Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2012 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Завязуна С.М.,

суддів: Прокопчука С.М., Заліщука М.С.,

з участю прокурора Сидоренка О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженої ОСОБА_2, прокурора прокуратури Брусилівського району ОСОБА_3 на вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 06 серпня 2012 року, яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

в порядку ст.89 КК України

раніше не судиму, -

засуджено: за ч.1 ст.364 КК України на 1 рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади державного контролю строком на 1 рік зі штрафом в розмірі 4250 гривень;

за ч.1 ст.366 КК України на 1 рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади державного контролю строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання засудженій за сукупністю злочинів 1 рік 1 місяць обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади державного контролю строком на 1 рік 3 місяці зі штрафом в розмірі 4250 гривень.

Згідно ст.75 КК України звільнено засуджену від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 рік, з покладенням певних обовязків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_2 засуджено за вчинення злочину при наступних обставинах.

ОСОБА_2, працюючи державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель відділу Держкомзему у Брусилівському районі Житомирської області, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч вимогам ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 р. № 963?IV та п.п. 4, 5, 6 Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.2003 р. № 312, не проводячи перевірку з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель на землях запасу Соловіївської сільської ради, де знаходиться земельна ділянка площею 80 га, яка перебувала в користуванні ФГ «Богдан», з метою штучного зростання показників щодо виявлень порушень особами вимог земельного законодавства України, в один із днів в серпні 2011 року, зустрівши в приміщенні управління агропромислового розвитку Брусилівської районної державної адміністрації, яке розташоване в смт. Брусилів, вул. Калініна, 14, керівника ФГ «Богдан» ОСОБА_4, попрохала останнього зайти до неї в службовий кабінет, який знаходиться в приміщенні вищезазначеного управління, де запропонувала підписати чисті бланки документів, а саме: припис, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 28051 та протокол про адміністративне правопорушення серії П № 28031. ОСОБА_2 пояснила керівнику ФГ «Богдан» ОСОБА_4 це тим, що його підпис на даних чистих бланках є формальністю, оскільки на землях запасу Соловіївської сільської ради йде земельний спір між ПАТ «ТАКО» та ТОВ «Долинівське». 1 вересня 2011 року державний інспектор Заїка М.П., завідомо знаючи про те, що не проводила перевірку щодо законності користування земельною ділянкою площею 80 га керівником ФГ «Богдан» ОСОБА_4, склала на останнього завідомо неправдивий акт обстеження земельної ділянки № 19, в якому зазначила завідомо неправдиву інформацію про те» що під час обстеження земельної ділянки площею 80 га, яка знаходиться за межами с. Соловіївка Брусилівського району, встановлено, що дана земельна ділянка використовується ФГ «Богдан» самовільно, та підробила підписи ОСОБА_4, який нібито був присутнім при перевірці і отримав копію даного акту. Після чого державний інспектор Заїка М.П. склала на керівника ФГ «Богдан» ОСОБА_4 завідомо неправдивий акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 28051, в якому зазначила завідомо неправдиву інформацію, про те, що нібито перевірка проводилася за участю та в присутності керівника ФГ «Богдан» ОСОБА_4, який використовує земельну ділянку площею 80 га самовільно, та підробила підпис ОСОБА_4, який нібито був присутнім при перевірці. На підставі вищевказаних підроблених актів державний інспектор Заїка М.П. в той же день склала на керівника ФГ «Богдан» ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення серії П № 28031 за самовільне зайняття земельної ділянки площею 80 га за ст. 531 КУпАП та підробила підпис останнього про те, що нібито ОСОБА_4 отримав другий примірник даного протоколу.

Такими умисними діями державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель відділу Держкомзему у Брусиловському районі Житомирської області ОСОБА_2, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, з особистої заінтересованості, з метою штучного зростання показників щодо виявлених порушень земельного законодавства, склала акти обстеження і перевірки дотримання вимог земельного законодавства та протокол про адміністративне правопорушення, які є офіційними документами, в яких зазначила завідомо неправдиву інформацію про те, що обстеження та перевірка проводилася нібито в присутності керівника ФГ «Богдан» ОСОБА_4 та підробила в даних актах та в протоколі про адміністративне правопорушення, які є офіційними документами, підпис вищевказаної особи, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу органів державної влади.

В апеляції захисник ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати, а кримінальну справу щодо ОСОБА_2 закрити в звязку з її дійовим каяттям. Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано не застосував вимоги ч.2 ст.7-2 КПК України, ст.45 КК України та не врахував ряд обставин, які вказують на наявність підстав для звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у звязку з її дійовим каяттям.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок суду скасувати у звязку з однобічністю та неповнотою судового слідства, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд. В обґрунтування апеляції прокурор зазначив, що оскільки захисник заявив клопотання про звільнення підсудної ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, то суд повинен був відновити судове слідство по справі в ході якого вирішити це питання, проте цього не зробив, незаконно постановивши обвинувальний вирок по справі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляцію подану прокурором, обговоривши доводи апеляції, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а апеляція захисника засудженої підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, а саме згідно протоколу судового засідання, захисником ОСОБА_1 в ході судових дебатів було заявлено клопотання про звільнення на підставі ст.45 КК України його підзахисну підсудну ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у звязку з її дійовим каяттям.

Проте, суд першої інстанції, після завершення судових дебатів, надавши останнє слово підсудній, видалився до нарадчої кімнати та постановив обвинувальний вирок по справі.

Апеляційний суд вважає, що за вказаних обставин, суд першої інстанції порушив вимоги ст.282, ст.296 КПК України.

Так, з врахуванням вимог кримінально-процесуального закону, в разі заявлення в ході судових дебатів клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції зобовязаний був відновити судове слідство по справі, вказане клопотання поставити на обговорення, вислухати думку прокурора та інших учасників судового розгляду, зясувати обставини щодо наявності чи відсутності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, а після вирішити це питання шляхом винесення відповідної постанови.

Однак суд першої інстанції зазначені вимоги закону проігнорував, чим допустив однобічність та неповноту судового слідства по справі, що згідно п.1 ч.1 ст.367, 368 КПК України є підставою для скасування вироку з направленням справи на новий судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляцію прокурора прокуратури Брусилівського району ОСОБА_3 задовольнити, апеляцію захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженої ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 06 серпня 2012 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Судді :