№ 207/3148/15-к
№ 1-кп/207/353/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження № 0000816 за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, раніш не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 31.05.2015 року приблизно о 16. 30. знаходився біля приміщення ломбарду «Наше Діло», розташованого біля будинків № № 25 та 27 по вул. Маяковського в м. Дніпродзержинську, разом із своєю рідною тіткою ОСОБА_6 . При цьому обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на умисне заволодіння чужим майном, шахрайським способом, зловживаючи довірою, попросив у останньої належний їй мобільний телефон марки «LG Т370», імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 470 гривень, нібито для того, щоб здійснити дзвінок; пообіцяв повернути їй вищевказаний мобільний телефон, а насправді не мав наміру його повертати, та виконувати взятий на себе обов`язок, а мав на меті привласнити телефон потерпілої. Після того як потерпіла ОСОБА_6 , довіряючи ОСОБА_5 , віддала йому зазначений вище мобільний телефон, а ОСОБА_5 , не маючи намір повернути потерпілій вищевказане майно, розуміючи, що потерпіла не контролює своє майно, з місця злочину втік, викраденим майном розпорядився на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 470 грн.
Таким чином, органом досудового слідства умисні дії ОСОБА_5 , що виразились в умисному заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), кваліфіковані за ч.1 ст. ст. 190 КК України.

13 липня 2015 року у даному кримінальному провадженні № 0000816 між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та ст. 471 КПК України укладено угоду про примирення, про що заявлено прокурором та підтримано обвинуваченим та потерпілою під час підготовчого засідання.

Згідно вказаної угоди про примирення ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч.1 ст. 190 КК України п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 468-469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; укладення угоди може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, вважав можливим цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпіла в судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення від 13 липня 2015 року та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, зобов`язався сплатити передбачений угодою штраф у місячний термін, просив затвердити угоду про примирення.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ст. 190 ч.1 КК України є правильною. Злочин, у вчиненні якого беззастережно визнав себе винуватим ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні. Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб. Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 13 липня 2015 року відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468-469, 471, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 13 липня 2015 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання штраф в сумі 850 ( вісімсот пятдесят) гривень у прибуток держави

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не обирати.
Речовий доказ по справі - мобільний телефон марки «LG Т370», імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у камері схову Баглійського РВ Дніпродзержинського міського управління УМВС України у Дніпропетровській області (квитанція 000684) , - повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1