19.12.2013.
Провадження № 1кс/642/3127/13
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2013 року м. Харків
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханова Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до арешту не працювавшого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 17.02.2003 Стахановським міським судом Луганської області за ст. 186 ч.2, 189 ч.2, 189 ч.3, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76, ч.1 п.3 КК України з випробувальним терміном на 2 роки; 2) 29.12.2005 Стахановським міським судом Луганської області за ст. 296 ч.2 КК України до штрафу у розмірі 1100 грн., звільнений із зала суду на підставі ст.71 КК України, згідно ст. 72 ч.3 КК України покарання за вироком Стахановського міського суду Луганської області від 17.02.2003 та покарання за вироком Стахановського міського суду Луганської області від 29.12.2005 року призначено виконувати самостійно; 3) 04.06.2008 Стахановським міським судом Луганської області за ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 69, 365 ч.2, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 4) 12.09.2011 Стахановським міським судом Луганської області за ст.ст. 190 ч.2, 297 ч.2, 70 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 ч.1 п.2 КК України з випробувальним терміном на 1 рік; 5) 06.02.2012 Стахановським міським судом Луганської області за ст. 185 ч.2, 70 ч.4, 71,72 КК України до 4 років 9 місяцям позбавлення волі, відбуваючого з 09.03.2012 покарання у Чорнухинській виправній колонії № 23 Луганської області за адресою: Луганська область, смт. Чорнухине, вул. Студентська, 2, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 190 КК України,-

19 грудня 2013 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся слідчий СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч. 3 КК України посилаючись на те, що ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз 06.02.2012 Стахановським міським судом Луганської області за ст. 185 ч.2, 70 ч.4, 71,72 КК України до 4 років 9 місяцям позбавлення волі, відбуваючи покарання у Чорнухинській виправній колонії №23 Луганської області з 09.03.2012 року за адресою: Луганська область, смт. Чорнухине, вул. Студентська, 2, знов скоїв корисливі злочини при наступних обставинах:
Так, 25.05.2013 року, близько 19.00 год., ОСОБА_5 , вступивши з невстановленими особами у змову, направлену на заволодіння чужого майна шляхом обману, із корисливих спонукань, повторно, за допомогою мобільного телефону, придбаного ним при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, зателефонував на стаціонарний телефон ОСОБА_6 , яка на той час знаходилась за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , та під виглядом працівника міліції повідомив її про те, що нібито її син ОСОБА_7 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, збив на автомобілі людину, та запропонував за вирішення питання на користь ОСОБА_7 перерахувати гроші у розмірі 5 000 грн. на рахунок ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_6 звернулась до своєї доньки ОСОБА_9 , яка через термінал самообслуговування банку «Приватбанк», розташований за адресою: м.Харків, пр. Г.Сталінграда, 9 перерахувала 5 000 грн. на рахунок ОСОБА_8 .
Зазначені гроші були зняті невстановленими особами через термінал самообслуговування банку «Приватбанк», розташований за адресою: Луганська область, м. Стаханов, пр. Леніна, 491, та витрачені на користь ОСОБА_5 та невстановлених осіб, в результаті чого потерпілій ОСОБА_9 був спричинений матеріальний збиток на суму 5 000 грн.
Крім того, 05.07.2013 року близько 16.30 год., ОСОБА_5 , вступивши з невстановленими особами у змову, направлену на заволодіння чужого майна шляхом обману, із корисливих спонукань, повторно, за допомогою мобільного телефону, придбаного ним при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, зателефонував на стаціонарний телефон ОСОБА_10 , яка на той час знаходилась за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , та під виглядом працівника міліції повідомив її про те, що нібито її син ОСОБА_11 побив людину, та запропонував за вирішення питання на користь ОСОБА_11 перерахувати гроші у розмірі 3 000 грн. на рахунок ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_10 через відділення банку «Приватбанк», розташованого за адресою: м.Харків, вул. С.Грицевця, 35-а перерахувала 3 000 грн. на рахунок ОСОБА_8 .
Зазначені гроші були зняті невстановленими особами через термінал самообслуговування банку «Приватбанк», розташований за адресою: Луганська область, м. Стаханов, пр. Леніна, 491, та витрачені на користь ОСОБА_5 та невстановлених осіб, в результаті чого потерпілій ОСОБА_10 був спричинений матеріальний збиток на суму 3 000 грн.
Крім того, 24.07.2013 року, близько 11.30 год., ОСОБА_5 , вступивши з невстановленими особами у змову, направлену на заволодіння чужого майна шляхом обману, із корисливих спонукань, повторно, за допомогою мобільного телефону, придбаного ним при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, зателефонував на стаціонарний телефон ОСОБА_12 , яка на той час знаходилась за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , та під виглядом працівника міліції повідомив її про те, що нібито її син ОСОБА_13 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, збив людину, та запропонував за вирішення питання на користь ОСОБА_13 перерахувати гроші у розмірі 4 000 грн. на рахунок ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_12 через відділення банку «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Московський, 259 перерахувала 4 000 грн. на рахунок ОСОБА_8 .
Зазначені гроші були зняті невстановленими особами через термінали самообслуговування банку «Приватбанк», розташовані у Луганській області, та витрачені на користь ОСОБА_5 та невстановлених осіб, в результаті чого потерпілій ОСОБА_12 був спричинений матеріальний збиток на суму 4 000 грн.
Крім того, 21.08.2013 року, близько 11.30 год., ОСОБА_5 , вступивши з невстановленими особами у змову, направлену на заволодіння чужого майна шляхом обману, із корисливих спонукань, повторно, за допомогою мобільного телефону, придбаного ним при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, зателефонував на стаціонарний телефон ОСОБА_14 , яка на той час знаходилась за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_5 , та під виглядом працівника міліції повідомив її про те, що нібито її син ОСОБА_15 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, збив людину, та запропонував за вирішення питання на користь ОСОБА_15 перерахувати гроші у розмірі 8 000 грн. на рахунок ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_14 через відділення банку «Приватбанк» № 18, розташованого по вул. Блюхера, в м. Харкові перерахувала 8 000 грн. на рахунок ОСОБА_8 .
Зазначені гроші були зняті невстановленими особами через термінал самообслуговування банку «Приватбанк», розташований за адресою: Луганська область, м. Стаханов, пр. Леніна, 491, та витрачені на користь ОСОБА_5 та невстановлених осіб, в результаті чого потерпілій ОСОБА_14 був спричинений матеріальний збиток на суму 8 000 грн.
Крім того, 02.09.2013 року, близько 10.30 год., ОСОБА_5 , вступивши з невстановленими особами у змову, направлену на заволодіння чужого майна шляхом обману, із корисливих спонукань, повторно, за допомогою мобільного телефону, придбаного ним при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, зателефонував на стаціонарний телефон ОСОБА_16 , яка на той час знаходилась за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_6 , та під виглядом працівника міліції повідомив її про те, що нібито її син ОСОБА_17 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, збив людину, та запропонував за вирішення питання на користь ОСОБА_17 перерахувати гроші у розмірі 4 000 грн. на рахунок ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_16 через відділення банку «Приватбанк», розташованого по вул. Г. Труда, 37, в м. Харкові перерахувала 4 000 грн. на рахунок ОСОБА_8 .
Зазначені гроші були зняті невстановленими особами через термінали самообслуговування банку «Приватбанк» у Луганській області, та витрачені на користь ОСОБА_5 та невстановлених осіб, в результаті чого потерпілій ОСОБА_16 був спричинений матеріальний збиток на суму 4 000 грн.
Прокурор клопотання підтримав, послався на те, що підозрюваний є раніше засудженим, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відбуває покарання у Чорнухінській виправній колонії № 23.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_5 є раніше судимим, утримується у Чорнухінській виправній колонії № 23 Луганської області, може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п. п. 1 - 5 . 1 ст. 177 КПК України, а також, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення - санкція ч. 3 ст. 190 КК України передбачає покарання від 3 до 8 років позбавлення волі; те, що, він раніше був засуджений, тому може вчинити нове кримінальне правопорушення, суд вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з етапуванням його до Харківського слідчого ізолятора.
Відповідно до вимог ст. 182, 183 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, вважає за можливе не визначати заставу.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання в Харківському слідчому ізоляторі під вартою та етапувати його із Чорнухинської виправної колонії № 23 Луганської області, розташованої за адресою: Луганська область, смт. Чорнухине, вул. Студентська, 2 до Харківського слідчого ізолятора на строк 60 днів, тобто до 16 лютого 2014 року включно.
Строк тримання ОСОБА_5 під вартою рахувати з 19 грудня 2013 року з моменту винесення ухвали.
Строк дії ухвали закінчується 16 лютого 2014 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1