Справа №295/6573/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0001001 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Понорниця, Коропського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 27 січня 2006 року Коропським районним судом, Чернігівської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 роки;

- 7 серпня 2007 року Коропським районним судом, Чернігівської області за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 15 серпня 2012 року Голосіївським районним судом м. Києва за ст. 186 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В :

18 лютого 2015 року приблизно о 12 год. 10 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в тролейбусі № 15, що зупинився на зупинці громадського транспорту, що за адресою; м. Житомир, вулиця Черняхівського, 100, помітив раніше не знайомого ОСОБА_6 . В цей же день, час та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне, повторне викрадення будь якого майна у ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне, таємне, викрадення чужого майна, вчиненого з корисливим мотивом, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та лівою рукою заліз до кишені куртки останнього, звідки дістав чужий мобільний телефон «Fly» моделі «DS103D», вартістю 545 грн. 27 коп.

Тримаючи вищевказаний мобільний телефон в лівій руці ОСОБА_3 намагався залишити місце скоєння кримінального правопорушення, однак ОСОБА_6 , помітив, що раніше незнайома особа викрала його майно мобільний телефон, схопив за руку ОСОБА_3 . Але останній, зрозумівши, що його дії спрямовані на повторне, таємне викрадення чужого майна помічені ОСОБА_6 , вибіг з тролейбуса тримаючи викрадене майно, мобільний телефон, при собі. Після цього ОСОБА_3 на зупинці громадського транспорту, що за адресою: м. Жиюмир. вулиця Черняховського, 100, наздогнав потерпілий ОСОБА_6 , а ОСОБА_3 викинув на землю викрадений ним мобільний телефон.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив закінчений замах, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна (грабіж), тобто виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин які не залежали від його волі так, як він був затриманий потерпілим.

Скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення суд кваліфікує за ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України, як умисні дії, які виразились у закінченому замаху на повторне, відкрите викрадення чужого майна.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість свою у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав та вказав, що в денний час 18 лютого 2015 року він їхав на тролейбусі № 15 по вулиці Черняховського. Він почув, як щось впало в тролейбусі. ОСОБА_6 вийшов з тролейбуса на вулицю, почав щось шукати в кишенях, крикнув «Украли телефон», забіг в середину тролейбуса та схопив його за руку. Він, ОСОБА_3 , телефон у ОСОБА_6 не викрадав. Після цього вони поїхали в міліцію.

Дослідивши матеріали справи, допитавши потерпілого, свідків, обвинуваченого суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 доказана та підтверджується наступними доказами по справі:

-протоколом від 18 лютого 2015 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення. Згідно даного протоколу ОСОБА_6 вказав, що 18 лютого 2015 року він їхав на тролейбусі №15. ОСОБА_7 намагався викрасти нього мобільний телефон, проте він його затримав;

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який вказав, що 18 лютого 2015 року він їхав по м. Житомиру на тролейбусі №15. Кондуктор в тролейбусі попередила пасажирів, що в тролейбусі можуть бути «карманики». Коли він виходив з тролейбуса, то відчув чиюсь руку в кишені, схопив за руку, повернувся і побачив, що це ОСОБА_3 заліз йому в кишеню та витягнув з карману його мобільний телефон. Незважаючи на це, ОСОБА_3 вирвався, вибіг з тролейбусу і викинув його мобільний телефон. Потім ОСОБА_3 став кричати на нього та підійшов до нього з своїм напарником. Проте пасажири підняли шум і напарник ОСОБА_3 втік. А ОСОБА_3 затримали та доставили в міліцію. Перед цим ОСОБА_3 пропонував йому гроші, щоб він його відпустив та не подавав заяву в міліцію;

-показаннями свідка ОСОБА_8 , яка вказала, що 18 лютого 2015 року вона їхала на тролейбусі №15 з своїм чоловіком. Кондуктор в тролейбусі попередила пасажирів, що в тролейбусі можуть бути «карманики». Коли чоловік виходив з тролейбуса, то став кричати, що хтось викрадає його мобільний телефон. Він повернувся та вчепився в одяг ОСОБА_3 , який заліз йому в кишеню. ОСОБА_3 вирвався і на вулиці викинув мобільний телефон на землю. Чоловік сказав їй, що ОСОБА_3 заліз до нього в кишеню та викрав мобільний телефон. ОСОБА_3 затримали та доставили в міліцію. ОСОБА_3 пропонував її чоловікові гроші, щоб він його відпустив та не писав на нього заяву в міліцію;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який вказав, що 18 лютого 2015 року він їхав на тролейбусі №15. Кондуктор в тролейбусі попередила пасажирів, що в тролейбусі можуть бути «карманики» і вони мають дивитись за своїми речами. Він бачив, як ОСОБА_3 витягав з кишені ОСОБА_6 мобільний телефон, проте ОСОБА_6 схопив його за руку. Тоді ОСОБА_3 викинув мобільний телефон. Виникла сварка і до ОСОБА_6 підійшов напарник ОСОБА_3 . Проте пасажири підняли шум і напарник ОСОБА_3 втік. ОСОБА_3 затримали та повезли в міліцію. ОСОБА_3 пропонував ОСОБА_6 гроші, щоб він не писав на нього заяву в міліцію та його відпустив;

-протоколом від 18 лютого 2015 року огляду предмету, згідно якого було оглянуто одяг (куртку) потерпілого ОСОБА_6 , в якому він був одягнутий 18 лютого 2015 року в тролейбусі №15 в м. Житомирі. Куртка має кишені, які не закриваються та до них легко проникнути;

- протоколом від 18 лютого 2015 року огляду місця події, згідно якого було оглянуто мобільний телефон «Fly» моделі «DS103D». Присутній при огляді телефону ОСОБА_6 вказав, що невідома особа намагалась викрасти даний телефон з кишені куртки, в тролейбусі;

- висновком № 240/254/15-25 судово-товарознавчої експертизи, згідно якого, була встановлена ринкова вартість мобільного телефону «Fly» моделі «DS103D», викраденого у потерпілого ОСОБА_6 ;

-протоколом від 18 лютого 2015 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_3 , як того, хто 18 лютого 2015 року намагалась викрасти у нього мобільний телефон та втекти;

- протоколом від 18 лютого 2015 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_3 , як того, хто 18 лютого 2015 року намагався викрасти у ОСОБА_6 мобільний телефон та втекти;

- протоколом від 18 лютого 2015 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_3 , як того, хто 18 лютого 2015 року намагався викрасти у ОСОБА_6 мобільний телефон та втекти;

-протоколом від 8 квітня 2015 року проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , згідно якого вони підтвердили свої показання відносно вчинення ОСОБА_3 відкритого викрадення чужого майна 18 лютого 2015 року в тролейбусі №15 в м.Житомирі.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставин, які пом`якшують або обтяжують його покарання по справі не встановлено. Суд також враховує, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності і знову вчинив закінчений замах на умисне кримінальне правопорушення під час іспитового строку, вину свою не визнав, не працює, характеризується за місцем проживання посередньо, а тому суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання за ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України - 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком суду та остаточно встановити йому покарання 5 років 8 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу для нього залишити тримання під вартою.

Початок строку для ОСОБА_3 рахувати з 15 лютого 2016 року. Зарахувати йому в строк відбутого покарання час перебування під вартою з 18 лютого 2015 року по 15 лютого 2016 року, у відповідності до ст.72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 738 грн. процесуальних витрат.

Речові докази: мобільний телефон «Fly» моделі «DS103D» - залишити у ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1