ЄУН193/1368/15-к
Провадження №1-кп/193/78/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
27 жовтня 2015 року сел. Софіївка Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка угоду про визнання винуватості від 21 жовтня 2015 року, що укладений між прокурором прокуратури Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000380 від 09 липня 2015 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: смт. Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, гр. України, освіта середня-технічна, не працює, одружений, має сина 2014 року народження, не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , обвинувачується в ухиленні від призову за мобілізацією , при слідуючих обставинах:
ОСОБА_6 перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до облікової карти № 837, маючи військове спеціальне звання солдат та зарахований до особового складу рядовим відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та на виконання Указу Президента України № 14/2015 «Про часткову мобілізацію», мобілізаційного розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 підлягає призову на військову службу.
17.04.2015 року, пройшовши медичну комісію при Софіївському РВК. Якою був визнаний придатним до військової служби ОСОБА_6 достовірно знаючи про його обов`язок щодо призову за мобілізацією. Будучи військовозобов`язаним та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією за ст. 336 КК України, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання. 17.04.2015 року знаходячись в Софіївському РВК розташованого за адресою: вул. Жовтнева. 58 смт. Софіївка, Софіївського району Дніпропетровської області військовозобов`язаний ОСОБА_6 відмовився від отримання повістки (мобілізаційного розпорядження) на 24.04.2015 року на 06:30 год, про що було складено відповідний акт. Після чого ОСОБА_6 17.04.2015 року був притягнений до адміністративної відповідальності згідно ст. 210-1 Кодексу про адміністративне правопорушення.
21 жовтня 2015 року між прокурором прокуратури Софіївського району ОСОБА_5 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000380 від 09 липня 2015, ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ст. 336 КК України, ухиленні від призову за мобілізацією, щодо узгодженого покарання в виді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків передбачених пунктами 3, 4 частиною 1 статті 76 КК України, а саме: - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, зазначення сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. ч. 4,5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав, погоджується на призначення узгодженого покарання.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 336 КК України, ухилення від призову за мобілізацією, вчинені особою, кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором Софіївського району ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 жовтня 2015 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000380 від 09 липня 2015 року, між прокурором прокуратури Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , згідно з якою узгоджена міра покарання та роз`яснені права, передбачені ст.ст. 394; 424; ч. 4,7 ст.474 КПК України.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, поклавши на нього згідно п.п.3,4 ч. 1 ст.76 КК України обов`язок:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, та згоди сторін на його призначення.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Суддя: