Провадження № 11-кп/792/427/15 Головуючий в 1-й інстанції
Справа № 679/1374/14-к ОСОБА_1
Категорія: п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000155 за апеляційними скаргами процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Хмельницької області, захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Нетішинського міського суду від 14 травня 2015 року , -

В с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, -

засуджено за:
-ч. 1 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі;
-ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;
-ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_12 остаточно призначено покарання у виді 10-ти років позбавлення волі.
Ухвалено зарахувати ОСОБА_12 в строк відбуття покарання строк перебування його під вартою з 9 квітня 2014 року по 14 травня 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 задоволено. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_13 6722,75 грн. матеріальної шкоди, 50000 грн. моральної шкоди, а всього 56 722,75 грн.
Стягнуто з ОСОБА_12 4 409,02 грн. судових витрат.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За вироком суду 25 березня 2014 року близько 20-ї години ОСОБА_12 , знаходячись в гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Автолюбитель» м. Нетішина, власником якого є ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті неприязних відносин, металевою кружкою умисно наніс один удар в голову ОСОБА_14 , чим спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани та підшкірної гематоми тім`яної ділянки голови, а також господарською викруткою декілька ударів в область грудної клітини, лівого плеча, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді:
-проникаючого наскрізного колотого ушкодження лівого плеча, чотирьох непроникаючих колотих поранень передньої поверхні грудної клітини зліва в середній третині, які мають ознаки ушкоджень легкого ступеня тяжкості;
-проникаючого колотого ушкодження передньої поверхні грудної клітини справа в нижній третині з пораненням лівої частки печінки та внутрішньою крововтратою, проникаючого колотого поранення передньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням лівої легені, перелому шостого ребра зліва, з внутрішньою та зовнішньою крововтратою, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, і внаслідок спричиненого проникаючого колотого поранення передньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням лівої легені і з внутрішньою та зовнішньою крововтратою настала смерть ОСОБА_14 на місці події.
Позбавивши життя останнього, ОСОБА_12 таємно заволодів грошима в сумі 460 грн., пневматичною рушницею «BEEMAN» вартістю 1988 грн., з оптичним прицілом вартістю 182,70 грн., металевим кабелем вартістю 420 грн., належними ОСОБА_14 , а всього на суму 3050,70 грн.
7 квітня 2014 року в нічний час ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_15 , щодо якого 13 травня 2014 року ухвалений обвинувальний вирок, який набрав законної сили, знаходячись поряд з будинком № 2 по вул. Миру м. Нетішина, проникли в салон автомобіля марки «ВАЗ-2107», держномер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_16 , звідки таємно викрали автомобільну магнітолу марки «Pioner» вартістю 800 грн., з моторного відсіку акумулятор живлення марки «Ista» вартістю 500 грн., а всього заволоділи майном на загальну суму 1300 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на означену суму.
В ту ж ніч, перебуваючи поблизу паркувального майданчика по вул. Незалежності, 24 м. Нетішина, ОСОБА_12 та ОСОБА_15 повторно проникли в салон автомобіля марки «ВАЗ-2108», держномер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_17 , звідки таємно викрали автомобільну магнітолу марки «Fancao» вартістю 250 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_12 у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного ОСОБА_12 покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. Прокурор просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч. 4 ст. 187 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, оскільки він напав на потерпілого ОСОБА_14 та умисно вбив його з корисливих мотивів.

Захисник ОСОБА_11 у своїй апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , як вбачається з її змісту, просить вирок місцевого суду в частині засудження ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України скасувати та провадження в цій частині закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Захисник стверджує, що висновки суду, викладені у оскаржуваному вироку в частині засудження її підзахисного за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, вирок ґрунтується на недопустимих доказах, суд припустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки ОСОБА_12 непричетний до вбивства ОСОБА_14 та до викрадення його майна. Зізнавальні показання він давав внаслідок застосування до нього недозволених методів слідства.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_11 , прокурора, які підтримали свої апеляційні скарги, кожен зокрема, допитавши експерта, свідка, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_12 у скоєнні злочинів за викладених у вироку обставин, за які його засуджено, ґрунтуються на зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказах.

Обвинувачений ОСОБА_12 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України в судових засіданнях в період з 30 липня 2014 року по 30 жовтня 2014 року визнав частково і показав, що 25 березня 2014 року близько 20-ї години зайшов в гараж до ОСОБА_14 , на прізвисько « ОСОБА_18 », якого знав приблизно 12 років, з метою позичити рибальські сітки, так як мав їхати на нічну риболовлю. При собі мав більше 400 грн., щоб надати їх потерпілому як заставу за сітки.

ОСОБА_14 відчинив двері гаража, був схвильований, пропонував випити спиртного, налив стопку, яку він відставив, так як збирався їхати на риболовлю. Спиртного потерпілий також не вживав. Вони сиділи за столом десь більше години, розмовляли. Він бачив пневматичну гвинтівку «воздушку» на ліжку, брав її в руки, як і куски кабелю, що були на підлозі.

ОСОБА_14 пригадав, що раніше надавав йому човен, який він не повернув. Також згадав за борг в сумі 100 грн., яких він також не погасив. ОСОБА_14 став ображати його та дружину, з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах і має спільну дитину. У відповідь ОСОБА_12 сказав, що ОСОБА_14 на протязі 20 років проживає в гаражі, оскільки його вигнали з власної квартири, що його образило.

ОСОБА_14 вдарив його рукою в область шиї і він впав з лавки на підлогу. Коли піднімався, отримав удар кулаком в груди. Коли майже піднявся, ОСОБА_14 наніс йому удар ногою в живіт. Тоді він побачив кружку на верстаті і нею вдарив по голові ОСОБА_14 , той схопився за голову. Після цього він став втікати до виходу, але ОСОБА_14 арматурою чи палицею вдарив його по спині. Він впав на коліна, а коли повернувся обличчям, то побачив, що ОСОБА_14 йшов на нього, погрожував прибити, замахнувся палкою чи арматурою. Обороняючись, він першим наніс два удари, а можливо і більше, в груди потерпілого предметом, що першим попався під руку. При цьому був в положенні навприсідки. Потерпілий впав, тримався руками за груди в місці нанесення удару. Тоді він побачив на ньому кров, а в своїх руках знаряддя нанесення удару - викрутку. Швидку допомогу не викликав, бо злякався. Він взяв кабель, «воздушку», стопку, викрутку, на яких були відбитки пальців його рук і поклав їх в спортивну сумку, що була біля столу. Взяв також свої гроші, які залишав потерпілому до сварки, як заставу за сітки, закрив гараж на навісний замок і пішов.

З метою приховання злочину, знищення слідів та речових доказів, викрутку, ключі від гаража викинув у водойму, стопку розбив. На другий день спалив ізоляцію кабеля, мідний дріт в подальшому здав ОСОБА_19 . Протягом декількох днів через стрес безперервно вживав спиртне. Коли гроші закінчилися, продав «воздушку» разом з ОСОБА_15 в ломбард. В лікарню за наданням медичної допомоги від нанесених ОСОБА_14 тілесних ушкоджень не звертався.

Пояснив, що вчинив вбивство не навмисно, а в цілях самооборони. Крадіжки майна не здійснював. Майном заволодів не для привласнення, а з метою знищення своїх слідів на місці злочину.

09 квітня 2014 року був затриманий працівниками міліції, які підставою затримання назвали крадіжку автомагнітол. В подальшому запитали за «воздушку» потерпілого. Він розповів їм про подію, що мала місце з ОСОБА_14 в гаражі, про його вбивство.

Фізичного та психологічного тиску під час досудового розслідування на нього не було.

30 жовтня 2014 року, а також в подальших судових засіданнях місцевого суду обвинувачений ОСОБА_12 свої показання змінив, вини у вчиненні кримінальних правопорушень за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, в засіданні апеляційного суду за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України не визнав і зазначив, що 09 квітня 2014 року о 09 год. до нього додому приїхали працівники міліції ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , з ними був ще третій, прізвище якого не знає, які пояснили, що є потреба поговорити, змусили поїхати в міліцію. Пам`ятка про права і обов`язки вручена йому не була, права усно також не були роз`яснені, в тому числі про відмову давати показання щодо себе, про відмову від проведення будь-яких слідчих дій за його участі. ОСОБА_20 повідомив йому усно про підозру в крадіжці магнітол з автомобілів, сказав, що є очевидці крадіжки. У цьому він зізнався, оскільки дійсно вчинив крадіжку магнітол з автомобілів. Незнайомий для нього працівник міліції запитував, де він перебував 26 та 27 березня 2014 року, на що він повідомив, що був на риболовлі, де знайшов сумку з пневматичною гвинтівкою з оптичним прицілом і куском мідного дроту. Запитували за ОСОБА_14 . В подальшому під погрозою застосування до нього, а також до членів його родини фізичного насильства, застосовуючи до нього як фізичне, так і психологічне насильство, змусили оговорити себе у скоєнні вбивства ОСОБА_14 . В період з 09 год. до 19 год. йому показували на комп`ютері фотографії огляду місця події, на яких був зображений труп ОСОБА_14 , розказали версію вбивства, яку він повинен озвучити при проведенні слідчих дій. Надвечір прибув захисник, після чого працівники міліції зразу стали складати протокол його допиту за участю захисника із застосуванням відеофіксації. На наступний день проводили слідчий експеримент. Під час означених слідчих дій, судового розгляду він давав зізнавальні показання, оскільки боявся працівників міліції. Насправді вбивства ОСОБА_14 та розбійного нападу на нього він не вчиняв, 25 березня 2014 року в гаражі ОСОБА_14 не був. Все обвинувачення сфальсифіковано з самого початку його затримання, будується на припущеннях і першочергових його зізнавальних показаннях. Просив кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 та за ч. 4 ст. 185 КК України закрити.

Також зазначив, що мідний кабель, який знайшов на риболовлі, а в подальшому випалив, дійсно здавав ОСОБА_19 , а «воздушку», яку там же знайшов, з ОСОБА_15 здали в ломбард ОСОБА_22 .

Щодо обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України вину визнав повністю і показав, що 07 квітня 2014 року в нічний час з ОСОБА_15 , перебуваючи поблизу будинку №2 по вул. Миру м. Нетішина, виявили автомобіль марки «ВАЗ-2107», з якого він викрав магнітолу. ОСОБА_15 , відкривши капот, викрав акумулятор.

В ту ж ніч поблизу паркувального майданчика, що поруч з будинком №24 по вул. Незалежності м. Нетішина, виявили автомобіль марки «ВАЗ-2108», в якому він камінцем вибив водійське скло автомобіля, проник в салон і викрали магнітолу.

Акумулятор живлення продав, дві автомобільні магнітоли залишили на зберігання в квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_23 .

Потерпіла ОСОБА_13 показала, що ОСОБА_14 був її батьком, з яким мати розлучилася в 1991 році. Батько в 2008 році залишив сім`ю, перейшов проживати в вище вказаний гараж. Останні роки вона з ним не спілкувалася. Батько був спокійний. ОСОБА_12 вона не знає. 30 березня 2014 року їй зателефонували з міліції і повідомили, що батька вбили. Заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 50000 грн. підтримала, оскільки перенесла сильні моральні страждання у зв`язку з втратою рідної людини.

Свідок ОСОБА_15 показав, що з співмешканкою ОСОБА_23 проживав в квартирі АДРЕСА_2 . З ОСОБА_12 підтримував нормальні стосунки, останній часто до них приходив в гості. Навесні 2014 року очікували біля кафе «Старий Томас» ОСОБА_12 з метою поїхати відпочити на природі. Бачили, що ОСОБА_12 в руках ніс пневматичну рушницю, яку, як той повідомив, подарував йому батько. На природі з ними був ще його кум ОСОБА_24 , з яким вони стріляли з рушниці. Після цього протягом двох днів «воздушка», яку приніс з автомобіля ОСОБА_12 , зберігалася в квартирі ОСОБА_23 . Потім ОСОБА_12 попросив допомогти її продати, бо потрібні були гроші. Продати рушницю не зміг і ОСОБА_12 запропонував здати її в ломбард на його ім`я, так як не мав паспорта. Рушницю він здав в ломбард ОСОБА_22 за 800 грн. в присутності ОСОБА_12 на своє ім`я, гроші віддав ОСОБА_12 . Раніше «воздушку» в ОСОБА_12 ніколи не бачив. ОСОБА_12 розмови про ОСОБА_14 не вів.

Також показав, що разом з ОСОБА_12 вчинили крадіжку з автомобілів двох магнітол і акумулятора. Під час вчинення крадіжок перебували в стані алкогольного сп`яніння. За вчинений злочин він вже засуджений і відбуває покарання.

Свідок ОСОБА_23 показала, що ОСОБА_12 є її товаришем, раніше разом працювали. Коли відпочивали на природі, в ОСОБА_12 була «воздушка», з якої стріляли, в тому числі і вона. Рушниця була без чохла. ОСОБА_12 пояснював, що «воздушку» подарував батько. На природу їздили на автомобілі, в якому після відпочинку залишилася рушниця. На другий день ОСОБА_12 «воздушку» з машини заніс до неї в квартиру АДРЕСА_2 . Десь за тиждень до проведення в неї обшуку ОСОБА_12 забрав рушницю і пояснив, що потрібні гроші. Під час обшуку її квартири в дивані виявили в коробці патрони від «воздушки» і дві автомагнітоли в шафі. На час проведення обшуку вона проживала в квартирі з ОСОБА_15 . Вона не була присутня в помешканні, коли приносили автомагнітоли. Про їх походження їй нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_24 підтвердив показання ОСОБА_15 та ОСОБА_23 .

Свідок ОСОБА_25 показав, що є підприємцем, в продажі у нього було 3 пневматичні рушниці, які розпродав в м. Нетішині. ОСОБА_14 в нього рушницю не купував, але та рушниця, що була викраденя з гаража ОСОБА_14 , є тою, яку він продавав. Кому саме, він не пам`ятає. Впізнав рушницю по зовнішніх ознаках, по виробнику, по теххарактеристиках.

Свідок ОСОБА_26 показав, що для ОСОБА_14 в листопаді 2013 року на його прохання купив пневматичну гвинтівку з оптичним прицілом з прикладом коричневого кольору в чорному чохлі вартістю до 2000 грн. У ОСОБА_14 постійно при собі були гроші. Відомо також, що він нещодавно продав гаража. ОСОБА_12 знає, останній бував в гаражі ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_27 показав, що ОСОБА_12 пропонував йому придбати пневматичну гвинтівку за 1000 грн. Про це він повідомив товариша, який мав намір купити «воздушку», яка вже була в користуванні. Вони вдвох її оглядали, проте товариш в подальшому відмовився від покупки.

Свідок ОСОБА_22 показав, що 02 квітня 2014 року в ломбарді, де він є директором, ОСОБА_15 , якого знає через його батька, а також ОСОБА_12 , якого до того не знав, здали йому пневматичну рушницю з коричневим прикладом. Він запитував, чия «воздушка», на що ОСОБА_12 відповів, що йому її подарував його батько. Він оформив договір з ОСОБА_15 , оскільки в ОСОБА_12 не було паспорта. На наступний день ОСОБА_12 повідомив, що принесе ще оптичний приціл і хоче, щоб продали рушницю. Тоді був укладений договір і на приціл. За все разом він заплатив 800 грн. В подальшому міліція вилучила вище вказану рушницю, був складений акт вилучення.

Свідок ОСОБА_28 показав, що не дарував своєму синові ОСОБА_12 вище зазначену пневматичну рушницю.

Свідок ОСОБА_19 показав, що в кінці березня 2014 року до нього додому двічі приходили здати обпалений мідний кабель. Перший раз ввечері. Але оскільки йшов дощ і було темно, кабель не купив. На другий день принесли 10 метрів мідного кабелю, за якого заплатив 300-400 грн. Чи то був ОСОБА_12 , чи хтось інший, не пам`ятає. ОСОБА_12 не знає.

Свідок ОСОБА_29 показав, що був давно знайомий з ОСОБА_14 , бував часто в нього в гаражі. Той був доброю, товариською, неконфліктною людиною. У ОСОБА_14 в гаражі була нова пневматична рушниця з оптичним прицілом, чохлом до неї, зварювальний апарат, кабелі, багато іншого цінного електро-інструменту. Він надавав людям послуги по ремонту певного майна.

За місяць - півтора до смерті ОСОБА_14 продав гаража, що був поряд з гаражем, де проживав ОСОБА_14 . Допускає, що гроші від продажу були в гаражі за місцем його проживання. В останнього також постійно були при собі гроші на поточні потреби в сумі 5000-7000 грн. За життя ОСОБА_14 розповідав, що його знайомий, як він зараз розуміє - ОСОБА_12 , якого особисто він раніше ніколи не бачив, позичав в потерпілого човен, якого пропив. Після цього позичав 100 грн., яких також не повернув.

Свідки ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 підтвердили показання свідка ОСОБА_29 , доповнили, що бачили потерпілого ОСОБА_14 живим і здоровим за день, два, декілька днів перед його вбивством.

Свідок ОСОБА_39 показав, що з ОСОБА_14 був сусідом по гаражу. Той був доброю людиною, спеціалістом, всім допомагав, в нього був весь необхідний інструмент, чим і заробляв собі на життя. Завжди в нього були гроші. Відомо, що в ОСОБА_14 була пневматична рушниця. Були випадки, що ОСОБА_14 відлучався з гаража на день-два, а після знову з`являвся. Перед тим, як виявили в гаражі труп ОСОБА_14 , він на протязі чотирьох днів у своєму гаражі ремонтував автомобіль і бачив, що гараж ОСОБА_14 постійно був зачинений, на ньому висів великий замок, який ніколи до того не висів. В гараж ніхто не заходив. Тоді він подумав, що ОСОБА_14 десь поїхав.

Свідок ОСОБА_40 показав, що ОСОБА_14 був йому майже за брата, фактично кожного дня вони спілкувалися при зустрічах або по телефону. В гараж приходило багато людей. ОСОБА_14 був доброю, працьовитою людиною. В нього була велика сума грошей, було багато цінного інструменту. Люди знали про це. Багато людей позичали гроші в ОСОБА_14 . Коли на його дзвінки ОСОБА_14 на протязі певного періоду часу не відповідав, а гараж ззовні був закритий на навісний замок, він зробив заяву в міліцію. Тоді при працівниках міліції було відчинено гараж, де був виявлений труп ОСОБА_14 в положенні на спині, лице було в крові. Порядок в гаражі порушений не був.

Яким чином зсередини були зачинені ворота гаража, в яких вмонтовано вхідні двері калітку, навісний замок з якої він збивав молотком, щоб з працівниками міліції потрапити в середину приміщення, він не знає, не бачив, не звернув на це увагу, оскільки був шокований смертю близької людини. Також він не знає, які ключі від замків були в гаражі, не знає, чи були серед них ті ключі, якими відкривався закривався збитий ним навісний замок (колодка) з вхідних дверей калітки.

Його показання на досудовому розслідуванні з приводу того,що гараж зсередини був закритий на скоби, що всі ключі від замків воріт знаходяться на місці і з гаража не зникли, не відповідають дійсності, оскільки такого слідчому він не говорив, протокол допиту підписав не читаючи.

Обєктивно вище вказане підтверджується фототаблицею до протоколу огляду з місця події від 31.03.2014 року (Т. 1 а.с. 20), згідно якої видно, що ворота гаража ОСОБА_14 з середини закриваються не на скоби защіпки, а на шпінгалети, які конструктивно дуже відрізняються між собою.

Свідок ОСОБА_21 показав, що станом на 09 квітня 2014 року працював старшим оперуповноваженим карного розшуку Нетішинського міського відділу. В ході проведення оперативно-розшукових заходів по вбивству ОСОБА_14 об`єктивно було встановлено, що до вчинення вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_12 , який на той час зловживав спиртними напоями, разом з товаришем ОСОБА_41 збув в ломбарді пневматичну рушницю, яку було викрадено з гаража, де було вбивство. Про здану в ломбард «воздушку» дізналися від ОСОБА_15 . Приблизно в 09 год. 09 квітня 2014 року разом з оперуповноваженим ОСОБА_42 за вказівкою керівництва міськвідділу міліції з квартири по АДРЕСА_3 у відділ міліції був запрошений ОСОБА_12 , з яким в подальшому спілкувалися працівники карного розшуку УМВС України в Хмельницькій області. ОСОБА_12 зізнався у вбивстві ОСОБА_14 , а також у двох крадіжках автомагнітол. Протиправних дій щодо нього не здійснювалося. Захисник йому був забезпечений.

Свідок ОСОБА_43 показав, що працює оперуповноваженим сектору карного розшуку Нетішинського MB УМВС України. 09 квітня 2014 року в ранковий час з ОСОБА_21 , за вказівкою першого заступника начальника кримінальної міліції запросили в міськвідділ міліції ОСОБА_12 , щодо якого була інформація на причетність до вбивства ОСОБА_14 і передали його працівникам УМВС України в Хмельницькій області. Він його не опитував, протиправних дій щодо нього не застосовувалося.

Також зазначив, що після вбивства ОСОБА_14 до нього підходив ОСОБА_12 і при спілкуванні цікавився обставинами розкриття цього злочину, що його дуже здивувало. На той час інформації щодо підозри ОСОБА_12 у вбивстві не було. ОСОБА_12 знав на протязі 8 років.

Свідок ОСОБА_44 показав, що був понятим при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_12 . Першочергово слідчі дії проводились в приміщенні міськвідділу міліції, де ОСОБА_12 розказав про обставини вбивства ОСОБА_14 . В подальшому виїжджали на місце скоєння злочину в гараж, де ОСОБА_12 також добровільно розказував та показував обставини вбивства. Будь-якого тиску на нього не було. Він сам все добровільно показував, розказував, і як він зрозумів, ОСОБА_12 скоїв вбивство ОСОБА_14 , а також викрав деякі речі з гаража. Знаряддям злочину називав викрутку, яку разом з ключами від гаража викинув у водойму. Показував місце на водоймі і приблизну відстань, на яку викинув викрутку та ключі. Водолаз на протязі майже години знаходився у воді, але нічого не знайшов, зазначивши, що дно дуже замулене. По поведінці ОСОБА_12 розумів, що той у вчиненому кається. Будь-яких порушень зі сторони працівників міліції, як по відношенню до ОСОБА_12 , так і до всіх інших учасників слідчого експерименту, не побачив. Всі процесуальні документи ним були підписані. В подальшому проглядали відеозапис слідчого експерименту і також зауважень ні від кого не поступило.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вказаних кримінальних правопорушеннях підтверджується даними:
- протоколу огляду місця події від 31 березня 2014 року та фототаблиць до нього, згідно якого предметом огляду є гараж № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Автолюбитель». Вхід до гаража здійснюється через металеві ворота. В гаражі знаходяться чотири холодильники, верстатні столи, різні інструменти, побутові речі, столові прибори, посуд з їжею. Зліва по ходу за холодильником знаходився труп ОСОБА_14 з ознаками насильницької смерті (т. 1 а.к.п. 14-26);

- протоколу додаткового огляду місця події від 02 квітня 2014 року, згідно якого в гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Автолюбитель» серед іншого на столі виявлено чорний чохол з-під пневматичної рушниці. На чохлі збоку наявний напис латинськими літерами жовтого кольору «BEEMAN». В кінці кімнати №1 на стелажі виявлено інструкцію по експлуатації пневматичної рушниці «BEEMAN». Названі речові докази вилучені (т. 1 а.к.п. 29-30);

- протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 10.04.2014 року, складеного ст. о/у СКР Нетішинського MB УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_21 , згідно якого за результатами проведення НСРД №1,6 по кримінальному провадженню №0000155 від 31.03.2014 року за ст. 115 ч. 1 КК України стосовно ОСОБА_12 , 09.04.2014 року в період часу з 17год. 36 хв. в приміщенні Нетішинського MBУМВС, в каб. №21 ОСОБА_12 під час проведення з ним розмови зізнався, що 26.03.2014 року, перебуваючи в гаражному кооперативі «Автолюбитель», що по вул. Енергетиків, а саме в гаражі ОСОБА_14 , він скоїв вбивство останнього, заколовши потерпілого викруткою, здійснив крадіжку пневматичної гвинтівки, мідного кабелю. Замкнув гараж і позбувся речових доказів та знаряддя вбивства, викинувши в озеро неподалік вулиці Варшавської. Також ОСОБА_12 розповів про скоєння крадіжки автомагнітоли та акумулятора на початку квітня 2014 року з автомобіля, який знаходився по вул. Незалежності м. Нетішина (т. 2 а.к.п. 192);

- договорів від 02 квітня 2014 року та 03 квітня 2014 року, довідки ОСОБА_22 від 03 квітня 2014 року та його письмової заяви від 03 квітня 2014 року, згідно яких ОСОБА_15 заставив в ПТ «Ломбард «Гулевіч і компанія» пневматичну рушницю марки «BEEMAN», модель Спортсмен RS2 з оптичним прицілом, які добровільно видав слідчому (т. 2 а.к.п. 106,107, 111);

- протоколів від 03.04.2014 року, згідно яких предметом огляду є пневматична гвинтівка коричневого кольору з написом латинськими літерами «BEEMAN», оптичний приціл чорного кольору з написом «BEEMAN» (т. 2 а.к.п. 112, 113);

- висновку криміналістичної експертизи №331 від 07.04.2014 року, згідно якої предметом дослідження є пневматична гвинтівка «BEEMAN», яку 03 квітня 2014 року добровільно видав ОСОБА_22 , та чохол до пневматичної гвинтівки «BEEMAN», якого вилучено з гаража ОСОБА_14 . На поверхні пневматичної гвинтівки «BEEMAN» виявлено і вилучено сімнадцять волокон нашарувань, які входять до складу внутрішньої поверхні чохла для пневматичної гвинтівки «BEEMAN». За результатами дослідження сукупності ідентифікаційних ознак зроблено висновок, що порівнювані волокна, зазначені вище, мають спільну групову належність (т. 1 а.к.п. 117-122).

Таким чином спільна групова належність волокон, виявлених на поверхні пневматичної гвинтівки «BEEMAN», яку 02 квітня 2014 року здав в ломбард ОСОБА_12 , з волокнами на чохлі до пневматичної гвинтівки «BEEMAN», якого 02 квітня 2014 року вилучено з гаража ОСОБА_14 , фактичні дані, на які вказали вищезазначені свідки, свідчать про правдивість першочергових показів ОСОБА_12 в судовому засіданні про те, що гвинтівка без чохла була викрадена ним 25 березня 2014 року з гаража після вбивства ним ОСОБА_14 .

Названа обставина також підтвержується даними висновку криміналістичної експертизи №332 від 08.04.2014 року, відповідно до якої на поверхні пневматичної рушниці «BEEMAN» та на внутрішніх поверхнях чохла від пневматичної рушниці «BEEMAN» виявлено сліди зміненого мастила (т. 1 а.к.п. 126-129).

Згідно протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 11.04.2014 року встановлено, що 10.04.2014 року з 16:38 по 23:59 в приміщенні ІТТ Нетішинського MB УМВСУ України в Хмельницькій області ОСОБА_12 , перебуваючи в камері тимчасового тримання, розповідав своєму сусіду по камері, як він 26.03.2014 року в гаражному кооперативі «Автолюбитель» в гаражі, що належить ОСОБА_14 , скоїв вбивство останнього, заколовши його предметом схожим на викрутку (т. 2 а.к.п. 191).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 10.04.2014 року ОСОБА_12 в присутності адвоката ОСОБА_45 розповів та показав, як і при яких обставинах вбив потерпілого ОСОБА_14 , як заволодів його вище вказаним майном.

Розповів, що мідний кабель випалив на другий день і здав як кольоровий брухт, «воздушку» здав в ломбард, виручені гроші витратив на випивку (т. 2 а.к.п. 140-144).

Згідно висновку службового розслідування від 10 грудня 2014 року заява ОСОБА_12 щодо примушування його до надання зізнавальних показань працівниками Нетішинського MB та УМВС України в Хмельницькій області не підтвердилась (Т. 3 а.к.п.114-117).

Згідно постанови слідчого від 15 жовтня 2015 року кримінальне провадження № 0000109, у якому відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 18.08.2015 року за заявами ОСОБА_12 про застосування до нього недозволених методів слідства за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діяннях слідчого СВ СУ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_46 , начальника відділу УКР УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_47 , оперуповноваженого УКР УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_48 , оперуповноваженого СКР Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_49 , заступника начальника Полонського РВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_21 складу кримінального правопорушення.

Вказану постанову ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_11 у встановленому законом порядку не оскаржували, тим самим погодились з нею.

На правдивість першочергових зізнавальних показань ОСОБА_12 під час досудового розслідування кримінального провадження вказує і висновок комплексної психолого-психіатричної експертизи №127 від 25 лютого 2015 року, відповідно до якого під час допиту в якості підозрюваного 9 квітня 2014 року, під час проведення слідчого експерименту 10.04.2014 року, під час здійснення негласних розшукових слідчих дій від 10.04.2014 року в поведінці підозрюваного ОСОБА_12 при проведенні з ним зазначених слідчих дій не виявлено наявних психологічних особливостей, властивих для не самостійного відтворення подій, в основному він усе розповідав та показував самостійно.

У відеозаписах допиту в якості підозрюваного, проведення слідчого експерименту, здійснення негласних слідчих розшукових дій не виявлено явних ознак здійснення на ОСОБА_12 психологічного впливу з боку осіб, які брали участь у проведенні таких слідчих та оперативних дій (Т. 3 а.к.п. 126-129).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №301 від 11 червня 2014 року ОСОБА_12 хронічно протікаючим душевним захворюванням, недоумством на період інкримінованого йому злочину не страждав, не страждає таким і на теперішній час, а тому міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_12 в момент вчинення злочину, в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого хворобливого стану психіки не перебував.

Застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує.

ОСОБА_12 в період вчиненого злочину в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу, в стані патологічного сп`яніння не знаходився, а тому міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т. 1 а.к.п. 182-184).

В мотивувальній частині вказаного висновку зазначено, що під час проведення експертизи при спілкуванні з експертами з приводу скоєного ОСОБА_12 давав послідовні зізнавальні свідчення, провину стосовно інкримінованого йому злочину визнавав, не заперечував, що тоді перебував у стані алкогольного сп`яніння, стверджував, що пам`ятає лише як наносив два удари з семи, казав, що робив це, можливо, механічно, оскільки злякався.

З дослідження соматичного стану ОСОБА_12 вбачається, що на його тілі відсутні будь-які тілесні ушкодження.

Вказане ще раз свідчить, що зізнавальні показання ОСОБА_12 давав слідчому добровільно, без будь-якого примусу, без застосування до нього недозволениз методів слідства, оскільки після проведення з ним вище вказаних оперативно-розшукових, слідчих дій він повторив, підтвердив свої зізнавальні показання судовим експертам психіатрам, судовому експерту психологу, де на нього не було впливу співробітників правоохоронних органів.

При обранні ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою 09.04.2014 року, при продовженні строку тримання під вартою 06.06.2014 року ОСОБА_12 не заперечував свою причетність до вбивства ОСОБА_14 , не оскаржував в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції з зазначеного питання, письмово просив розглядати справу 06.06.2014 року у його відсутності (Т. 2 а.с. 148, 162, 164).

ОСОБА_12 звертався до правоохоронних органів самостійно, а також зі своїм захисником адвокатом ОСОБА_50 з заявами та клопотаннями від 27.06.2014 року, 01.07.2014 року про те, що він не визнає себе винним у вчиненні розбійного нападу та у вбивстві з корисливих мотивів, просив перекваліфікувати його дії з ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України, заявляв, що він не мав прямого умислу на вбивство та розбійний напад (Т. 2 а.с. 206, 207, 298).

Те, що ОСОБА_12 не звертався за медичною допомогою з приводу отримання ним тілесних ушкоджень, чого він сам не заперечував в апеляційному суді, без будь-яких пересторог його поміщали в ІТТ та слідчий ізолятор, оскільки тілесних ушкоджень у нього не було, скарг від нього ніяких не надходило, що об`єктивно підтверджується даними журналу первинного обстеження і реєстрації медичної допомоги особам, які утримуються в ІТТ Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області від 09.04.2014 року, даними журналу реєстрації потерпілих, обвинувачених та інших осіб Шепетівського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи, така експертиза стосовно ОСОБА_12 не проводилась, ще раз свідчить, що ще перед вбивством потерпілий ОСОБА_14 не бив ОСОБА_12 , що співробітники міліції не застосовували до нього фізичний вплив, не примушували його таким чином дати зізнавальні показання.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №32 від 9 червня 2014 року смерть ОСОБА_14 настала внаслідок спричиненого проникаючого колотого поранення передньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням лівої легені, і з внутрішньою та зовнішньою крововтратою. Відповідно проявам виражених пізніх трупних змін, в поєднанні з умовами перебування трупа за місцем виявлення, смерть потерпілого настала в межах чотирьох-семи діб до проведеного дослідження трупа, яке розпочалось 31.03.2014 року.

При дослідженні трупа виявлено наступні тілесні ушкодження: забійна рана та підшкірна гематома тім`яної ділянки голови, проникаюче наскрізне колоте ушкодження лівого плеча, проникаюче колоте ушкодження передньої поверхні грудної клітини справа в нижній третині з пораненням лівої частки печінки та внутрішньою крововтратою, проникаюче колоте поранення передньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням лівої легені, переломом шостого ребра зліва, з внутрішньою та зовнішньою крововтратою, чотири непроникаючі колоті поранення передньої поверхні грудної клітини зліва в середній третині, забійна рана тім`яної ділянки голови, спричинена ударним прикладанням тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею в ділянку задньо-верхівкової частини голови в напрямку зверху вниз, ззаду наперед.

Механізмом виникнення всіх колотих поранень передньої поверхні грудної клітини і лівого плеча явились різноспрямовані множинні одноразово дотичні дії, з не менш як шестиразовим прикладанням і в напрямку спереду назад, скоріш за все одного і того ж самого якогось твердого та залізовмісного травмуючого предмету чи знаряддя, що володіє колючими конструктивними характеристиками та має одне достатньо гостре і пласке, шириною не менше ніж 4,1 мм, вістря та розміщений за ним округлий стержень. Судово-медичних даних про черговість та послідовність спричинення ушкоджень потерпілому не виявлено.

Властивості всіх виявлених ушкоджень у ОСОБА_14 мають ознаки прижиттєвого виникнення та були спричинені незадовго до настання смерті.

Проникаюче поранення передньої поверхні грудної клітини справа в нижній третині з ушкодженням лівої частки печінки, проникаюче колоте поранення передньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням лівої легені, з переломом шостого ребра зліва, за кваліфікуючим критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

Проникаюче колоте поранення передньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням лівої легені, з переломом шостого ребра зліва перебуває в прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Інші ушкодження на тілі в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Забійна рана тім`яної ділянки голови, проникаюче наскрізне поранення лівого плеча та непроникаючі колоті рани передньої поверхні грудної клітини мають ознаки ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

В крові від трупа етилового алкоголю не виявлено (т. 1 а.к.п. 46-65).

Судово-медичний експерт ОСОБА_51 в апеляційному суді повністю підтвердив свої вище зазначені висновки, показав, що під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_12 точно вказав на місце, де було виявлено труп ОСОБА_14 , продемонстрував, як він наносив удари кружкою по голові потерпілого, як наносив йому удари викруткою в передню поверхню грудної клітини. Продемонстровані ним місця прикладення ударів до поверхні грудної клітини співпадали з локалізацією ушкоджень на поверхні тіла трупа ОСОБА_14 , але за напрямком дії та кількості не відповідали ознакам виявлених на трупі тілесних ушкоджень, окрім проникаючого поранення грудної клітини справа.

Смертельний удар був нанесений цілеспрямовано, з великою силою, коли потерпілий був у вертикальному або близькому до нього положенні, оскільки викруткою було зламано шосте ребро зліва, що не відповідає показанням ОСОБА_12 про те, що він оборонявся від нападу ОСОБА_14 , наніс вище вказаний удар з напівлежачого положення.

Після нанесення вище вказаних тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_14 впав на спину, лежав в такому положенні, в якому було виявлено його труп, не міг вчиняти будь-яких дій, не міг підвестись, пересуватись, встати на ноги, щоб з середини закрити гаражні ворота.

Зазначене спростовує версію, що ОСОБА_14 після отримання вище вказаних тілесних ушкоджень сам зачинився в гаражі зсередини, підтверджує зізнавальні показання ОСОБА_12 про те, що після умисного вбивства потерпілого через раптово виниклі неприязні стосунки він належним чином зачинив гараж на навісний замок, а ключі від нього з знаряддям вбивства викруткою викинув у водойму.

Згідно висновку товарознавчої експертизи №362т від 21.06.2014 року залишкова вартість викраденої з гаража потерпілого пневматичної однозарядної пружинно-поршневої гвинтівки № НОМЕР_4 , виробництва підприємства «Вееman», Китаю, калібру 4,5 мм в комплекті з прицілом становить 1988,00 грн. (т. 1 а.к.п. 97-100).

Вина ОСОБА_12 у викраденні майна з автомобілів потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_16 підтверджується протоколом огляду місця події від 07.04.2014 року, здійсненого на підставі повідомлення ОСОБА_17 , згідно якого об`єктом огляду є територія двору будинку АДРЕСА_4 , де на паркувальному майданчику знаходиться автомобіль марки ВАЗ 2108, держномер НОМЕР_3 . В автомобілі пошкоджено ліве бокове скло зі сторони водія. В середині автомобіля та ззовні виявлено дрібні уламки скла, в нижній панелі автомобіля відсутня автомагнітола, з вказаного місця звисають провода живлення (т. 2 а.к.п. 219-223).

Відповідно даних протоколу огляду місця події від 07.04.2014 року, на підставі повідомлення ОСОБА_16 , об`єктом огляду є паркувальний майданчик в дворі будинку АДРЕСА_5 , де знаходиться автомобіль марки ВАЗ 2107, держномер НОМЕР_2 . В автомобілі відсутня авто магнітола. З місця, де вона була розташована звисають провода живлення, капот автомобіля припіднятий, під капотом виявлено відсутність акумулятора (т. 2 а.к.п. 231-235).

Відповідно даних протоколу обшуку від 09.04.2014 року квартири АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_23 , під час обшуку вилучено дві магнітоли марки «Ріопег» і марки «Fancao» (т. 1 а.к.п. 227-228).

Висновком спеціаліста від 10.04.2014 року встановлено, що ринкова вартість автомобільної магнітоли марки «Fancao» станом на 07.04.2014 року складає 230 грн., ринкова вартість автомобільної магнітоли «Ріопег» складає 800 грн. (т. 2 а.к.п. 254).

Згідно довідки ПТ «Ломбард «Гулевіч і Компанія» від 09.04.2014 року встановлено, що ринкова вартість бувшого в експлуатації автомобільного акумулятора живлення марки «ІСТА» станом на 07.04.2014 року складає 300 грн. (т. 2 а.к.п. 255).

З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що вироком Нетішинського міського суду від 13 травня 2014 року ОСОБА_15 визнаний винним і засуджений за викрадення вищеназваного чужого майна за ч.2 ст. 185 КК України. Вирок вступив в законну силу (т. 2 а.к.п. 281-282).

Беручи до уваги усе вище викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано перекваліфікував дії ОСОБА_12 з ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки умисел на заволодіння майном потерпілого у ОСОБА_12 виник після вбивства ОСОБА_14 , яке він вчинив не з корисливих мотивів, а у зв`язку з раптово виниклими неприязними стосунками через сварку, взаємні образи, суперечки.

ОСОБА_12 знав ОСОБА_14 на протязі тривалого часу, бував у нього в гаражі, бачив, що в ньому зберігається дуже багато легких, негабаритних цінних речей, зокрема електродрелі, перфоратори, шліф-машинки «болгарки»., інші цінні електричні та звичайні інструменти.

Якби у ОСОБА_12 був умисел на вбивство ОСОБА_14 з корисливих мотивів, він би після позбавлення життя ОСОБА_14 викрав вище вказане цінне майно, в чому ніхто і ніщо йому не перешкоджали. Однак він викрав лише 460 грн., пневматичну гвинтівку з оптичним прицілом та малоцінний електрокабель, взяв те, що йому п`яному першим підвернулось під руку.

Доказів зворотного ні на досудовому слідстві, ні в судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій не здобуто, тому немає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що усім доказам в кримінальному провадженні у їх сукупності суд першої інстанції дав належну правову оцінку, дії ОСОБА_12 кваліфікував вірно за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині; за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Посилання ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_11 на необхідність закриття провадження в частині обвинувачення ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України в зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_12 та вичерпанням можливості їх отримання, на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються вище наведеними достатніми, належними та допустимими доказами його винуватості.

Покарання обвинуваченому призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, фактичних обставин кримінального провадження, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також із врахуванням тих обставин, на які захисник обвинуваченого посилається у своїй апеляційній скарзі.

Обвинувачений ОСОБА_12 раніше не судимий, частково визнав свою вину, є особою молодою віку, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, однак вчинив ряд умисних злочинів у стані алкогольного сп`яніння, один із них особливо тяжкий, тому місцевий суд прийшов до вірного висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для скасування чи зміни вироку, постановлення нового вироку колегія суддів не вбачає.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :
Вирок Нетішинського міського суду від 14 травня 2015 року стосовно ОСОБА_12 залишити без зміни, апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_12 , який утримується під вартою на протязі трьох місяців з моменту отримання ними копії ухвали.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .