УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №275/303/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.ст.15,115ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника - адвоката ОСОБА_8 , секретаря ОСОБА_9 , -
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора та потерпілої в підтримання апеляційної скарги, доводи обвинуваченого та захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд, -
Цим вироком ОСОБА_7 визнано невинуватим та виправдано у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2, 115ч. 1 КК України, за відсутністю в його діях складу злочину.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_11 за таких обставин. Близько 11 години 12 січня 2014 року у вузькому коридорі будинку АДРЕСА_2 він під час сварки з потерпілою ОСОБА_11 , виходячи з будинку потерпілої, умисно з метою вбивства наніс один удар ножем в область правого боку грудної клітки ОСОБА_11 , яка в цей час знаходилась обличчям до спини ОСОБА_7 . Тим самим вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. В результаті умисних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді синця та різаної рани правої молочної залози.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок та постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 за ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України та призначити йому покарання за цей злочин - 7 років позбавлення волі. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, доведеність винності обвинуваченого у вчиненні закінченого замаху на вбивство потерпілої ОСОБА_11 .
В запереченнях ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 твердять про необгрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора та просять залишити її без задоволення.
За результатами проведеного апеляційного розгляду апеляційним судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я потерпілої ОСОБА_11 за таких обставин.
Близько 11 години 12 січня 2014 року у вузькому коридорі будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_7 безпосередньо після сварки з потерпілою ОСОБА_11 , виходячи з будинку потерпілої, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 йде впритул за ним, з особистих неприязних стосунків, умисно, не дивлячись назад, наніс правою рукою один удар ножем в праву частину грудної клітки ОСОБА_11 , спричинивши їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді синця та різаної рани правої молочної залози.
Зазначені вище обставини стверджуються наступними безпосередньо дослідженими колегією суддів доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_11 та обвинуваченого в суді першої інстанції та в апеляційному суді про фактичні обставини конфлікту між ними, що стався близько 11 години 12 січня 2014 року у будинку потерпілої АДРЕСА_2 . Зокрема, про той факт, що ОСОБА_7 , виходячи з коридору, коли потерпіла ОСОБА_11 йшла за ним впритул щоб закрити двері, не обертаючись, вдарив її своїм кухонним ножем (яким він у цей день обрізав виноград). До цього випадку обвинувачений не погрожував їй. У коридорі обвинуваченому ніхто не перешкоджав вбити потерпілу та він мав реальну можливість це зробити, однак не зробив цього;
- даними протоколів проведення слідчого експерименту від 17 січня 2014 року за показаннями потерпілої та від 18 квітня 2014 року за показаннями обвинуваченого (а. с. 57-61, 131-141);
- висновком судово-медичної експертизи про виявлення у потерпілої ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я у вигляді синця та різаної рани правої молочної залози, які могли утворитися 12 січня 2014 року за вказаних потерпілою обставин (а. с. 30, 32);
- висновком судово-медичної експертизи про можливість заподіяння виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень за обставин, вказаних ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту (а. с. 142-143);
- даними протоколів огляду місця події та кофт потерпілої про виявлення в будинку потерпілої ОСОБА_11 двох її кофт, на яких є сліди бурого кольору, схожі на кров, та пошкодження тканини, що могли виникнути від дії ножа (а. с. 49-54, 55-56);
- висновками судових експертиз про виявлення крові людини на ножі, що є речовим доказом (а. с. 100-102); про можливість походження пошкоджень тканини на кофтах від цього ж ножа (а. с. 103-105, 107);
- висновком судово-психіатричної експертизи про те, що обвинувачений міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому дії, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час, не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру, здатний у повній мірі свідомо керувати власними діями і передбачати їх наслідки (а. с. 126-128).
Вищевказаними фактичними обставинами не доведено умислу обвинуваченого на умисне вбивство потерпілої, оскільки він наносив удар ножем назад, не повертаючись, та продовжував вчиняти будь-яких дій, спрямованих на позбавлення життя ОСОБА_11 , хоча йому ніхто не перешкоджав у цьому. Тому дії обвинуваченого неправильно кваліфіковано стороною обвинувачення за ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України та доводи апеляційної скарги прокурора про доведеність винності ОСОБА_7 у незакінченому замаху на вбивство є необгрунтованими.
Разом з тим, вищевказаними фактичними обставинами справи доведена винність ОСОБА_7 в умисному заподіянні потерпілій ножем легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, - злочині, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України.
За змістом показань ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту, він розумів, що в момент нанесення ним удару кухонним ножем потерпіла йшла зразу за ним, відчув як ніж увійшов у тіло потерпілої.
Тому, з врахуванням аналізу всіх доказів у справі, у тому числі, показань судово-медичного експерта у судовому засіданні суду першої інстанції про те, що удар, внаслідок якого потерпілій було спричинено тілесні ушкодження, був нанесений з достатньою силою прикладання, апеляційний суд визнає недостовірними показання обвинуваченого про те, що він не мав умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій.
Оскільки дії по заподіянню потерпілій вищевказаних тілесних ушкоджень вмінялися у провину обвинуваченому, дане кримінальне провадження було відкрито за заявою потерпілої ОСОБА_11 , суд першої інстанції необгрунтовано постановив виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 , пославшись на відсутність заяви потерпілої про приватне обвинувачення.
Виходячи з вищенаведеного, вирок місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового вироку, яким необхідно перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 на ч. 2 ст. 125 КК України та визнати його винним у вчиненні цього злочину.
Призначаючи обвинуваченому покарання, апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, виходячи з усіх обставин справи, особу винного, який проживає у цивільному шлюбі та має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, позитивно характеризувався за останнім місцем роботи, не судимий згідно ст. 89 КК України; обставину, що обтяжує покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Обставин, що пом'якшують покарання, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи, колегія суддів вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту. Підстав для застосування більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.
Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат по справі, які включають у себе вартість проведеної криміналістичної експертизи холодної зброї (а. с. 5), колегія суддів враховує, що її проведення було обумовлене вчиненням кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_7 визнаний винуватим, тому вони підлягають стягненню на користь держави з останнього.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 3 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Ухвалити новий вирок.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту строком 6 місяців.
Початок строку покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати по справі, пов'язані з проведенням криміналістичної експертизи холодної зброї, у розмірі 195,6 грн.
Речові докази: дві кофти залишити потерпілій ОСОБА_11 , кухонний ніж залишити при справі.
Вирок набирає чинності з моменту його проголошення.
Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді: