АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/305/2016 Слідчий суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

15 січня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2 , перевіривши на наявність перешкод для відкриття апеляційного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від

04 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України по розгляду заяви.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та розглянути в порядку ст. 55 Конституції України його скаргу від 26 вересня 2015 року по суті.

Перевіривши апеляційну скаргу та вивчивши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_3 , які надійшли до суду апеляційної інстанції 13 січня 2016 року, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 392 КПК України ухвали слідчого судді можуть бути оскаржені в апеляційному порядку лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України.

При цьому, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, як це передбачено ч. 3 ст. 307 КПК України, не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено і ч. 1 ст. 309 КПК України, зокрема це ухвали про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

9) арешт майна або відмову у ньому;

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.

Тобто, цей перелік також не передбачає можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора.

Крім того, згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 309 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

За матеріалами судового провадження, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України по розгляду заяви, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва розглянута по суті з прийняттям рішення відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України про відмову в її задоволенні, а тому вважаю, враховуючи наведені положення кримінального процесуального закону, що ОСОБА_3 подана апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, прихожу до висновку, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України по розгляду заяви, слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України по розгляду заяви.

Копію ухвали суду невідкладно надіслати ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2