Справа № 11а-359/10 Головуючий у 1 інстанції: Копняк С.М.
Провадження № 11а-359/10
Категорія ст.140 ч.3 КК України Доповідач: Волинець М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Галапаца І.І.

суддів Волинця М.М., Макойди З.М.

за участю прокурора Горин У.І.

адвоката ОСОБА_1

потерпілих ОСОБА_2, Стасіва 3.1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальну справу за апеляційною скаргою потерпілих: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_1 в інтересах вищевказаних потерпілих на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 01 лютого 2010 року,-

встановила:

цією постановою задоволено постанову слідчого СВ Жовківського РВ ГУМВСУ у Львівській області.

Кримінальну справу №121-0930, порушену 29 листопада 1994 року за ст. 140 ч.З КК України по факту крадіжки, скоєної 13 січня 1994 року з будинку сім'ї ОСОБА_2, розташованого по вул. Затишній, 17 в смт. Куликів Жовківського району Львівської області, закрито, у зв'язку із закінченням строків давності.

Слідчий СВ Жовківського РВ ГУМВСУ у Львівській області звернувся до суду з постановою, погодженою прокурором Жовківського району Львівської області, про закриття кримінальної справи у зв'язку із закінченням строків давності, яку представник прокуратури підтримав у судовому засіданні.

В обгрунтування своїх вимог покликався на те, що 13 січня 1994 року невстановлені слідством особи, знаходячись в смт.Куликів Жовківського району Львівської області, викрали з будинку сім'ї ОСОБА_2 майно, заподіявши їм таким чином значну матеріальну шкоду.

По факту крадіжки було порушено кримінальну справу №121-0930 за ознаками злочину, передбаченого ст.140 ч.3 КК України (в редакції 1963 року). Постанова про порушення кримінальної справи неодноразово скасовувалась, однак в подальшому касувались і постанови про відмову в порушенні кримінальної справи і постанови про закриття кримінальної справи.

Вважає, що по даній кримінальній справі минули строки давності і відповідно до ст.11-1 КПК України та ст.49 КК України, її слід закрити. Просить дану кримінальну справу закрити за спливом строків давності.

На дану постанову суду потерпілі ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_1 в інтересах вищевказаних потерпілих

подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову Жовківського районного суду Львівської області від 01.02.2010 року, а кримінальну справу повернути прокуророві Жовківського району Львівської області па додаткове розслідування.

В обгрунтування своєї апеляції адвокат ОСОБА_1 покликається на те, що при розгляді оскарженої постанови слідчого СВ Жовківського РВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_7 не зроблено належної оцінки зібраним по справі доказам, а формально зроблено висновок, що відповідно як до ст. 48 КК України (в редакції 1960 року) так і до ст. 49 КК України (в редакції 2001 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину, за який може бути призначено більш суворе покарання ніж позбавлення волі строком на 5 років (в редакції 1960 року), чи після скоєння тяжкого злочину (в редакції 2001 року) минуло десять років.

Суду належало при розгляді даної постанови вияснити, чому не виконано жодної вказівки вищестоящого органу, при скасуванні постанов про відмову в порушенні кримінальної справи і постанов про закриття кримінальної справи, а їх було таких п'ятнадцять.

Вважає, що це робилось з одним умислом, щоб зволікати час і щоб на сьогодні суд мав підставу прийняти рішення про закриття кримінальної справи у зв'язку із закінченням строків давності.

Також вважає, що здебільшого підставою закриття кримінальної справи або відмови у її відкритті було те, що слідство приходило до висновку, що між сторонами є спір про будинок, а отже, це є цивільно-правові відносини.

Дані висновки спростовуються рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 10.08.1998 року, яким зобов'язано ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не чинити перешкоди в користуванні 3/5 частинами будинковолодіння №17 по вул. Затишній в с.Куликів Жовківського району Львівської області та пропорційно до частини будинковолодіння і земельною ділянкою.

Якщо сім'я ОСОБА_10 претендувала на предмети домашнього обіходу, які знаходилися в будинковолодінні ОСОБА_2, то їм належало в цивільно-правовому порядку звернутися в суд, а не злочинним шляхом заволодіти ним.

Крім того потерпілі в обгрунтування своєї апеляції покликаються на те, що постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, має істотне порушення кримінально- процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону: не були допитані слідчі РВ міліції, які знищували докази справи, зловживали службовим становищем, займались службовим підробленням документів, проявили службову недбалість тощо.

Вважають, що відповідно до вимог ст. 120 КПК України щодо перебігу строку слідства в таких справах починається з дня встановлення особи, яка вчинила злочин. В судовому засіданні вони просили-вимагали, що розслідування справи відбувалося з порушенням вимог ст.ст. 364. 166, 367 КК України і були встановлені члени організованої групи зловмисників, справу повинні закінчити органи прокуратури, враховуючи факт, що справу порушила прокуратура області ст. 112 КПК України. Однак суд зіслався на ст. 11-1 КПК України, оскільки в ході дізнання та досудового слідства протягом строків зазначених у ст. 49 КК України не встановлено особу яка вчинила злочин, дану справу слід закрити. Така постанова с протизаконною з фактів, що в судовому засіданні вони вказували склад грабіжників та їх адреси.

Заслухавши доповідача. ОСОБА_2, Стасіва 3.І. та в їх інтересах і в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_1, які просять задоволити апеляції та скасувати постанову суду від 01.02.2010 року, а справу повернути прокурору на додаткове розслідування, міркування прокурора Горин У.І. про необґрунтованість апеляцій та залишення постанови суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, особу або осіб, які вчинили злочин передбачений ч.3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 р.), у цій справі не встановлено; до кримінальної відповідальності у справі ніхто не притягнутий і обвинувальний висновок не складено.

Відповідно до ч. 3 ст. 11-1 КІ1К України справу, в якій у ході досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила злочин, суд вправі закрити за наявності підстави, передбаченої у ч.2 ст.49 КК України.

Зазначеною нормою кримінального Закону (ч.2 ст.49 КК України) урегульовані особливості перебігу строків давності у разі ухилення особи, яка вчинила злочин, від слідства або суду і встановлено, що така особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло 15 років (за винятком випадку, зазначеного у ч.4 ст.49 КК України).

Санкція ст. 140 ч.3 КК України (в редакції 1960 року) передбачає покарання строком від трьох до десяти років позбавлення волі. Згідно діючого на даний час КК України, зокрема ст. 12 КК України, даний злочин є тяжким.

Відповідно як до ст.48 КК України (в редакції 1960 року), так і до ст.49 КК України (в редакції 2001 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею злочину, за який може бути призначено більш суворе покарання ніж позбавлення волі строком на п'ять років (в редакції 1960 року), чи після скоєння тяжкого злочину (в редакції 2001 року), минуло десять років.

Колегією суддів, при розгляді апеляцій не встановлено обставин, за яких перебіг давності зупинявся б або переривався.

Оскільки в цій справі осіб, які вчинили злочин не встановлено і п'ятнадцятирічний термін з дня вчинення злочину, передбачений ч.2 ст.49 КК України минув, колегія суддів вважає, що рішення суду про закриття справи у зв'язку із закінченням строків давності є законним, таким, що не суперечить вимогам кримінально-процесуального та кримінального законів.

Отже, виходячи з вищенаведеного, підстав для скасування постанови суду, наведених в апеляціях, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 01 лютого 2010 року,

згідно якої кримінальну справу №121-0930, порушену 29 листопада 1994 року за ст.340 ч.3КК України по факту крадіжки, скоєної 13 січня 1994 року з будинку сім'ї ОСОБА_3,розташованого по вул.Затишній, 17 в смт.Куликів Жовківського району Львівської області,

закрито, у зв'язку із закінченням строків давності - залишити без змін, а апеляційні скарги

потерпілих: ОСОБА_3, ОСОБА_2. ОСОБА_4

Йосипівни, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та їх адвоката ОСОБА_1

- без задовольнення.

Головуючий:

Судді: