Справа № 145/935/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.2016 року м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000137 від 13.03.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соболівка Теплицького району Вінницької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, розлученого, який має на утриманні 5 малолітніх дітей, працюючого без офіційного оформлення трудових відносин, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області 26.03.2001 року, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимого:

- 04.03.2014 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,

- у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 146, ст.166 КК України,

ВСТАНОВИВ:
13.03.2014 року під час проведення обшуку в господарстві, що належить ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в одній із кімнат будинку було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет в середині якого знаходилась рослина речовина, яка відповідно до висновку експерта № 234 від 19.03.2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) становить 7,975 г, яка належала ОСОБА_5 , та яку останній умисно, незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Крім того, 05.04.2014 року близько 23.00 годині ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в с. Уяринці Тиврівського району Вінницької області з метою незаконного позбавлення волі своєї дружини ОСОБА_7 , з мотивів помсти за виклик працівників міліції з приводу вчинення ним насильства в сім`ї, після відбуття адміністративного арешту, через вікно проник до будинку за адресою АДРЕСА_2 , де схопивши ОСОБА_7 ззаду за горло, погрожуючи останній застосуванням пневматичного пістолета, вивів останню босоніж у спідній білизні на двір, після чого з погрозою застосування фізичного насильства та пневматичного пістолета та нацьковуючи собаку, що ставило під загрозу життя та здоров`я ОСОБА_7 наказав останній рухатися разом з ним в напрямку лісу за погодніх умов з низькими температурними показниками. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне позбавлення волі своєї дружини, в період часу з 23.00 години 05.04.2014 року до 22.00. години 06.04.2014 року, перебуваючи в лісових масивах, що розташовані між селами Уяринці, Бушинка, Гута Бушинецька, Краснянка, утримуючи проти її власної волі, обмежуючи свободу її пересування, незаконно утримував ОСОБА_7 , та наніс їй ударів руками в живіт та рукояткою пневматичного пістолету в голову, нацькував собаку яка покусала ОСОБА_7 за різні частини тіла, чим спричинив останній фізичних страждань.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодженні ОСОБА_7 у вигляді струсу головного мозку, укушених численних ран правого стегна і сідниці, множинних підшкірних гематом тулуба, синців на обох нижніх кінцівках, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 54 від 14.05.2014 року належать до легких тілесних ушкоджень та могли виникнути від дії тупого твердого предмету в період з 05 по 06.04.2014 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину передбаченому ч.1 ст. 309 КК України визнав повністю, своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ст.166 КК України не визнав, суду пояснив, 12.03.2014 року приблизно 22.00 години він вживав алкогольні напої та прийшов до будинку тещі, де на той час перебувала його дружина з дітьми та хотів їх забрати додому. Він почав сварку і бійку з дружиною та тещею, що саме відбувалося він чітко не пам`ятає. Після даної події працівники міліції помістили його до кімнати попереднього затримання.

Повернувшись додому після відбуття адміністративного арешту хотів поговорити із своєю дружиною, він стукав в двері, але ніхто не відчинив, тому він заліз через вікно. Його дружина та теща почали кричати, а його дружина втікала з хати, він її наздогнав та разом вони пішли гуляти в ліс. Було холодно і він дав дружині куртку та штани, він з дружиною та собакою породи ротвейлер йшли в напрямку лісу, коли побачили, що їх наздоганяють односельчани, почали тікати та в цей момент його дружину вкусив пес. Пізніше вони зрозуміли, що заблукали та в лісі розвели багаття, вранці він ходив в село Кирнасівку за їжею, а дружина в той час залишалась біля багаття. Наміру позбавляти її волі він не мав, вона добровільно залишалася з ним та не хотіла йти додому.

Крім цього ОСОБА_5 суду повідомив, що раніше він вживав наркотичний засіб - канабіс. Рослина росла біля його будинку, він її зібрав, висушив та зберігав вдома для власного вжитку без мети збуту. Речовину, яку було знайдено під час обшуку будинку належить йому.

З приводу злісного невиконання обов`язків по догляду за дитиною пояснив, що своєї вини не визнає, дітей він не бив, міг лише насваритись на них. По господарству робив домашню роботу та забезпечував сім`ю, чим продовжує займатись навіть після розлучення.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованих злочинів, його вина у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч. 2 ст. 146 КК України доводиться показаннями потерпілої, свідків також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 та у них є 5 малолітніх дітей, 12.03.2014 року у них приблизно 17.00 години, виник конфлікт, після якого ОСОБА_8 поїхав з дому на мотоциклі та погрожував їй, що поб`є. Вона побоюючись за своє життя та життя дітей, забравши їх пішла до матері переночувати, яка проживала в будинку поруч. Приблизно о 23.00 годині у двері постукав ОСОБА_8 , хоча мати не пускала, він зайшов та взявши її за волосся почав тягнути, вискочивши на ліжко вдарив декілька разів в голову, оскільки вона тримала на руках доньку ОСОБА_9 а поряд стояла донька ОСОБА_10 , ОСОБА_5 під час бійки вдарив в ОСОБА_9 лоб і та закричала, а ногою вдарив доньку ОСОБА_10 і та впала. Подібних випадків раніше не траплялося, дітей ОСОБА_8 не бив, й на її думку дітей він вдарив випадково коли завдавав їй ударів. З хати його забрали матір та тітка.

Після цього ОСОБА_11 забрали працівники міліції і він відбував адміністративний арешт.

Приблизно на початку квітня 2014 року, перебуваючи у власному будинку з матір`ю та дітьми, почула як відчиняється вікно та побачила ОСОБА_5 який заліз у хату. Останній обхопивши її за шию сказав йти з ним, вона вийшла з хати босоніж та в спідній білизні. ОСОБА_8 перебував в стані алкогольного сп`яніння, приставляв до її скроні пістолет, тримав її за руку, вона намагалася вирватися та кричала і в цей момент її вкусив пес який був не прив`язаний, та слухався лише обвинуваченого. Вона побоюючись за своє життя, не озираючись вийшла з будинку та пішла з обвинуваченим в напрямку лісу, людей вона не бачила, коли вони перейшли ліс, то зрозуміли, що заблукали. Вона підкорялася ОСОБА_12 , тому що боялась за своє життя, та намагалась поводитись спокійно, не скаржилась, щоб той заспокоївся.

Обвинувачений дав їй одяг та розпалив в лісі багаття, де вони просиділи до обіду. ОСОБА_5 їй погрожував, що поб`є через те, що вона написала заяву на розлучення. Вранці, ОСОБА_5 сходив у сусіднє село за їжею, а вона чекала його в лісі, тому що не знала куди йти. Уже коли стемніло вони повернулися додому. Вона була налякана та вранці, коли прийшла мати, попросила викликати міліцію.

На даний час претензій до ОСОБА_5 не має та просить волі його не позбавляти.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона являється тіткою потерпілої ОСОБА_7 , за посадою є сільським головою с. Уяринці Тиврівського району. В березні 2014 року близько 24.00 години їй зателефонувала дитина ОСОБА_14 та просила прийти до будинку бабусі, бо батько бив матір. Коли вона зайшла в будинок сім`ї ОСОБА_14 , то побачила як ОСОБА_8 тримав за волосся ОСОБА_15 , ОСОБА_8 був п`яний, а поруч був собака. Розмовами їй вдалося переконати ОСОБА_11 піти додому, та сама повернулася до свого будинку. Та через кілька хвилин почула крики дітей, діти кричали, що їхній тато з пістолетом хоче вбити маму. Вона забрала дітей до хати та викликала міліцію.

Коли приїхали працівники міліції, ОСОБА_8 натравив на них собаку, після цих подій ОСОБА_11 забрали працівники міліції. Уже пізніше вона помітила, що у двох дітей були тілесні ушкодження.

Крім цього суду пояснила, що була присутньої при проведення обшуку разом із ОСОБА_16 та бачила, як в сараї знайшли сірникову коробку з коноплею, в хаті теж знайшли коноплю.

Крім цього суду повідомила, що на початку квітня 2014 року вночі почула крики під ворітьми, вийшовши побачила ОСОБА_17 , яка повідомила їй, що ОСОБА_8 забрав ОСОБА_18 в білизні та повів її в ліс, з ним був його пес. Особисто вона викликала працівників міліції. Разом з іншими односельчанами шукали ОСОБА_18 в лісі, однак знайти не змогли, знайшли тільки сумку ОСОБА_19 . Зранку наступного дня побачила ОСОБА_15 на подвір`ї її матері, та коли зайшла в будинок ОСОБА_14 , ОСОБА_20 їй жестами показала викликати міліцію . Пізніше їй стало відомо від ОСОБА_21 , що остання після згаданих подій зверталася до судмедекспертів та на тілі було виявлено покуси собак.

ОСОБА_5 родом не з їхнього села, в селі характеризується негативно. Про методи виховання ОСОБА_5 дітей їй нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що являється тещею ОСОБА_11 в березні 2014 року приблизно о 23.00 ОСОБА_8 прийшов до будинку ОСОБА_7 після відбуття 15 діб адміністративного арешту. Виглядав агресивним та п`яним. Вона ночувала в будинку своєї доньки, прокинулась від крику та побачила, як ОСОБА_8 тримає ОСОБА_15 за шию, а внучка ОСОБА_10 кричала «Папа, відпусти маму», а ОСОБА_8 махаючи пістолетом наказав всім відійти та продовжуючи тримати ОСОБА_18 за шию, вийшов з хати, остання просила її відпустити, кричала, однак він повів її на город, разом із ними був пес. Катя була у спідній білизні та босоніж, на вулиці був мороз -6 градусів. Чи бив ОСОБА_8 дітей вона не бачила. Після побаченого вона одразу викликала міліцію та голову сільської ради, зібрали односельців на вирушили в напрямку лісу на пошуки ОСОБА_21 .

Наступного дня, приблизно 22.00 годині, до її будинку зайшла ОСОБА_20 , вона не могла стояти, втратила свідомість, була одягнена в одяг ОСОБА_5 , отямившись та напившись води, вона пішла до себе додому. Вранці вона зайшла до їхнього дому, щоб взяти речі для дітей та ОСОБА_20 жестами показала, щоб вона викликала міліцію, ОСОБА_5 був в той час в хаті. Вона викликала міліцію і ОСОБА_5 забрали працівники правоохоронних органів. Після чого ОСОБА_7 розповіла, як все було та показала розбиті ступні, рану на голові, яку отримала від удару пістолетом, та покусані псом рани. Їй було відомо від внуків, що ОСОБА_5 міг застосувати фізичну силу при вихованні дітей.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що вона є вчителькою ОСОБА_24 , одного разу дівчина прийшла в школу з побитим обличчям та плакала, казала, що тато бився з матір`ю та вдарив її . Про інші подібні випадки їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що працює соціальним працівником, одночасно є сусідкою ОСОБА_14 , повідомила, що вона була понятою при обшуку помешкання ОСОБА_8 в підвалі у ніші було виявлено в коробці з-під сірників насіння, пізніше вона дізналася, що це була конопля . Крім цього була присутньою при відтворенні слідчого експерименту та бачила, як ОСОБА_15 показувала, як її ОСОБА_5 прив`язував до дерева та цькував на неї собаку.

Свідок ОСОБА_26 , яка є класним керівником старшого сина ОСОБА_27 , суду пояснила, що в березні 2014 році після 2 уроку їй стало відомо від дітей, що ОСОБА_24 побив батько. ОСОБА_28 на ОСОБА_29 тілесних ушкоджень вона не бачила. Їй хлопчик повідомив, що батько вдома робив «розгон» та побив сестричку. Для ОСОБА_29 батько був авторитетом. У шкільному житті учня активну участь приймала ОСОБА_7 . Особисто з ОСОБА_8 вона не спілкувалася.

Свідок ОСОБА_30 , яка працює завідуючою дошкільним навчальним закладом, суду пояснила, одного разу прийшовши в дитячий садочок, побачила ОСОБА_18 з 5 дітьми, яка повідомила, що напередодні вони втекли з дому та ночували в садочку, так як ОСОБА_22 працювала в садочку кухарем та мала ключ від приміщення, оскільки ОСОБА_8 погрожував що поб`є їх. Крім цього вона побачила, що деякі з дітей були побиті, в ОСОБА_10 був синець на голові на подряпина на обличчі, а в ОСОБА_9 синець на голові. Працюючи завідуючою дошкільним навчальним закладом помітила, що син ОСОБА_31 поводив себе агресивно та висловлювався нецензурною лайкою в сторону вихователів, казав, що так батько вдома спілкується. Дітей ОСОБА_5 із садочка не забирав, крім одного випадку, коли ОСОБА_15 була в лікарні він забрав дітей. Діти в садочку поводили себе добре, були слухняні.

Крім показань свідків та потерпілої вина обвинуваченого у скоєнні злочинів підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні:

-даними протоколом обшуку від 13.03.2014 року під час проведення якого в домоволодінні ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_5 , в погрібі на подвір`ї даного господарстві було виявлено сірникову коробочку, в середині якої знаходилась речовина рослинного походження, та згорток із паперу в клітинку, де знаходилась речовина рослинного походження, крім цього в будинку, в кімнаті,в якій знаходиться груба в отворі між стіною було виявлено поліетиленовий пакет з-під цигарок з речовиною зеленого кольору та з різким запахом (т.1 а.с.232-234 ) ;

-даними протоколу зважування від 13.03.2014 року (т.1 а.с. 236);

-даними висновку експерта № 234 від 19.03.2014 року, відповідно до якого вилучена речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою ( у перерахунку на висушену речовину) становить 7,975 г. (т.1 а.с 186-193);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення від 05.04.2014 року від ОСОБА_22 про безвісти зниклу ОСОБА_7 (т.1 а.с. 204);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення від 07.04.2014 року від ОСОБА_7 про незаконне позбавлення волі ОСОБА_5 (т.1 а.с.205);

- даними акту про застосування службового собаки від 06.04.2014 року (т.1 а.с. 207);

-даними протоколу огляду місця події від 07.04.2014 року, відповідно до якого виявлено пристрій схожий на пневматичний пістолет з маркуванням ТО109148, вкритий ржею, магазин відсутній (т.1 а.с.208);

-даними висновку судово-медичної експертизи № 54 від 14.05.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 мали місце травма голови у вигляді струсу головного мозку, укушені численні рани правого стегна і сідниці, множинні підшкірні гематоми тулуба, сідниць, та обох нижніх кінцівок, що виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в ніч з 05.04.2014 року на 06.04.2014 року і по ступені тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; (т.1 а.с. 211-212);

-даними листа-прощання потерпілої ОСОБА_7 (т.1 а.с.213);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16.05.2014 року (т.1 а.с.214-220);

Дослідивши показання обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої, свідків, проаналізувавши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вину обвинуваченого доведено повністю а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, та ч.2 ст.146 КК України, а саме: незаконне позбавлення волі, яке супроводжувалося заподіянням фізичних страждань та здійснене протягом тривалого часу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України підтверджується як зізнавальними показаннями самого обвинуваченого так і даними протоколом обшуку від 13.03.2014 року (т.1 а.с.232-234), даними протоколу зважування від 13.03.2014 року (т.1 а.с. 236), даними висновку експерта № 234 від 19.03.2014 року, відповідно до якого вилучена речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою ( у перерахунку на висушену речовину) становить 7,975 г. (т.1 а.с 186-193), а також показаннями свідка ОСОБА_13 .

Ретельно проаналізувавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої, свідків, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вину обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду незаконного позбавлення волі ОСОБА_7 доведено повністю а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.146 КК України як незаконне позбавленні волі, яке супроводжувалося заподіянням фізичних страждань та здійснене протягом тривалого часу

Вина обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину підтверджується послідовними показаннями потерпілої ОСОБА_7 яка повідомила про обставини позбавлення її волі, обвинуваченим, описала обставини скоєння даного злочину під час якого вона під погрозами застосування насильства, з побоювань за власне життя, в холодну пору року біля двох діб перебувала на вулиці босоніж у спідній білизні, внаслідок чого їй було завдано фізичних страждань. Вказані показання потерпілої повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_22 про обставини розшуку потерпілої, та підтверджуються даними протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення від 05.04.2014 року від ОСОБА_22 про безвісти зниклу ОСОБА_7 (т.1 а.с. 204), даними акту про застосування службового собаки від 06.04.2014 року (т.1 а.с. 207), даними протоколу огляду місця події від 07.04.2014 року, відповідно до якого виявлено пристрій схожий на пневматичний пістолет з маркуванням ТО109148, вкритий ржею, магазин відсутній (т.1 а.с.208), даними висновку судово-медичної експертизи № 54 від 14.05.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 мали місце травма голови у вигляді струсу головного мозку, укушені численні рани правого стегна і сідниці, множинні підшкірні гематоми тулуба, сідниць, та обох нижніх кінцівок, що виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в ніч з 05.04.2014 року на 06.04.2014 року і по ступені тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; (т.1 а.с. 211-212).

Суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що потерпіла пішла з ним в ночі у ліс, босоніж, та перебувала з ним в лісі з власної волі, неспроможними, та спрямованими на уникнення відповідальності за скоєне, оскільки вони спростовуються показаннями самої потерпілої, яка повідомила, що вона після того як обвинувачений погрожуючи вивів її з будинку, вона побоюючись за своє життя та здоров`я, в розмовах з обвинуваченим, який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тримав в руках предмет схожий на зброю та цькував на неї собаку, намагалась не провокувати останнього та у всьому погоджувалась з ним, водночас потрапивши додому одразу попросила про допомогу.

Крім того органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що будучи батьком п`яти малолітніх дітей: ОСОБА_32 , 2005 р.н., ОСОБА_33 , 2006 р.н., ОСОБА_34 , 2008 р.н., ОСОБА_33 , 2009 р.н., ОСОБА_33 , 2011 р.н., порушивши обов`язки передбачені ст.150 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» : «Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток» та «виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці», злісно не виконував обов`язки по догляду за своїми дітьми, а саме неодноразово застосовував відносно дітей психологічне насильство, яке виражалося в тому, що ОСОБА_5 після вживання спиртних напоїв в присутності дітей, виражався нецензурною лайкою, кричав на своїх дітей.

В подальшому, 12.03.2014 року, близько 23.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в домоволодінні своєї тещі ОСОБА_22 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , незважаючи на перебування малолітніх дітей у приміщенні, в їх присутності виражався нецензурною лайкою в сторону своєї дружини ОСОБА_7 та її матері ОСОБА_22 , принижуючи їхню людську гідність, погрожуючи фізичною розправою, на очах всіх дітей спричинив ОСОБА_7 та ОСОБА_22 тілесні ушкодження, чим проявив своє зухвале ставлення до морального та духовного розвитку своїх дітей. Під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 кричав на дітей, вживаючи нецензурні слова, чим вчинив психологічне насильство відносно своїх дітей. Продовжуючи свої злочинні дії та вчиняти психологічний тиск, ОСОБА_5 , з метою вчинення фізичного насильства відносно дітей, наніс ОСОБА_33 , 2006 р.н., один удар ногою в голову та ОСОБА_33 , 2011 р.н. наніс удар кулаком в голову, спричинивши останнім ОСОБА_24 тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі, що підтверджується висновком експерта №38 від 13.03.2014 року , відповідно до якого вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень та ОСОБА_35 ушкодження у вигляді синця на чолі, що підтверджується висновком експерта №37 від 13.03.2014 року, відповідно до якого вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок злісного невиконання своїх батьківських обов`язків по догляду за дитиною ОСОБА_5 своїми діями спричинив тяжкі наслідки, у вигляді багаторазового та систематичного вчинення психологічного та фізичного насильства, що виразилось у спричиненні тілесних ушкоджень, психічних та фізичних страждань, постійного залякування, а також побоювання дітей за власне життя.
Аналізуючи докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено, винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України, а саме злісно не виконував своїх батьківських обов`язків по догляду за дитиною, що він своїми діями спричинив тяжкі наслідки, у вигляді багаторазового та систематичного вчинення психологічного та фізичного насильства, що виразилось у спричиненні тілесних ушкоджень, психічних та фізичних страждань, постійного залякування, а також побоювання дітей за власне життя. Невиконання обов`язків по догляду за дитиною повинні мати злісний характер, тобто бути тривалим у часі, або систематичним, незважаючи на відповідні попередження з боку органів опіки і піклування, або місцевих органів влади.

В судовому засіданні вина ОСОБА_5 не знайшла свого підтвердження та спростовується показаннями потерпілої, свідків та самого обвинуваченого. Потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що раніше її колишній чоловік дітей не бив, крім одного випадку, під час конфлікту в будинку її матері, він з метою нанесення їй ударів випадково вдарив двох дітей. Свідок ОСОБА_22 суду повідомила, що їй було відомо тільки від внуків, що ОСОБА_5 в процесі виховання міг застосовувати фізичну силу, свідок ОСОБА_13 нічого не могла повідомити про процес виховання дітей ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_36 , які є вчителями ОСОБА_24 та ОСОБА_37 відповідно, повідомили, що діти школу відвідують, до занять відносяться відповідально. Лише одного разу ОСОБА_23 бачила в школі ОСОБА_24 із синцем на обличчі. Свідок ОСОБА_30 повідомила, що троє молодших дітей ОСОБА_14 відвідують дитячий садочок та приходять в доглянутому вигляді.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_14 від 14.04.2014 року ( т.2 а.с.189) сім`я проживає в будинку із ракушняку, із шиферною покрівлею. В житлових кімнатах є дитячі ліжечка, письмовий стіл, велике ліжко, стінка, тумбочка та лавка. Одягом та продуктами харчування сім`я забезпечена. Однак, в будинку бракує дитячих меблів та покриття на підлогу. Двоє старших дітей ОСОБА_29 та ОСОБА_10 навчаються в Уяринецькій ЗОШ І-ІІ ст., троє молодших дітей відвідують дитячий садочок.

Відповідно до Постанови Пленуму «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя » від 01.11.1996 року п.19 визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом.
Систематичності застосування до дітей фізичного та психічного насильства доведено стороною обвинувачення не було. Скарг та попереджень від органів опіки та піклування чи місцевих органів щодо злісного невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_5 не надходило. Тому суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України не доведена, а тому його слід виправдати.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_5 , який являється особою раніше судимою (т.1 а.с. 228), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т.2 а.с.192), за місцем проживання характеризується негативно (т. 1 а.с. 203, 227), за місцем роботи характеризується позитивно (т.2 а.с.194).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, та того, що ОСОБА_5 вчинив новий злочин в період іспитового строку призначеного за попереднім вироком, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів неможливе без його ізоляції від суспільства, а покарання яке є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 309 та в межах санкції ч.2 ст.146 КК України.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання слід частково приєднати покарання призначене за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.03.2014 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 07.04.2014 року до 26.03.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - 1 рік 11 місяців 13 днів.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 та самого ОСОБА_5 - про звільнення від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 146 КК України на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки відповідно до п. «є» ч.1 ст. 8 Закону України Про амністію в 2014 році амністія не застосовується до осіб зазначених у ст. 4 Закону України Про застосування амністії в Україні, а також до осіб яких засуджено, зокрема, за незаконне позбавлення волі або викрадення людини, якщо при цьому сталося заподіяння смерті людині, або нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою смерть (частини друга і третя статті 146 КК України 2001 р.), що узгоджується з позицією Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висвітленою в п. 4.1. його інформаційного листа від 26.05.2014 року за №223-75704-14, згідно якого слід звернути увагу, що нова редакція п. «є» ч.1 ст.8 закону «Про амністію у 2014 році» також містить, крім іншого, передбачене уточнення, при цьому в дужках, у яких вміщено посилання на конкретну частину статті кримінального закону збережено вказівку на ч.2 ст.146 КК та ч.2 ст.123 КК 1960 р. У зв`язку з цим, незважаючи на те, що законодавець у нових редакціях відповідних статей зазначених законів передбачив, що амністія не застосовується до осіб, яких «засуджено за незаконне позбавлення волі або викрадення людини, якщо при цьому одночасно сталося заподіяння смерті людині або нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою смерть» (означені дії за наявності змішаної форми вини винної особи охоплюються ч.3 ст.146 КК), з огляду на збереження у п. «є» ч.1 ст.8 закону «Про амністію 2014 року» посилання на ч.2 ст.146 КК та ч.2 ст.123 КК 1960 р., застосування закону «Про амністію у 2014 році» до осіб, які вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.146 КК та ч.2 ст.123 КК 1960 р., не допускається.

Відповідно до положень ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути вартість проведення криміналістичного дослідження висновок експертизи № 234 від 19.03.2014 року, оскільки його проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ОСОБА_5 злочину (т.1 а.с. 186-193).

Початок строку відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_5 , слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки: 1) прибувати по першому виклику до суду, 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 63, 65-67 КК України, ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 за ст. 166 КК України виправдати.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ч.2 ст.146 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 2 років позбавлення волі за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.03.2014 року і призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Початок строку відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 07.04.2014 року до 26.03.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - 1 рік 11 місяців 13 днів.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки: 1) прибувати по першому виклику до суду, 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави Україна 307,45 (триста сім) гривень (сорок п`ять) копійок у відшкодування витрат за проведення криміналістичних досліджень.

Речові докази: особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою 7,975 г, який перебуває на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів НДЕКЦ у Вінницькій області після набрання вироком законної сили - знищити;

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: