Дата документу 12.09.2014

Справа № 334/8735/14-к
Провадження № 1-кс/334/1562/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2014 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , узгоджене із процесуальним прокурором прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000242 від 22.05.2014 року, відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим слідством встановлено, що службові особи Запорізької філії ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вступивши в злочинний зговір з невідомими, діючи умисно, впродовж 2014 року привласнили бюджетні грошові кошти в розмірі 248182,90 гривень.

В ході досудового слідства встановлено, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » спеціалізується на збиранні та утилізації небезпечних відходів, в тому числі клінічних (біологічних) відходів до яких відносяться відходи, що виникають у результаті медичного догляду, ветеринарної чи подібної практики, і відходи, що утворюються у лікарнях, родильних домах або інших закладах під час досліджень, операцій, тобто ампутовані частини тіла, ембріони після абортів, тощо. Згідно укладених з медичними установами договорів, клінічні відходи в більшості випадків повинні бути утилізовані шляхом спалювання в крематорії. Дані відходи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » повинно направляти, згідно договору, підприємству, що здійснює утилізацію біологічних відходів. Однак, директор Запорізької філії ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 та інші не встановлені особи, порушуючи встановлені законом норми та правила, захороняють клінічні відходи, які є небезпечними для людей та навколишнього середовища, на звалищах та лісосмугах.

Також встановлено, що для ведення господарчої діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » використовує відкритий у Публічному акціонерному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 (МФО НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) поточний рахунок № НОМЕР_3 , на який медичні заклади перераховують кошти за передачу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою утилізації біологічних відходів.

Досудове слідство вважає необхідним накласти арешт на грошові кошти у сумі 248182,90 гривень у вигляді заборони розпорядження та використання ними, які находяться на розрахунковому рахунку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_3 відкритому у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та було отримано злочинним шляхом при вищезазначених обставинах.

У зв`язку з вищезазначеним виникла необхідність у застосуванні заборони на використання майна, а також заборони розпоряджатися майном, а саме грошима у сумі 248182,90 гривень, які знаходяться на розрахунковому рахунку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_3 , відкритому у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », оскільки їх незастосування може призвести до зникнення, втрати вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, необхідно розглядати без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Клопотання слідчого, узгоджене із процесуальним прокурором, оформлене відповідно до вимог ст.ст. 170-171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий у судовому засіданні підтримав вимоги свого клопотання, зазначивши, що маються усі підстави для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки їх незастосування може призвести до зникнення, втрати вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо підстав задоволення клопотання та проведення його без виклику особи, у володінні якої знаходяться майно.

Враховуючи доведеність слідчим наявності достатніх підстав не повідомляти власника майна, дане клопотання розглядається у порядку ч. 2 ст. 171 КПК України без виклику особи, у володінні якої знаходяться майно.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками ч. 4 ст. 191 КК України, санкція якої не передбачає конфіскації майна. В клопотанні слідчого відсутня мотивація та докази того факту, що до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, або що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » повинно відповідати своїм майном та грошовими коштами по зобов`язанням невстановленої слідством особи, оскільки підприємство несе відповідальність лише по своїм зобов`язанням в межах свого майна, а власник підприємства і засноване ним підприємство є самостійними і відмінними один від одного суб`єктами права власності і учасниками господарських правовідносин.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Тобто, якщо щодо цього майна є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_3 , відкритому у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », є майном, одержаним ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » злочинним шляхом, тобто майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, у зв`язку з чим на них повинно бути накладено арешт.

Згідно наданого протоколу огляду від 09.09.2014р., з вилучених у медичних закладах документів вбачається, що зазначені медичні заклади відповідно до укладених з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » договорів здали на утилізацію всього 22263,667 кг клінічних (біологічних) відходів, та сплатили за утилізацію всього 206819,09 грн. без ПДВ, з урахуванням ПДВ ними було перераховано 248182,90 грн.

При цьому ні доводи клопотання, ні надані суду матеріали кримінального провадження в сукупності не дають підстав обґрунтовано вважати, що за кожним договором з медичним закладом, вказаним у клопотанні, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не направляло біологічні відходи підприємству, що здійснює їх утилізацію, і що зазначені у протоколі огляду медичні заклади перерахували зазначені 248182,90 грн. на рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_3 , відкритий у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Наведене свідчить про відсутність достатніх підстав вважати, що грошові кошти у сумі 248182,90 грн. на рахунку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_3 , відкритому у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », є грошовими коштами, одержаними злочинним шляхом, тобто майном, яке відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК, тому клопотання про накладення на них арешту з цих підстав є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000242 від 22.05.2014 року, відкритому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1