Справа № 1-655/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі судді Головчака М.М.,

при секретарі Редько К.О.

з участю: прокурора Осипчук А.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному

кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває в незареєстрованому шлюбі, маючий на утриманні малолітню дитину інваліда ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2 22 березня 2010, приблизно о 00 годині 30 хвилин, перебуваючи біля будинку №46, що на вулиці Орлова в місті Рівне, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя, наніс декілька ударів руками в голову громадянину ОСОБА_1, внаслідок чого останній впав на землю, після чого відкрито викрав у останнього куртку вартістю 600 гривень, в якій знаходились гроші в сумі 300 гривень, мобільний телефон марки «Нокіа 5310» вартістю 1337 гривень 88 копійок з карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень та посвідчення учасника бойових дій, чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на загальну суму 2262 гривень 88 копійок.

Підсудний ОСОБА_2, винним себе визнав повністю, та показав що 22 березня 2010 року ввечері, він разом зі своїм знайомим на імя Ігор, який надає послуги водія таксі, знаходилися біля органного залу, що по вулиці Соборна в м.Рівне в автомобілі останнього. Через деякий час до них підійшли двоє незнайомих чоловіків і попросили завести їх по домівкам, одного на вулицю Чернишова а іншого до супермаркету «Сільпо», що по вулиці Київській в м.Рівне. Одного з пасажирів вони завезли на вулицю Чернишова, а з другим пасажиром, який представився ОСОБА_1 вирішили купити спиртні напої, які мали намір спожити біля супермаркету Сільпо. Зайшовши в супермаркет «Сільпо» вони з потерпілим купили 0.5 л. горілки та продукти харчування, після чого почали споживати. Приблизно о 00 годин 30 хвилин, він вирішив провести ОСОБА_1 додому, оскільки останній був в сильному стані алкогольного спяніння. Коли він проводив додому між ними виник словесний конфлікт, в результаті чого він почав шарпати ОСОБА_1 за одяг і куртка потерпілого залишилася у нього в руках, після чого він наніс ОСОБА_1 один удар кулаком в обличчя внаслідок чого він впав на землю. Забравши куртку, він пішов до свого знайомого таксиста Ігоря, який чекав його біля супермаркету та поїхали до органного залу де залишився. Зазначив, що по дорозі додому, він перевірив зміст кишень куртки, де ним було виявлено мобільний телефон марки «Нокіа», посвідчення учасника бойових дій, та гроші. Даний телефон забрав собі, сім картку та куртку з посвідченням учасника бойових дій викинув в кущі. В подальшому викрадений телефон продав знайомому ОСОБА_3. У вчиненому щиро розкаюється, просив не позбавляти волі, оскільки на утриманні дитина інвалід, мати пенсійного віку.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1, показав, що 22 березня 2010 року ввечері він перебував зі своїм знайомим в кафе «Фантазія», що знаходиться на продовольчому ринку в м.Рівне. Приблизно о 22 годині він разом з товаришем вийшли з кафе та направилися до органного залу, що в м.Рівне для того щоб сісти в таксі. Коли вони сіли в таксі в автомобілі був водій та його товариш, який представився ОСОБА_2. Коли таксист разом з ОСОБА_2 завезли його знайомого на вулицю Чернишова в м.Рівне, вони направилися на вулицю Київську до супермаркету «Сільпо», де він запропонував ОСОБА_2 випити горілки, на що останній погодився. Купивши горілки та продукти харчування, вони почали вживати алкоголь біля супермаркету «Сільпо» в м.Рівне. Після вживання спиртних напоїв він вирішив піти додому, тому направився у напрямку будинку, де проживає. Коли проходив біля будинку №46 по вул..Орлова в м.Рівне, до нього ззаду підбіг чоловік, який в подальшому виявився ОСОБА_2, та наніс йому удар в голову та в ноги, внаслідок яких він впав на землю. Після чого ОСОБА_2 забрав у нього куртку вартістю 600 гривень, в кишені якої знаходилися особисті речі а саме мобільний телефон марки «Нокіа», гроші в сумі 300 гривень та посвідчення учасника бойових дій.

Матеріальних претензій до підсудного не має, шкода відшкодована в повному обсязі, просив суворо не карати.

Фактичні обставини справи, встановлені даним вироком, а саме, місце, час, спосіб вчинення та наслідки злочину, форма вини і мотиви злочину, ніким із учасників судового розгляду, в тому числі, і самим підсудним ОСОБА_2 не оспорюються. За таких обставин, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно вказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Підсудному було розяснено, що у такому випадку у нього відсутнє право подальшого оспорювання цих фактичних обставин справи в апеляційному порядку. Судом зясовано, що підсудний правильно розуміє зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду немає.

Дії підсудного ОСОБА_2, суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, які виразилися у відкритому викрадені чужого майна, поєднаними із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_2 вчинив умисний злочини, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття, повне визнання підсудним своєї вини, відшкодування матеріальної шкоди, наявність на утриманні дитини інваліда 2002 року, мати пенсійного віку.

Обставин, які обтяжують покарання, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Що стосується особи підсудного, суд враховує, що ОСОБА_2 не судимий, за місцем проживання негативно не характеризувався, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи тяжкість злочину, його наслідки, особу підсудного, обставини, що помякшують покарання а також інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому вважає за можливим призначити покарання не повязаного з позбавленням волі.

Керуючись ст.ст.321,324,328-339 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання - пять років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком - три роки.

Зобовязати ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_2 залишити попередній підписку про невиїзд.

Цивільний позов по справі відсутній.

Речові докази по справі:

Мобільний телефон марки «Нокіа 5310» повернути власнику ОСОБА_1.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя :