Врадіївський районний суд Миколаївської області
Справа № 1 -85/2010
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.12.10 року

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді: Тихоненко М.І., при секретарі Лисейко Т.А., з участю захисника ОСОБА_1, представника потерпілої ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. .України, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонерки, раніше не судимої, уродженки і жительки с. Сирово Врадіївського району Миколаївської області,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч.І КК України.

ВСТАНОВИВ:

07.07.2010 року приблизно о 12 годині ОСОБА_4 займаючись просушкою сіна на своєму полі на окраїні с. Сирово Врадіївського району при зустрічі з односельчанкою ОСОБА_3 зробила останній зауваження з приводу протиправної їзди її сина трактором по її сіні. Однак, ОСОБА_3 на зроблене їй зауваження у відповідь стала ображати ОСОБА_4 грубою брутальною лайкою, а потім вихватила у неї із рук вила держаком яких потім навмисно нанесла ОСОБА_4 один удар в область паху. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді крововиливу лівої пахової складки які згідно висновку експерта від 20.08.2010 року №669 -м, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованого їй злочину визнав повністю та пояснила, що 07.07.2010 року приблизно о 12 годині коли вона проходила через земельну ділянку ОСОБА_4 то остання стала звинувачувати її сина, що той нібито на тракторі втоптав сіно на її полі в землю. В результаті розвитку таких подій між нею та ОСОБА_4 виникла сварка в ході якої вона в пориві гніву вирвала у ОСОБА_4В із рук вила та держаком цих вил нанесла ОСОБА_4 один удар в область паху.

Крім визнання своєї вини підсудною ОСОБА_3, її вина підтверджується також доказами які були безпосередньо досліджені судом при розгляді даної справи.

Потерпіла ОСОБА_4 в суді пояснила, що 07.07.2010 року о 12 годині вона знаходилася на своєму полі на окраїні с. Сирово Врадіївського району і перевертала сіно. Знаходячись на своєму полі вона побачила, що по її сіні після дощу на тракторі проїхав син ОСОБА_3Я,- ОСОБА_5 Коли вона побачила, що позаду трактора йшла ОСОБА_3 то вона зробила їй зауваження з приводу їзди її сина на тракторі по чужому сіні. Після цього, ОСОБА_3 стала ображати її нецензурними словами, а потім вирвала у неї із рук вила держаком від їх потім нанесла їй один удар в пах. В результаті таких дій ОСОБА_3, їй були спричинені тілесні ушкодження які згідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_6Д в суді пояснила, що 07.07.2010 року приблизно о 12 годині вона знаходилася за місцем свого проживання і бачила, що на своїй земельній ділянці знаходилася ОСОБА_4 яка вилами перевертала сіно. Через деякий час вона побачила, що через ділянку ОСОБА_4, на тракторі проїхав ОСОБА_5, а позаду трактора йшла ОСОБА_3 Коли ОСОБА_3 порівнялася з ОСОБА_4 то між останніми виникла сварка в ході якої вона бачила як ОСОБА_4 присіла на землю, а ОСОБА_3 після цього зразу ж покинула земельну ділянку ОСОБА_4

Також вина підсудної ОСОБА_3 підтверджується документами, які містяться в матеріалах кримінальної справи, які також були зачитані та досліджені в ході судового засідання:

висновком експерта від 20.08.2010 року №669 -м, згідно якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу лівої пахової складки які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Оцінюючи наявні докази, суд вважає повністю доведеною вину підсудної ОСОБА_3 в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень та кваліфікує її дії за ст. 125 ч.1 КК України.

В стадії судового розгляду справи від потерпілої ОСОБА_4 надійшло клопотання про закриття провадження по кримінальній справі в зв'язку з досягнутим примиренням між нею та ОСОБА_3 та відшкодування їй підсудною спричиненої злочином шкоди.

Проти закриття кримінальної справи відносно себе по нереабілітуючим підставам підсудна ОСОБА_3 не заперечує.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілім та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_3 повністю визнала себе винною в скоєнні інкримінованого їй злочину, в ході розгляду справи в суді примирилася з потерпілою та відшкодувала їй спричинену злочином шкоду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку потерпілої яка підтримала своє клопотання про закриття кримінальної справи в зв'язку з примиренням з підсудною, думку підсудної яка не заперечує проти закриття відносно неї кримінальної справи по нереабілітуючим підставам, суд вважає можливим звільнити підсудну ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за скоєний нею злочин, враховуючи те, що скоєний нею злочин відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, що підсудна скоїла злочин вперше, щиро розкаялася в скоєному злочині, позитивно характеризуються за місцем свого проживання, а також те, що підсудна відшкодувала потерпілій спричинену злочином шкоду та примирилася з нею, з врахуванням наведеного та на підставі ст. 66 КК України.

Керуючись ст. ст. 7 -1, 282 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України провадженням закрити, звільнивши її від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням її з потерпілою.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області протягом семи діб з моменту її проголошення через Врадіївський районний суд.

Суддя Тихоненко М.І.