Код суду 233 Справа № 233/6553/15-к
Вирок
Іменем України
07 грудня 2015 року м. Костянтинівка
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Могилів-Подільський Вінницької області, громадянина України, має неповну вищу освіту, військовослужбовця оперативно - бойової прикордонної комендатури «Одеса НОМЕР_1 » Державноїприкордонної служби України, інспектора прикордонної служби 1 категорії інструктора кінологічного відділення, сержанта, одруженого, має одну малолітню дитину, ранішене судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,
ОСОБА_5 , проходячи військову службу у складі оперативно-бойової прикордонної комендатури «Одеса НОМЕР_1 » Державної прикордонної служби України, на напрямку руху Костянтинівка - Дзержинськ місця несення служби прикордонного наряду на перехресті доріг Іванопілля АДРЕСА_3 у військовому званні «сержант», будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, на порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статут Збройних Сил України, ст. 3 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст. 4 Закону України «Про прикордонний контроль», ст.ст. 4, 5 Інструкції з організації оперативно службової діяльності відділу прикордонної служби державної прикордонної служби України затвердженої наказом Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 29 грудня 2009 року №1040, п.3.2 наказу 415 ог від 12 червня 2014 року «Про затвердження Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей», маючи на меті систематичне отримання неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданої йому влади та службового становища в інтересах ОСОБА_6 , близько 14 години 30 хвилин 30 липня 2015 року, виконуючи обов`язки інспектора прикордонної служби 1-ої категорії інструктора кінологічного відділення оперативно-бойової прикордонної комендатури «Одеса НОМЕР_1 » Державної прикордонної служби України на напрямку руху Костянтинівка - Дзержинськ місця несення служби прикордонного наряду на перехресті доріг Іванопілля Олександро - Шультине - Дзержинськ в Костянтинівському районі Донецької області, будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів одержав від громадянина ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 3000 грн. за безперешкодний проїзд останнім через місце несення служби прикордонним нарядом транспортного засобу з вантажем.
Він же, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на незаконне збагачення, маючи на меті систематичне отримання неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданої йому влади та службового становища в інтересах ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливою метою, за раніше досягнутою домовленістю, близько 15 години 50 хвилин 07 серпня 2015 року виконуючи обов`язки старшого місця несення служби на напрямку руху Костянтинівка - Дзержинськ місця несення служби прикордонного наряду на перехресті доріг Іванопілля Олександро Шультине - Дзержинськ в Костянтинівському районі Донецької області, будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав від громадянина ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 2500 грн. за черговий безперешкодний проїзд через зазначений контрольно-пропускний пункт.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої влади та службового становища, скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 368 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро каявся.
Між прокурором у кримінальному провадженні заступником військового прокурора Донецького гарнізону сил антитерористичної операції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 07.12.2015 року, в присутності захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, визнав повністю.
За умовами угоди будь-яких обов`язків на ОСОБА_5 не покладається.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 368 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він на обліках за станом здоров`я не перебуває, проходить військову службу за контрактом, за місцем проходження служби характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором у кримінальному провадженні заступником військового прокурора Донецького гарнізону сил антитерористичної операції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 від 07.12.2015 року.
грошові кошти в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 копійок, передані на зберігання до каси фінансового відділу УСБУ в Донецькій області вважати повернутими за належністю;
- грошові кошти в сумі 400 (чотириста) грн. 00 копійок, передані на зберігання до каси фінансового відділу УСБУ в Донецькій області повернути за належністю ОСОБА_5 ;
- брюки камуфльовані зеленого кольору, мобільний телефон НТС, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Військової прокуратури Донецького гарнізону повернути за належністю ОСОБА_5 ;
- марлеві тампони зі змивами з долонь та пальців рук ОСОБА_5 , контрольний зразок марлевого тампону, змоченого горілкою, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Військової прокуратури Донецького гарнізону знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухваленнярішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя