Справа № 346/3493/15-к
Провадження № 11-кп/779/397/2015
Категорія ст.115 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши кримінальне провадження в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 10 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання останнього.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Івано-Франківськ, засуджений 29 квітня 2005 року Апеляційним судом Івано-Франківської області за ст.115 ч.1 КК України до 11 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 18 листопада 2003 року і остаточно призначено покарання за сукупністю вироків 12 років позбавлення волі. Початок відбування строку покарання засудженому рахується з 09 02.2005 року.

Своє рішення суд мотивував тим, що в судовому засіданні не здобуто доказів того, що засуджений своєю поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 вказує на те, що не згідний з рішенням суду, оскільки воно є суб`єктивним, необґрунтованим і незаконним. Звертає увагу суду, що комісією з розгляду питань умовно-дострокового звільнення було порушено права засудженого, оскільки не було роз`яснено права на звернення з клопотанням про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку. Також і те, що його підзахисний став на шлях виправлення, у вчиненому щиро розкаюється, виконавчі листи щодо нього не поступали, що засвідчує про відшкодування завданої злочином шкоди, приймає участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі, за що йому оголошено шість заохочень, в тому числі і в квітні 2015 року, реалізував програми диференційованого виховного впливу на засуджених, також має тяжкі хронічні захворювання, стійкі соціальні зв`язки сім`ю та батьків. Зазначає про те, що станом на 10.08.2015 року в нього були дві догани, остання 10.07.2015 року за нетактовну поведінку накладена начальником установи, а не працював він під час засудження, так як йому не пропонувалася робота відповідно до його стану здоров`я. Просить скасувати ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 10 серпня 2015 року і ухвалити нову, якою умовно-достроково звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбуття покарання.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_8 підтримав доводи поданої ним в інтересах ОСОБА_7 апеляційної скарги і просив її задовольнити;

- засуджений ОСОБА_7 підтримав доводи поданої захисником апеляційної скарги і просив її задовольнити. Вказав, що не працював він під час засудження, так як йому не пропонувалася робота відповідно до його стану здоров`я. Зазначив, що на його утриманні двоє малолітніх дітей та батьки пенсіонери;

- прокурор заперечив доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 та просив залишити ухвалу суду без змін.

З`ясувавши обставини кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Апеляційний суд зазначає, що відмовляючи в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , суд першої інстанції взагалі не перевірив і не врахував строк фактично відбутого засудженим строку покарання.

Згідно наявних у матеріалах справи доказів, засуджений ОСОБА_7 на час розгляду справи відбув більше ? призначеного строку покарання у виді позбавлення волі, а саме 10 років 6 місяців. З часу відмови адміністративною комісією Коломийської виправної колонії, згідно протоколу від 12.02.2014 року, засудженому ОСОБА_7 в застосуванні пільг, передбачених ст.81 КК України минув понад один рік.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчі листи на засудженого ОСОБА_7 не надходили, що свідчить про відшкодування шкоди завданої злочином, він приймає участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі та громадському житті відділення, за що йому оголошено шість заохочень, в тому числі і в квітні 2015 року за активну участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі. Згідно характеристик за період відбування покарання ОСОБА_7 дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. За час відбуття покарання реалізував програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія» та «Освіта», за якими здобув в Коломийському навчальному центрі спеціальність верстатник деревообробних верстатів та в Товмачицькій загальноосвітній вечірній школі здобув повну середню освіту.

Натомість, суд першої інстанції обмежився дослідженням характеристики поведінки засудженого ОСОБА_7 , і необґрунтовано вказав, що засуджений недостатньо працював, має два порушення установленого порядку відбування покарання, остання 10.07.2015 року за нетактовну поведінку накладена начальником установи, не виявляє бажання до працевлаштування на виробництві колонії, у відношенні до інших засуджених не завжди стриманий, підтримує стосунки із засудженими негативної спрямованості і тому немає підстав вважати, що засуджений став на шлях виправлення, і дійшов помилкового висновку про те, що підстав для застосування до нього положень ст.81КК немає.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.81 КК, оскільки його висновки не ґрунтуються на доказах, що є в матеріалах справи, а сама ухвала є недостатньо вмотивованою.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема характеристики на ОСОБА_7 він приймає участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі та громадському житті відділення, за що йому оголошено шість заохочень, в тому числі і в квітні 2015 року за активну участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі, виконує програму із самообслуговування, приймав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія» та «Освіта», за якими здобув в Коломийському навчальному центрі спеціальність верстатник деревообробних верстатів та в Товмачицькій загальноосвітній вечірній школі здобув повну середню освіту (а.с.43).

Колегія суддів враховує і те, що на засудженого ОСОБА_7 не поступали виконавчі листи. Про стан здоров`я засудженого і його неможливість постійно приймати участь у суспільно корисній праці за наявних тяжких хронічних захворювань - псоріаз, персистуючий гепатит «С» та інших, засвідчує виписка з його медичної карти (а.с.23-27). Крім того згідно довідки про склад сімї ОСОБА_7 має на утриманні дружину, двох малолітніх дітей та батьків пенсіонерів, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження дітей (а.с.19-22, 28-29).

Сукупність вказаних позитивно характеризуючих особу засудженого ОСОБА_7 обставин доводять його сумлінну поведінку і ставленням до праці, що є головною умовою умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким .

Натомість, в ухвалі суду першої інстанції вказано, що за період відбування покарання засуджений допустив два порушення установленого порядку відбування покарання, останнє 10.07.2015 року - догана за нетактовну поведінку накладено начальником установи, а наявність у засудженого шести заохочень про сумлінне ставлення його до праці судом не враховано.

Таким чином, колегія суддів враховуючи вищенаведені дані, які характеризують особу засудженого ОСОБА_7 в їх сукупності, прийшла до обґрунтованого висновку, що останній своєю позитивною поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, йому не замінювалася невідбута частина покарання більш м`яким та він не звільнявся від покарання за хворобою, чи на підставі Закону України «Про амністії», фактично відбув більше ? призначеного строку покарання у виді позбавлення волі, а тому до нього слід застосувати положення ст.81 КК та умовно достроково звільнити його від відбування покарання на строк 1 рік 4 місяці 16 днів позбавлення волі, задовольнивши клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 .

За таких обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги вагомими і аргументованими, а тому вона підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, ст.81 КК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 10 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 , якою відмовлено у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк скасувати.

Постановити нову ухвалу якою задовольнити клопотання захисника ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 квітня 2005 року.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання на строк 1 рік 4 місяці та 16 днів.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2