В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1848/15-к
Провадження № 1-кп/348/208/15
20 жовтня 2015 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
з уч. секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов`янськ, Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою технічною освітою, неодруженого, на утриманні нікого немає, працюючого на тимчасових заробітках, громадянина України, судимого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області:
- 05.05.2003 року за ст.ст.15 ч.1, ст.188 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
- 29.10.2003 року за ст.188 ч.3, ст.69 ч.1, ст.15 ч.1, ст.188 ч.2, ст.304, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років;
- 17.03.2011 року за ст.ст.15, ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання по вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2003 року та призначено покарання 4 роки позбавлення волі, згідно ст.89 КК України судимість не погашена,
громадянина України -
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст.185 КК України
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.
Злочин ним вчинено при наступних обставинах:
ОСОБА_5 , будучи судимим Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, та в період не знятої та не погашеної судимості, повторно вчинив умисні злочини.
Окрім того, 10 вересня 2015 року приблизно о 9.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 , діючи повторно, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з перилів перед будинком таємно викрав мобільний телефон «Нокіа 101» чорного кольору вартістю 250 грн., в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 грн. і який належить ОСОБА_6 , чим завдав потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 290 грн. Після вчинення злочину ОСОБА_5 з викраденим майном скрився та розпорядився ним на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальних актах визнав повністю та дав показання про те, що він проживає разом зі своєю співмешканкою в смт.Делятин Надвірнянського району, куди переїхав в червні 2014 року з м.Слов`янськ Донецької області в зв`язку з подіями на сході держави. На життя заробляє тимчасовими заробітками. 07 вересня 2015 року приблизно в обідню пору він вирішив піти погуляти на річку, яка протікає через смт.Делятин. Коли він проходив по сільському пасовиську, побачив, що там пасеться кінь темної масті. Більше на пасовиську нікого не було. Тоді в нього виник умисел викрасти даного коня, спочатку щоб на ньому покататися, а в майбутньому можливо і продати. Він тоді добре усвідомлював, що вчиняє крадіжку. Осідлавши коня, він поїхав в напрямку м.Яремче. Дерез деякий час його зупинив потерпілий ОСОБА_4 , який фактично його і затримав та викликав працівників міліції.
Стосовно вчинення крадіжки мобільного телефону обвинувачений ОСОБА_5 пояснив наступне. 10 вересня 2015 року він зайшов до своїх сусідів ОСОБА_7 , які проживають по АДРЕСА_2 в особистих справах. Він хотів зайти до них в будинок, але почув, що там відбувається сварка і зачинивши вхідні двері, вийшов на вулицю. При цьому на перилах він побачив мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору, який і вирішив викрасти. Побачивши, що поблизу нікого немає, він взяв даний мобільний телефон, сховав його в кишені своєї куртки та пішов з подвір`я геть. Наступного дня його затримали працівники міліції, які і вилучили викрадений телефон і який в подальшому був повернутий потерпілій. Причину своїх вчинків пояснити не може. Просить вибачення за скоєне, запевнив суд, що подібного більше не повториться, просить призначити мінімальне покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства злочинах при обставинах, викладених у обвинувальних актах та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З враховуванням викладеного суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальних актах та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, кваліфіковані вірно.
Суд вважає зайвою кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 двічі за ч.2 ст.185 КК України, оскільки вказані епізоди охоплює єдина кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України. Призначення кримінального покарання за окремими епізодами злочинної діяльності, які мають однакову (єдину) кваліфікацію за відповідною частиною статті Особливої частини Кримінального кодексу України, не допускається.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що має тимчасове місце проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, що вже притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, а також думку потерпілого ОСОБА_4 щодо покарання в рамках закону, та думку потерпілої ОСОБА_6 , висловленої нею в письмовій заяві на адресу суду і яка претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає та не настоює на суворій мірі покарання, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд враховує те, що ОСОБА_5 повністю визнав свою провину у вчиненому, щиро покаявся, активно сприяв в розкритті злочину, частково відшкодував заподіяну шкоду.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З врахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого, його поведінки до і після вчинення злочину, відношення до скоєного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції статті, що передбачає покарання за вчинений злочин - у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів і що цілком відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі самого обвинуваченого. Підстав застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_5 суд не вбачає.
Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ним злочину та обставинам справи, але й особі самого обвинуваченого ОСОБА_5 і є обґрунтованими та буде відповідати цілям покарання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Змінити ОСОБА_5 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу із домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду та помістивши його в СІЗО м. Івано-Франківська. Строк відбування покарання рахувати з 20 жовтня 2015 року з 9.00 год.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1