Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/186/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2015 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000279 від 16.05.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах кримінального провадження відсутній, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, раніше судимого: 12.05.2015 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт. Вирок виконано 13.10.2015 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
15 травня 2015 року, об 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшовши до під`їзду № 1, будинку АДРЕСА_2 , де потерпілим було припарковано мотоцикл, марки «Вайпер», без державного номерного знаку, вартістю 12 851.53 грн., що належить ОСОБА_5 , і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони (дії) залишаються непоміченими, за допомогою викрутки, яку взяв із собою, запустив двигун зазначеного мотоцикла та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди в сумі 12 851.53 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.289 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання та надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства.
Потерпілий ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився подавши заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, (а.с.11). Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у відсутності потерпілого ОСОБА_5 , що відповідає положенням ст.325 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою провину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким неоспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.289 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинене проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що виразилося у незаконному заволодінні транспортним засобом.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Таким чином, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він є особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, його вік, по місцю проживання характеризується позитивно, тимчасово не працюючий. З врахуванням вказаних вище декількох обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, оскільки ОСОБА_3 , визнав свою винність у вчиненому злочині, надав покази в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість щодо наслідків які настали від вчиненого кримінального правопорушення, повернув транспортний засіб, яким незаконно заволодів власнику, на час розгляду даного кримінального провадження претензії зі сторони потерпілого відсутні, оскільки майно повернуто, разом із конкретними обставинами справи, відсутністю тяжких наслідків від кримінального правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як особа не являє собою підвищено суспільно небезпечною особою, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винного, суд приходить до висновку про необхідність обрання до ОСОБА_3 , кримінального покарання, пов`язаного з обмеженням волі в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності та можливості застосування до ОСОБА_3 , ст.75 КК України, і на підставі якої звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього передбачені ч.1 п.п.2,3,4 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, як самим ОСОБА_3 , так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.100, 179, 314-318, 325, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст. 50, 51, 61, 65-67, 75, 76, ч.1 ст.289 КК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому за ч.1 ст.289 КК України покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання, з випробуванням із встановленням йому одного року шість місяців іспитового строку, поклавши на засудженого, передбачені ст.76 КК України обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти органи кримінальновиконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню: транспортний засіб мотоцикл, марки «Вайпер» без державного номерного знаку, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , - повернути останньому.

Матеріали кримінального провадження № 0000279 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/186/15-к.

До набрання вироком суду законної сили, обрати засудженому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до органів дізнання, досудового слідства та суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1