ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2015 р. Франківський районний суд м.Львова у складі:головуючого-

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.215 ч.2 КК України(в ред.1960р),-

в с т а н о в и в

у провадженні суду знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.215 ч.2 КК України(в ред.1960р).

У судовому засіданні захисник підсуднього заявив клопотання про скерування справи для додаткового розслідування,посилаючись на те,що згідно ухвали Франківського районного суду м.Львова від 31.01.2000р.справу було скеровано на додаткове розслідування із зазначенням,що в ході судового розгляду здобуті зовсім інші вихідні дані, від яких залежать висновки автотехнічних експертиз.А також вказано,що між діями ОСОБА_6 і наслідками,що наступили внаслідок ДТП є причинний зв`язок.Однак,ухвала суду не виконана та зазначені в ухвалі суду обставини не були досліджені,зокрема-не визначено траєкторію руху автомобіля ВАЗ,не встановлено на якій відстані був автомобіль ВАЗ,коли ОСОБА_7 мав технічну можливість виявити небезпеку для руху,не встановлено точне розташування транспорт них засобів в момент зіткнення відносно елементів дороги,а також чим спричинено виїзд автомобіля ВАЗ на правий тротуар з подальшим травмуванням пішоходів.Оскільки,в ході судового розгляду такі обставини встановити неможливо, у зв`язку з чим неможливо усунути неповноту досудового слідства ,просить направити справу прокурору для додаткового розслідування.

Перевіривши матеріали справи,заслухавши думку прокурора та представника потерпілого ОСОБА_6 ,які заперечили щодо клопотання,потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 щодо задоволення клопотання,оскільки досудовим слідством не встановлено дійсні обставини справи, суд вважає, що справу слід повернути прокурору для проведення додаткового розслідування.

Як встановлено судом, ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 31.01.2000р.справу було скеровано на додаткове розслідування,згідно якої вказано на суттєві помилки при визначенні вихідних даних і параметрів в запитаннях ,які ставились перед експертами,на причинний зв`язок між діями ОСОБА_6 та наслідками,що наступили в результаті ДТП,на необхідність проведення відтворення обставин події,встановлення місця розташування автомашини ВАЗ відносно елементів дороги перед зіткненням, встановити конкретне місце зіткнення ТЗ відносно один одного та елементів дороги,призначити повторну судово-медичну експертизу щодо тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та втрати ним свідомості, встановити траєкторію руху автомобіля ВАЗ перед зіткненням,на якій відстані знаходився ТЗ ВАЗ коли ОСОБА_6 та Швидкий могли помітити автомобіль Опель Аскона,що перетинав лінію перехрестя,дослідити питання чи сталось би ДТП при дотриманні ОСОБА_6 вимог п.11.2,13.3 ПДР.

В ході досудового розлідування, на виконання ухвали суду ,проведено ряд слідчих дій,зокрема,відтворення обставин події,огляд місця події ,медична експертиза та транспортно-трасологічна автотехнічна експертизи.

Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи від 22.07.2001р. місце зіткнення встановлено поза межами перехрестя вул.Васильківського ліву смугу проїзної частини вул.Тургенева на відстані близько 7-8м від границі перехрестя вул.Васильківського-Тургенева,близько до центру проїзної частини останньої.Переміщення ТЗ ВАЗ 2106 після контакту з ТЗ Опель Аскона праворуч обумовлене застосуванням ОСОБА_6 відвороту праворуч.Визначити експертним шляхом траєкторію руху автомобіля Опель Аскона немає можливості,у зв`язку з відсутністю в схемі протоколу огляду місця ДТП слідової інформації.Як вбачається з даного висновку, ОСОБА_6 мав технічну можливість коригувати траєкторію руху автомобіля ВАЗ 2106 аж до контакту із стіною будинку та мав технічну можливість попередити зіткнення ТЗ.Причиною ДТП з технічної точки зору стали технічно необгрунтовані дії водія ОСОБА_6 ,що протирічили вимогам п.10.1,11.2,13.3 ПДР.

Згідно висновку від 15.06.12р. судової комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи (т,4 а.с.25),комплекс вихідних даних про обставини ДТП в частині розташування місця первинного контакту автомобілів Опель-Аскона та ВАЗ 2106 відносно ближньої до місця пригоди межі проїзної частини вул.Васильківського,параметрів руху автомобіля ВАЗ-2106,вказаний ОСОБА_5 технічно неспроможний.У протоколах відтворення обстановки та обставин події,проведених із свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відсутній комплекс вихідних даних,який би дав можливість оцінити технічну спроможність їх показань в частині траєкторії руху автомобілів перед моментом первинного контакту та провести кількісний аналіз даних про механізм ДТП.

Постановою від 29.08.2001р. порушена кримінальна справа проти ОСОБА_6 за ознаками злочину,передбаченого ст.215 ч.2 КК України та останній притягнутий в якості обвинуваченого.

25.06.12р.прокуратурою Львівської області винесено постанову про скасування постанови про порушення кримінальної справи та притягнення як обвинуваченого ОСОБА_6 ,у зв`язку з нескасуванням постанови від 21.05.99р.про відмову в порушенні кримінальної справи щодо нього за відсутністю в його діях складу злочину.

Таким чином,з матеріалів кримінальної справи вбачається,що вимоги ухвали Франківського районного суду м.Львова від 31.01.2000р.,якою кримінальну справу повернено прокурору для додаткового розслідування невиконані, зокрема,не встановлено траєкторію руху ТЗ ВАЗ 2106, на якій відстані водій ОСОБА_13 мав технічну можливість виявити небезпеку для руху,яку створив йому атомобіль,що виїжджав з другорядної дороги,не встановлено точного розташування ТЗ відносно елементів дороги в момент зіткнення,а також чим спричинено виїзд автомобіля ВАЗ -2106 на правий по ходу руху тротуар з подальшим травмуванням пішоходів.

В ході судового розгляду,з метою усунення суперечностей у висновках експертів та встановлення істини у справі ,згідно постанови від 25.06.2014р.призначено комісійну комплексну транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу,проведення якої доручалось комісії експертів Київського та Львівського НДІ судових експертиз.

Як вбачається з висновку експертів від 31.03.15р.,встановити взаємне розміщення автомобілів ВАЗ та Опель відносно елементів вул.Тургенева в момент зіткнення лише на основі даних про їх взаємне розміщення в момент первинного контакту не видається за можливе.Враховуючи ковзний характер зіткнення під незначним гострим кутом,технічною причиною виїзду автомобіля ВАЗ на правий тротуар з подальшим травмуванням пішоходів було зміщення цього автомобіля зліва направо відносно повздовжньої осі дороги,принаймі однією із складових якого могло бути застосування ОСОБА_6 маневру відвороту праворуч.Враховуючи неможливість встановлення точного розташування транспортних засобів відносно елементів проїзної частини в момент зіткнення, встановити чи наклались наслідки даного зіткнення на вказане зміщення немає можливості.Також на підставі наданих матеріалів неможливо встановити характер перед і післяконтактного переміщення автомобілів та вирішити питання щодо швидкості їх руху.

Згідно даного висновку, покази ОСОБА_5 щодо розташування автомобіля Опель в момент зіткнення,з технічної точки зору ,неспроможні.Вказане ОСОБА_14 положення автомобіля Опель в момент первинного контакту є технічно спроможним.Одночасно,як зазначено у висновку,покази ОСОБА_6 щодо незастосуванням ним гальмування та розташування ТЗ Опель в момент зіткнення є технічно неспроможними.

Таким чином, в судовому засіданні неможливо усунути недоліки досудового слідства та встановити обставини,які мають суттєве значення для розгляду справи по суті.

Відповідно до ст.281 КПК України (в ред.2001р.) повернення справи на досудове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді,коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Як зазначено у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005р. » Про практику застосування судами України законодавства, яке регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», повернення справи на додаткове розслідування зі стадії
судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства.
Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його
провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України
були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).
Вказівки судді (суду) є обов`язковими для органу дізнання, слідчого та прокурора. Якщо останні не дослідили обставин, зазначених у постанові (ухвалі) про повернення справи на додаткове розслідування, проведені дізнання чи досудове слідство можуть бути визнані однобічними і неповними (п. 2 ч. 2 ст. 368 КПК ( 1003-05 ), що є підставою для скасування вироку та повернення справи на додаткове розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 367 КПК).
Невиконання органом досудового слідства слідчої дії, зазначеної в постанові судді (ухвалі суду), допускається лише в разі, коли провести її фактично неможливо. Про це, а також про можливість підтвердження обставин, які мають бути встановлені за рішенням суду, іншими доказами або за допомогою додаткових процесуальних дій необхідно зазначити у відповідних процесуальних документах.
Вказівки судді (суду) про необхідність притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, або про кваліфікацію дій обвинуваченого за статтею КК ( 2341-14 ), якою передбачено відповідальність за більш тяжкий злочин, або про пред`явлення йому обвинувачення, яке раніше не пред`являлося, підлягають перевірці органом дізнання, слідчим, прокурором у порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законом. Якщо за результатами такої перевірки обставини, на які послався суддя (суд) при поверненні справи на додаткове розслідування, не підтвердяться, постанова органу дізнання, слідчого чи прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи з відповідної підстави не може розцінюватись як невиконання рішення суду і не повинна сама по собі тягнути повторне повернення справи на додаткове розслідування. обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення
справи
За наведених обставин суд вважає, що справу слід повернути для проведення додаткового розслідування, в ході якого з`ясувати всі зазначені обставини.

Керуючись ст.281 КПК України,-

П о с т а н о в и в

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.215 ч.2 КК України(в ред.1960р) повернути прокурору Львівської області для проведення додаткового розслідування, в ході якого слід встановити-

1.траєкторію руху автомобіля ВАЗ 2106 під керуванням ОСОБА_6 .

2.на якій відстані був автомобіль ВАЗ 2106 під керуванням ОСОБА_6 ,коли останній мав технічну можливість виявити небезпеку для руху,яку йому створив автомобіль,що виїжджав з другорядної дороги.

3.встановити точне розташування транспортних засобів відносно елементів проїзної частини дороги в момент зіткнення.

4.Встановити чим спричинено виїзд автомобіля ВАЗ-2106 під керуванням ОСОБА_6 на правий по ходу руху тротуар з подальшим травмуванням пішоходів-зіткненням чи відворотом водієм автомобіля ВАЗ керма праворуч.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 7 діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1