Ухвала

іменем україни

21 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3.,

суддів ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

за участю прокурора ОСОБА_6.,

розглянула в судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше судимого, останнього разу вироком Новомосковського міськрайонного суду від 04 червня 2008 року за ч. 2 ст. 309 КК до 5 років позбавлення волі, звільненого постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2011 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 9 днів, засуджено

за ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

В апеляційному порядку кримінальна справа не переглядалась.

Вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 22 серпня 2012 року близько 23.00 год., перебуваючи біля будинку № 50 на вул. Сучкова у м. Новомосковську Дніпропетровської області, з кишені потерпілого ОСОБА_2, який спав на лаві, таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 5310» із сім картою вартістю 375 грн та грошові кошти в сумі 112 грн, а всього заволодів майном потерпілого на суму 487 грн.

У касаційній скарзі з доповненнями до неї прокурор просить вирок районного суду стосовно ОСОБА_1 скасувати через неправильне застосування судом кримінального закону і справу направити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що призначене ОСОБА_1 покарання у виді штрафу (найм'якіше покарання санкції ч. 1 ст. 185 КК) судом належним чином не мотивовано, не взято до уваги дані про особу засудженого, те що він тривалий час ухилявся від суду, цей злочин вчинив у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком цього ж суду від 04 червня 2008 року. Стверджує, що за наявності підстав для призначення засудженому покарання за сукупністю вироків суд цього не зробив.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримку касаційної скарги з підстав, викладених у ній, перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 185 КК відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються зібраними доказами, які були оцінені за наслідками повного, всебічного й об'єктивного розгляду і ніким не оскаржуються.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк передбачає більш м'які види

покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання

про призначення покарання, не пов'язане з позбавленням волі.

Цих вимог закону при визначенні засудженому покарання у виді штрафу за вчинений за ч. 1 ст. 185 КК злочин суд не дотримався.

Зокрема, суд належним чином не зважив на дані про особу засудженого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно.

Наголошуючи на суб'єктивному ставленні ОСОБА_1 до вчиненого у суді, а саме на тому, що він щиро розкаявся, суд не дав належної оцінки факту ухилення засудженого від суду протягом двох з половиною років.

Згідно зі ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Районний суд залишив поза увагою те, що до повного відбуття покарання за вироком цього ж суду від 04 червня 2008 року, від якого засудженого було звільнено умовно-достроково на 1 рік 7 місяців і 9 днів, він вчинив новий злочин.

Наведені порушення судом вимог кримінального закону при призначенні засудженому покарання є підставою для його скасування та направлення справи на новий судовий розгляд, під час якого необхідно виправити вказані недоліки та винести законне й обґрунтоване рішення відповідно до чинного кримінального та кримінально-процесуального закону.

Якщо при новому судовому розгляді не буде встановлено нових обставин, які суттєво вплинуть на вид та розмір призначеного ОСОБА_1 покарання за ч. 1 ст. 185 КК, то призначене йому покарання за цим законом у виді штрафу слід вважати м'яким.

На підставі викладеного, керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_5