Дата документу Справа № 336/6828/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/1505/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/6828/15-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження щодо засудженої
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Курахове Мар`їнського району Донецької області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановила:
До суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою звернувся прокурор, який брав участь в розгляді подання судом першої інстанції ОСОБА_8 , в якій просить повністю скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2015 року щодо засудженої ОСОБА_7 та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засуджену ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

В обґрунтування скарги апелянт послався на те, що за час іспитового строку засуджена ОСОБА_7 20.01.2015 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175 КУпАП, за що до останньої інспектором Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в області було застосовано застереження у вигляді письмового попередження.

Окрім цього, за час іспитового строку, засуджена ОСОБА_7 , якій 03.12.2014 року відповідно до постанови інспектора Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області була встановлена періодичність явки на реєстрацію, тричі пропустила реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції без поважних причин, порушувала порядок та умови відбування покарання, зокрема не з`явилася: 16.02.2015 року, за що останній було винесено застереження у виді письмового попередження; 02.03.2015 року, на підставі чого останній винесено застереження у виді письмового попередження та змінено дні явки на реєстрацію; 25.05.2015 року, внаслідок чого засуджену піддано застереженню у вигляді письмового попередження.

Ці обставини, на думку апелянта, на підставі положень ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 166 КВК України, є підставою для направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного їй покарання.

Крім того, прокурор вважає, що ствердження суду про поважність причин неявки засудженої на реєстрацію 16.02.2015 року та 02.03.2015 року, є безпідставними, оскільки не можуть ґрунтуватися на показах свідка ОСОБА_9 , які є неналежним доказом в розумінні ст. 85 КПК України та ч. 5 ст. 166 КВК України.

Та обставина, що свідок ОСОБА_9 пояснив про неможливість документального підтвердження участі засудженої ОСОБА_10 у проведенні НС(Р)Д до уваги судом прийматися не повинна була, оскільки відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 246, ч. 1 ст. 133, ч. 1 ст. 135 КПК України, ОСОБА_10 для проведення слідчої дії повинна була бути викликана до слідчого шляхом вручення повістки про виклик та така повістка про виклик мала б бути в даному випадку документальним підтвердженням поважності неявки засудженої ОСОБА_7 до підрозділу КВІ, проте такий документ наданий засудженою не був, тому суд мав в даному випадку, з метою отримання належного доказу, витребувати від відповідного слідчого органу документальне підтвердження або спростування того, чи брала участь засуджена ОСОБА_7 у проведенні будь-якої НС(Р)Д саме 16.02.2015 року та 02.03.2015 року, без розкриття самого факту та методів проведення конкретної НС(Р)Д.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні подання Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 .
Мотивуючи прийняте рішення, суд послався на те, що будучи 03.12.2014 року ознайомленою з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, призначеного ОСОБА_7 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2014 року, засуджена не з`являлась до КВІ, проте, суд, з урахуванням показань співробітника карного розшуку ОСОБА_9 , дійшов висновку, що неявку ОСОБА_7 до КВІ 16.02.2015 року та 02.03.2015 року не можна розглядати як невиконання покладених на неї вироком суду обов`язків, оскільки вона була задіяна в оперативних заходах, а неузгодженість таких питань між відомствами КВІ та карним розшуком, не повинна ставити засуджену у залежність від їх вирішення. Також 25.05.2015 року засуджена не з`явилась на реєстрацію до КВІ, проте поважних причин неявки суд не встановив, а 20.01.2015 року засуджена була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 175 ч. 1 КУпАП за паління у громадському місці.

Однак враховуючи все наведене, суд не встановив, що засуджена ухиляється від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, не виконує покладені на неї вироком суду обов`язки, та вважає, що порушення з її боку мають несистематичний характер, вказані обставини не свідчать про неможливість виправлення засудженої без ізоляції від суспільства та необхідність її ізоляції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, засуджену, які не підтримали скаргу прокурора, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути до КВІ і які документально підтверджені.

Як вбачається із матеріалів провадження та особової справи засудженої, постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 03.12.2014 року засуджену ОСОБА_7 було зобов`язано з`являтися на реєстрацію до Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області першого та третього понеділка кожного місяця (аркуш особової справи 16).
16.02.2015 року та 02.03.2015 року засуджена ОСОБА_7 не з`явилася на реєстрацію до КВІ, з`явилася 03.03.2015 року та пояснила, що не могла з`явитися на реєстрацію у ці дні, оскільки була залучена працівниками міліції відділу боротьби з торгівлею людей в оперативних заходах (аркуш особової справи 33).
У суді першої інстанції свідок ОСОБА_9 підтвердив зазначені пояснення ОСОБА_7 та пояснив, що вона дійсно 16.02.2015 року та 02.03.2015 року була задіяна у проведенні оперативних заходів в м. Мелітополі, але підтвердити документально зазначені обставини неможливо, оскільки ці заходи були організовані у рамках НСРД з грифом «таємно».

Суд обґрунтовано дійшов висновку, що неявку ОСОБА_7 до КВІ 16.02.2015 року та 02.03.2015 року не можна розглядати як невиконання покладених на неї вироком суду обов`язків, оскільки вона не з`явиласяна реєстрацію до КВІ з поважних причин.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що суд при розгляді подання Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області, з метою отримання належного доказу поважних причин неявки ОСОБА_7 до КВІ 16.02.2015 року та 02.03.2015 року, мав витребувати від відповідного слідчого органу документальне підтвердження або спростування того, чи брала участь засуджена ОСОБА_7 у проведенні будь-якої НС(Р)Д в зазначені дні, колегія суддів вважає обґрунтованими, оскільки згідно з журналом судового засідання від 30.06.2015 року учасники судового розгляду клопотань про витребування будь-яких документів не заявляли.

Крім того, згідно з наданою у судовому засіданні апеляційного суду довідкою пологового будинку № 3 від 23.10.2015 року № 2063 ОСОБА_7 на даний час перебуває на обліку в жіночій консультації пологового будинку № 3 у зв`язку з вагітністю.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 .
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді подання судом першої інстанції ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4