Справа № 309/3029/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
03.09.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участі прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-сс/777/300/15 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 17.08.2015 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого СВ Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 від 17.08.2015 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , приватного підприємця, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за таких обставин.
Так, 15.08.2015, біля 8 год., в с. Шаян, по вул. Карпатської Січі,14 Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_7 , відпочиваючи на території туристичного комплексу «Ерней Лаз», під час конфлікту, що виник раптово з ОСОБА_9 , наніс останньому декілька ударів руками в голову, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, від яких наступила смерть останнього (а.к.п. 31-32).
Слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке обґрунтував тим, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин, за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, а перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, проживає в м. Київ, а також може знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти передбаченим ст.177 КПК України ризикам.
Відповідно до ухвали слідчого судді від 17.08.2015 щодо ОСОБА_7 , при вирішенні ним питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховано усі наведені вище у клопотанні слідчого доводи та визнано, що менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти передбаченим ст.177 КПК України та наведеним у клопотанні слідчого ризикам.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді Хустського районного суду від 17.08.2015 та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 інший запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.
Вказує, що підозрюваний ОСОБА_10 є молодим за віком, має постійне місце проживання, працює приватний підприємець, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких є інвалідом з дитинства внаслідок хронічного захворювання на ДЦП і потребує догляду за нею, значних витрат на лікування, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, добросусідський, заяв і скарг на нього раніше не надходило. Зазначає, що слідчим суддею навіть не вказано (в оскарженій ухвалі) наявності у підозрюваного неповнолітніх дітей, одна з яких хворіє, хоча копії відповідних документів долучено до матеріалів провадження.
Крім того, захисник зазначає, що такі види запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава не розглядалися слідчим суддею, як можливі для їх застосування, в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції не значено мотиви та обґрунтування неможливості застосування цих менш суворих запобіжних заходів. Таким чином, слідчий суддя неправильно та неповно дослідив усі обставини в їх сукупності.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про обґрунтованість та необхідність залишення без змін вказаної ухвали слідчого судді, а також захисника на підтримання поданої ним апеляційної скарги з наведених у ній підстав, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та обговоривши доводи сторін, колегія апеляційного суду визнає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.
З ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання слідує, що наведені в зазначеному клопотанні слідчого обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялися при розгляді клопотання.
При цьому були заслухані підозрюваний, його захисник, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мету і підстави застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні слідчого наведено переконливі дані про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України; обґрунтовано ризики, передбачені ст.177 КПК України й вмотивовано, чому інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано й у відповідності з вимогами ст.ст. 176-178,183,193,194 КПК України, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Згідно вимог ст.197 КПК України слідчим суддею обґрунтовано застосовано строк тримання під вартою, який не перевищує шістдесяти днів, вказано в ухвалі дату його закінчення 13.10.2015.
Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178,183 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, доводи захисника підозрюваного про незаконність ухвали слідчого судді в цій частині з наведених вище підстав є необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовані матеріалами провадження, слідчим суддею враховані всі обставини, передбачені ст.ст. 177,178 КПК України в їх сукупності.
Разом з тим, колегією апеляційного суду встановлено, що слідчим суддею в порушення вимог ч.3 ст.183 КПК при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначено розміру застави, не обґрунтовано ту обставину, що він скористався наданим йому ч.4 ст.183 КПК України правом не визначати розмір застави та чому він скористався таким правом.
Так, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Частиною 4 ст.183 КПК України передбачено право (а не обов`язок) слідчого судді не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
В даному випадку ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, якеспричинило загибель людини, однак слідчий суддя не навів жодних висновків та не вмотивував своє рішення щодо неможливості визначення в даному випадку розміру застави.
Сукупність наданих захисником даних, що характеризують особу підозрюваного виключно з позитивної сторони, свідчить про доцільність визначення підозрюваному при застосуванні щодо нього такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, розміру застави в межах, що визначені п.2 ч.5 ст.182 КПК України.
Доводи захисника про неврахування слідчим суддею сімейного стану підозрюваного, зокрема наявності на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких страждає на тяжке захворювання (а.п. 38,43,45), обґрунтовані та заслуговують на увагу. Також, як вбачається з наданих захисником документів, сім`єю підозрюваного вжито заходів із попереднього відшкодування потерпілій ОСОБА_11 завданої кримінальним правопорушенням шкоди 10 000 грн. (витрат на поховання). Підозрюваний не заперечує обставин нанесення потерпілому тілесних ушкоджень за наведених у підозрі обставин.
Як визнав Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Смирнова проти Росії» від 24.07.2003, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування (див. рішення у справі«W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року, серія А, №254-А, п. 33 з додатковими посиланнями).
З цих підстав оскаржена ухвала слідчого судді відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали з урахуванням встановлених вище обставин. На думку колегії суддів апеляційного суду достатнім розміром застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України буде 50 мінімальних заробітних плат, що становить 60 900 грн. При цьому враховується положення п.2 ч.5 ст.182 КПК та особа підозрюваного, який є приватним підприємцем (а.п. 39-42), одружений, має постійне місце проживання, а на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких хворіє.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182,183,194,196,197,404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 17.08.2015 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.
Погоджене прокурором клопотання слідчого СВ Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 від 17.08.2015 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , приватного підприємця, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 13.10.2015 включно.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_7 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; у разі внесення застави підозрюваний або заставодавець має надати оригінал документу з відміткою банку, що підтверджує внесення застави, уповноваженій особі Закарпатської УВП № 9; у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення визначеного судом розміру застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання ним зазначених в ухвалі суду обов`язків до нього може бути застосований суворіший запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати ст.139 КПК України.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: