Справа № 1-105/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„25 лютого 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І. при секретарі Шутяк З.С.

з участю прокурора Моти Р.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді автомийника-прибиральника рухомого складу ДП ' „Ніко-Захід, нежонатого, невійськовозобовязаного, в порядку ст. 89 КК України не судимого, проживаючого за адресою - м. Львів, вул. Зимова, 62/2 та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, жонатого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в порядку ст. 89 КК України не судимого, проживаючого за адресою - АДРЕСА_1, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

установив:

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 03 грудня 2009 року приблизно о 22.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, знаходячись на вул. Нижня Зимова в м. Львові, таємно викрали дорожній знак „Дати дорогу та з місця злочину скрились. Через незначний проміжок часу підсудний ОСОБА_2 був затриманий працівниками міліції неподалік від місця вчинення злочину, а підсудний ОСОБА_1 втік.

В ході досудового слідства і в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що 03 грудня 2009 року у вечірній час він зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_2, з яким деякий час пив пиво, а пізніше запросив його до себе додому. Проходячи по вул. Нижній Зимовій в м. Львові, вони побачили дорожній знак „Дати дорогу, який був нахилений і вирішили його викрасти, щоб в подальшому здати на металобрухт. Витягнувши даний дорожній знак, вони понесли його додому, однак через деякий час їх побачили працівники міліції, які ОСОБА_2 затримали, а він, ОСОБА_1, втік додому. В скоєному щиро кається та просить його суворо не карати.

Підсудний ОСОБА_2 в ході досудового слідства і в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та дав аналогічні показання стосовно обставин таємного викрадення 03 грудня 2009 року дорожнього знаку „Даіи дорогу на вул. Нижній Зимовій в м. Львові.

Крім повного визнання підсудними ОСОБА_1 і ОСОБА_2 своєї вини, їх винуватість у вчиненні злочину повністю і обєктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які зазначені в обвинувальному висновку. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами, не оспорювались в судовому засіданні ні підсудними ОСОБА_1 і ОСОБА_2, ні іншими учасниками судового розгляду.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину повністю та обєктивно доведена та його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України, так як своїми умисними діями він вчинив таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину повністю fa обєктивно доведена та його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України, так як своїми умисними діями він вчинив таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи підсудному ОСОБА_1 міру покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним злочину, його насцідки, особу винного, який раніше судимий і судимість в нього погашена в установленому порядку, те, що він вчинив злочин в стані алкогольного спяніння, у вчиненому щиро покаявся, позитивно характеризується за місцем праці та за місцем проживання та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи підсудному ОСОБА_2 міру покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним злочину, його наслідки, особу винного, який раніше судимий і судимість в нього погашена в установленому порядку, те, що він вчинив злочин в стані алкогольного спяніння, у вчиненому щиро покаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст.76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну місця постійного проживання та періодично зявлятись в орган кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину,

передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст.76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну місця постійного проживання та періодично зявлятись в орган кримінально-виконавчої

системи для реєстрації.

Раніше обрані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 запобіжні заходи - підписка про невиїзд - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_4