Ухвала
Іменем України
04 січня 2016 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Тернопільської області від 25 листопада 2015 року про відмову у визнанні потерпілим, - В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Тернопільської області від 25 листопада 2015 року про відмову у визнанні потерпілим.

У скарзі заявник просить скасувати вказану постанову та зобов`язати старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0002404 від 30 жовтня 2015 року, так як вважає постанову необґрунтованою та не законною.
В судовому засіданні скаржник скаржні вимоги підтримав, зіславшись на мотиви вказані в скарзі від 30 грудня 2015 року.

Прокурор скаржних вимог не визнав та в задоволенні скарги просив відмовити, так як вважає, що скаржнику ОСОБА_4 не завдано майнової шкоди, згідно ч. 1 ст. 375 КК України.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, скажника, вважає, що скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно витягу з кримінального провадження № 0002404 від 28 жовтня 2015 року заява ОСОБА_4 30 жовтня 2015 року була внесена до ЄРДР на підставі Ухвали Печерського районного суду від 01 жовтня 2015 року.
Постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Тернопільської області від 25 листопада 2015 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 відмовлено ОСОБА_4 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні. Право на звернення з відповідною скаргою щодо відмови у визнанні потерпілим передбачено у п.5 ч.1 ст.303 КПК України.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та попередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був, обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Суд виходить з того, що частинами 1 і 3 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
З оскаржуваної постанови вбачається, що досудовим розслідуванням на даний час не встановлено, що ОСОБА_4 спричинено будь-яку шкоду внаслідок неправомірних, на думку заявника, дій суддів апеляційного суду Тернопільської області, заява ОСОБА_4 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002404 від 30 жовтня 2015 року.

Однак, для визнання особи потерпілою достатньо мати докази, які свідчать, що діяння підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого однією із статей особливої частини Кримінального кодексу України, саме цим кримінальним правопорушенням заподіяно певну шкоду, вказану в законі, існує причинний зв`язок між даним кримінальним правопорушенням і моральною, фізичною або майновою шкодою, що настала.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови прокурором в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, які вказані заявником та прийнято рішення про відмову у визнанні його потерпілим.
Крім того, слідчий суддя враховує, що прокурором в судовому засіданні не представлено жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які були підставою для винесення постанови про відмову у визнанні потерпілим.
З огляду на все вищевикладене, неправомірною відносно заявника є позиція прокурора, при якій він вважає, що відсутні достатні дані, що заявнику кримінальним порушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Суд приходить до висновку, що скаргу ОСОБА_4 слід задовольнити, скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 , визнавши ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0002404 від 30 жовтня 2015 року.

Керуючись ст.303,304,306,307,376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0002404 від 30 жовтня 2015 року.
Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 винести постанову про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0002404.
Направити матеріали кримінального провадження № 0002404 у Тернопільську регіональну прокуратуру.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя :