Справа № 353/1097/15-к
Провадження № 1-кп/353/79/15
В И Р О К
13 листопада 2015 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора прокуратури Тлумацького району Івано-Франківської області ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 ухилився від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього виду покарання.
Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.
Вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03.07.2015 року ОСОБА_4 було визнано винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та засуджено до 140 годин громадських робіт.

27.08.2015 року засудженого ОСОБА_4 поставлено на облік в підрозділ кримінально-виконавчої інспекції в Тлумацькому районі, де йому роз`яснено умови відбування покарання та наслідки ухилення від відбування покарання, під розписку попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, згідно з ч. 2 ст. 389 КК України, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію до КВІ (перша п`ятниця кожного місяця). Крім того ОСОБА_4 було повідомлено, що йому забороняється без дозволу КВІ виїжджати за межі України, та те, що він повинен відпрацювати призначене судом покарання у виді 140 годин громадських робіт на території Палагицької сільської ради, за місцем проживання, для чого видано відповідне направлення до Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, згідно якого ОСОБА_4 мав приступити до відбування покарання у виді громадських робіт 31.08.2015 р.

Проте, засуджений ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ухилився від відбування громадських робіт без поважних причин і з 31.08.2015 р. по 29.10.2015 р. до виконання громадських робіт не приступив, жодної години громадських робіт не відпрацював та без дозволу КВІ виїхав за межі державного кордону України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України та при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі і пояснив, що вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03.07.2015 року був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 140 годин громадських робіт. 27.08.2015 року в Тлумацькому РП КВІ його ознайомили з порядком та умовами відбування покарання та попередили про наслідки порушення відбування покарання, про що він підписався у підписці. Йому було роз`яснено, що він повинен з`являтися на реєстрацію в КВІ у першу п`ятницю кожного місяця та не допускати прогулів у виході на роботу, не змінювати постійне місце проживання без дозволу КВІ. Йому було видане направлення в сільську раду с. Палагичі Тлумацького району, де він повинен був відбувати покарання у виді громадських робіт з 31.08.2015 р. Проте він з 31.08.2015 р. свідомо на громадські роботи не виходив та виїхав без дозволу КВІ за межі державного кордону України.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро розкаюється, просив суд не карати його суворо.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості. У відповідності до довідки виконкому Палигицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківській області ОСОБА_4 станом на 13.11.2015 року відпрацював тільки 12 годин.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини в повному обсязі.

Враховуючи вище вказане, при призначенні ОСОБА_4 покарання за вчинене кримінальне правопорушення, в даному конкретному випадку, на думку суду, є можливість призначити йому покарання у виді арешту, яке передбачене в санкції ч. 2 ст. 389 КК України та яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

ОСОБА_4 із призначених вироком суду 140 годин громадських робіт, відбув лише 12 годин громадських робіт, а 128 години громадських робіт не відбув. Отже ОСОБА_4 не повністю відбув покарання за вироком Тлумацького районного суду від 03 липня 2015 року. Тому при призначенні обвинуваченому покарання слід застосувати ч. 1 ст.71 КК України і призначити йому покарання за сукупністю вироків із дотриманням вимог ст.72 КК України, відповідно до якої одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не встановлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України (2012 р.), суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити покарання 1 (один) місяць арешту.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Тлумацького районного суду від 03 липня 2015 року і остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) місяця 16 (шістнадцять) днів арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту після вступу вироку в законну силу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Тлумацький районний суд Івано - Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча ОСОБА_1