Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/1322/15-к
Провадження по справі № 1-кс/514/196/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2015 року смт Тарутине

Слідчий суддя Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши скарги захисника ОСОБА_2 на постанову слідчого від 01 вересня 2015 року про відмову у визнанні потерпілим та на постанову слідчого від 04 вересня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання, -

В С Т А Н О В И В :
Скаржник ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 від 01 вересня 2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000326 від 27 липня 2015 року, просить суд скасувати зазначену постанову слідчого.

Окрім того, скаржник ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 від 04 вересня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000326 від 27 липня 2015 року.

Просить суд скасувати зазначену постанову від 04 вересня 2015 року, зобов`язати слідчого у зазначеному кримінальному провадженні сповістити захисника ОСОБА_2 , як представника потерпілої ОСОБА_4 , коли плануються допити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та зобов`язати слідчого допитати у якості потерпілої ОСОБА_4 , проведення її допиту доручити Хаджибейському ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Провадження за скаргами об`єднано в одне провадження за № 514/1322/15-к.

В судовому засіданні скаржник просив скарги задовольнити в повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення скарг, посилаючись на їх необгрунтованість.

Прокурор ОСОБА_7 також заперечував проти задоволення клопотань, просив залишити в силі оскаржувані постанови слідчого.

Вислухавши доводи скаржника та ознайомившись зі скаргами та доданими матеріалами слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Так, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» від 02 липня 2004 року № 13 звернуто увагу судів на те, що послідовне і неухильне додержання на всіх стадіях кримінального судочинства норм кримінально-процесуального законодавства України, якими передбачені права потерпілих від злочинів, є однією з важливих умов здійснення закріпленого ст. 55 Конституції України права громадян на судовий захист від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (із змінами) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

01 вересня 2015 року слідчим СВ Тарутинського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 прийнято постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 . Своє рішення, окрім іншого, слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_4 при поданні заяви і до теперішнього часу не надала доказів спричинення їй моральної шкоди, а тому слід відмовити у визнанні її потерпілою.

Проте, з такими доводами слідчого не можна погодитись з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Як вбачається з пояснень сторін, зазначене кримінальне провадження розслідується на підставі заяви ОСОБА_4 про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в ЄРДР відомості про ОСОБА_4 внесені як про потерпілу.

Натомість, чинний кримінальний процесуальний закон не пов`язує виникнення статусу потерпілої із наявністю відповідних доказів про спричинення моральної шкоди при поданні заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а на теперішній час слідчим на підтвердження відсутності спричинення моральної шкоди не здобуто жодного доказу.

За таких обставин, постанова слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 від 01 вересня 2015 року про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню як необґрунтована і незаконна.

Щодо зобов`язання слідчого вчинити певні дії, зокрема допитати в якості потерпілого ОСОБА_4 , слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів скарги, зазначене кримінальне провадження розслідується на підставі заяви ОСОБА_4 про вчинення, на її думку, щодо неї громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зокрема спробою заволодіти грошовими коштами заявника ОСОБА_4 шляхом використання завідомо підробленого документа боргової розписки про позику 01 жовтня 2011 року. Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, попередньо діяння кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України і попередня правова кваліфікація злочину може бути змінена.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що для досягнення завдання кримінального провадження, визначеного у ст. 2 КПК України, у тому числі для забезпечення повного та неупередженого розслідування, необхідно здійснити слідчі дії, зокрема допитати у якості потерпілого ОСОБА_4 .

Що стосується інших прохань, викладених у скарзі адвоката ОСОБА_2 , слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 303 КПК України такі вимоги під час досудового розслідування розгляду не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
Скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанови слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 від 01 вересня 2015 року про відмову у визнанні потерпілим та від 04 вересня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій скасувати.

Зобов`язати слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000326 від 27 липня 2015 року допитати (або надати письмове доручення про проведення допиту іншій особі) у якості потерпілого ОСОБА_4 .

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1