Провадження по справі № 1-кп/401/251/15
Справа № 401/4007/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2015 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001179 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Світловодська Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, проживаючого однією сім`єю без реєстрації шлюбу, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України вважається таким, що раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно, за наступних обставин:

В період з 22.05.2015 року по 01.06.2015 року ОСОБА_4 працюючи по найму у домоволодінні гр. ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_3 , помітив на території домоволодіння металеву драбину та рукомийник із алюмінію, ємкістю 5 літрів.

02.06.2015 року близько 14 год. 00 хв., коли господаря ОСОБА_6 не було вдома у ОСОБА_4 , який з дозволу власника знаходився на території домоволодіння по АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення драбини та рукомийника. Реалізовуючи свій злочинний задум, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні,таємно повторно викрав з території домоволодіння ОСОБА_6 драбину довжиною 5 метрів, виготовленої кустарним способом, з двох сталевих труб 20х2,8 мм, сходи якої виготовлені з арматури діаметром 20 мм, довжиною 50 см., у кількості 10 шт., виготовленої за часів Радянського Союзу, бувшої у використанні вартістю 207 гривень, та алюмінієвий рукомийник ємкістю 5 літрів, бувший у використанні, вартістю 172 гривні, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 379 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

До підготовчого судового засідання 30.09.2015 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення.

Згідно угоди ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 5 років із звільненням від відбування покарання з випробуванням, а саме встановленням відповідно до ст. 75 КК України іспитового строку тривалістю 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Відповідно до вказаної угоди, матеріальні збитки, завдані потерпілому обвинуваченим на момент укладення угоди відшкодовані в повному обсязі, потерпілий претензій до останнього не має та відмовився від подання цивільного позову.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили затвердити угоду про примирення. Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, проживає з жінкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, має на утриманні дитину підлітка інваліда дитинства, який потребує стороннього догляду, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює за наймом.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих злочином збитків.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та підозрюваним, призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 30.09.2015 року укладену між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Керуючись п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речовий доказ по справі повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1 .
29.10.2015