 р. в кількості 3-х штук вартістю 25 гривень за штуку на суму 75 гривень, 10 рублів паперових 1909 р. в кількості 2-х штук вартістю 20 гривень за штуку на суму 40 гривень; 25 рублів паперових 1909 р. в кількості 2-хт штук вартістю 20 гривень за штуку на суму 40 гривень; 50 рублів паперових 1899 р. вартістю 40 гривень; 100 рублів паперових 1912р. в кількості двох штук вартістю 25 гривень за штуку на суму 50 гривень; 500 рублів паперових 1912 р. вартістю 40 гривень; 50 копійок паперових 1918 р. вартістю 10 гривень; 20 рублів паперових 1918 р. в кількості двох штук вартістю 50 гривень за штуку на суму 100 гривень; 5 рублів паперових 1918 р. вартістю 10 гривень; 1 рубль паперовий 1934 р. вартістю 25 гривень; 100 рублів паперових 1944 р. вартістю 20 гривень; 100 рублів паперових 1954 р. вартістю 20 гривень; три рублі паперових 1961 р. вартістю 15 гривень; п'ять рублів паперових

1961 p. вартістю 15 гривень; п'ятнадцять рублів паперових 1961 р. вартістю 15 гривень; облігацію 1982 р. вартістю 10 гривень та металеві монети: 50 копійок 1899 р. вартістю 50 гривень; 50 копійок мідних 1911 р.вартістю ЗО гривень; 1 копійка мідна 1904 р. вартістю 15 гривень; три копійки мідних 1913 р. вартістю 15 гривень; п'ять копійок срібних 1911 р. вартістю 25 гривень; 10 копійок срібних 1913 р. вартістю 25 гривень; 15 копійок срібних 1913 р. вартістю 25гривень; 20 копійок срібних 1913 р. вартістю 25 гривень; одна копійка мідна 1898 р. вартістю 45 гривень; одна копійка мідна 1898р. вартістю 15 гривень.Своїми діями ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 1135 гривень.

Після вчинення крадіжки 09.11.2009 року ОСОБА_1 частину викрадених старовинних грошей продав ОСОБА_3 за 70 гривень, а іншу частину викинув в сміття. Отримані за продаж викрадених речей гроші ОСОБА_1 в подальшому потртаив на власні потреби.

Підсудній ОСОБА_1 свою вину в скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю і дав суду покази, аналогічні тим, які він давав на досудовому слідстві. У скоєному щиро кається. Кошти потерпілому зобов'язується повернути у найближчий час. Цивільний позов визнає частково, вважає що розмір моральної шкоди є завеликим..

Представник потерпілого пояснила, що вона проживає із донькою ОСОБА_4 та сином ОСОБА_2, який з дитинства займається колекціонуванням старовинних монет та купюр, які він складав в альбом та зберігав в серванті. На початку листопада 2009 року до нас приходив знайомий мого сина, це був ОСОБА_1, як його прізвище вона не знала. 8 листопада 2009 року вона в серванті брала духи і бачила там ще альбом сина, а на слідуючий день, це було 09 листопада вона була на роботі і лише 10 листопада, коли вона була вдома, син мене повідомив її, що в нього зникла колекція монет і розповів, що викрасти її міг лише його знайомий ОСОБА_1 бо більше в домі сторонніх не було. 11 листопада вона зустріла ОСОБА_1 і попросила, щоб він повернув колекцію грошей, які він викрав, на що ОСОБА_1 у відповідь їй відповів, що нічого він не брав. Що стосується відшкодування завданих збитків, представник потерпілого надала заяву про зміну позовних вимог, згідно якої потерпілий просить стягнути з ОСОБА_1 причинену йому майнову шкоду- в розмірі 965 грн. та моральну - в розмірі 5000 грн., а також 500 грн. за надання юридичної допомоги. Щодо призначення покарання підсудному то вважає, що його не потрібно позбавляти волі, надати шанс на виправлення.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а підсудний правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, то суд відповідно до ст. 299 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним виклик і допит свідків, включених до списку, що додається до обвинувального висновку, а обмежився допитом підсудного та представником потерпілого і дослідженням матеріалів справи

Вина ОСОБА_1 також підтверджується матеріалами справи: протоколом огляду /а.с.6-8, 106/; протоколом визнання речовим доказом /а.с.72/; протоколом пред'явлення для впізнання /а.с.107/ та іншими матеріалами справи.

Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), доведена в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу підсудного, щире каяття, часткове відшкодування завданих збитків.

До обставин, що пом'якшують відповідальність підсудного, суд відносить щире каяття в скоєному злочині.

Обставин, що обтяжували б вину підсудного судом не встановлено.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

Стягненю з ОСОБА_1підлягає майнова шкода в розмірі 965 грн. та 500 грн. за надання йому юридичної допомоги.

Що стосується моральної шкоди то на думку суду еквівалентним виразом моральних та психологічних втрат завданих потерпілому діями ОСОБА_1 буде стягнення з нього моральної шкоди в сумі 500 грн.

Стосовно запобіжного заходу обраного стосовно підсудного у вигляді підписки про невиїзд, суд вважає, що до вступу вироку в законну силу його необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 299, 321-324, 330, 337, 338 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді 100 /сто / годин громадських робіт.

Цивільний позов потерілого ОСОБА_2 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 965 /дев'ятсот шістдесят п'ять/ грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, 500 /п'ятсот/ грн. за надання юридичної допомоги, та 500 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписка про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: