У Х В А Л А
03 грудня 2015 року
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисників підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури Рівненської області радника юстиції ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Хорів, Острозького району, Рівненської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, КК України,-
Прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, заступник начальника відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури Рівненської області радник юстиції ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 .
03 жовтня 2015 року повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до наказу начальника Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» № 542-к від 07.09.2015, призначений виконувачем обов`язки начальника відокремленого підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень», тобто будучи службовою особою відокремленого підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень» Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця», яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями щодо безпосереднього управління відділом перевезень, комерційним відділом та пасажирським сектором, яка відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до посадових осіб публічного права, використовуючи своє службове становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США (відповідно до курсу Національного Банку України становить 21 257 гривень) за вирішення питання про укладення договору на перевезення вантажу у вигляді дубової паркетної дошки та подачі відправлень чотирьох піввагонів зі станції «Клевань» до Республіки Узбекистан.
10 вересня 2015 року близько 19 години 10 хвилин, ОСОБА_7 звернувся до виконувача обов`язків начальника відокремленого підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень» ОСОБА_4 , перебуваючи в його службовому кабінеті, що розташований за адресою: м. Рівне, вул. 16 Липня, буд. 17, з проханням укладення договору на перевезення вантажу у вигляді дубової паркетної дошки, подачі відправлень чотирьох піввагонів зі станції «Клевань» до Республіки Узбекистан. Водночас, ОСОБА_4 достовірно знаючи про можливість укладення такого договору, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями щодо безпосереднього управління відділом перевезень, комерційним відділом та пасажирським сектором, використовуючи своє службове становище, з метою отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , повідомив останньому, що зможе вирішити вказане питання, після передачі йому неправомірної вигоди по 250 доларів США за один вагон, тобто 1000 доларів США за чотири вагони, після чого, прийняв від ОСОБА_7 обіцянку надання йому неправомірної вигоди у вказаному розмірі.
Так, 30 вересня 2015 року близько 16 години 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в своєму службовому кабінеті, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , згідно попередньої домовленості з ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, керуючись єдиним злочинним умислом на отримання неправомірної вигоди, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США (відповідно до курсу Національного Банку України становить 21 257 гривень), за вирішення питання про укладення договору на перевезення вантажу у вигляді дубової паркетної дошки та подачі відправлень чотирьох піввагонів зі станції «Клевань» до Республіки Узбекистан.
Відповідальність за інкримінований ОСОБА_4 злочин, передбачена у виді основного покарання, а саме позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років.
Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, зокрема: протоколами виготовлення та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів від 15.09.2015 та 29.09.2015; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , від 30.09.2015; проколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.10.2015.
Згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від
13 жовтня 2015 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено та останньому обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені п.п. 2,3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
В ході досудового розслідування, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні вказаного запобіжного заходу та обов`язків на даний час не зменшились.
Так, не зменшився ризик того, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), а саме, документацію, яка оформлялася при вирішенні питання про укладення договору на перевезення вантажу у вигляді дубової паркетної дошки та подачі відправлень чотирьох піввагонів зі станції «Клевань» до Республіки Узбекистан, у зв`язку з чим ОСОБА_7 звертався до ОСОБА_4 . Вказані документи органом досудового розслідування, на даний час, не вилучені.
Крім того, не зменшився ризик того, що ОСОБА_4 незаконними засобами впливатиме на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик підтверджується тим, що на даний час не допитані усі свідки по даному кримінальному провадженні, у тому числі співробітники, а зокрема підлеглі ОСОБА_4 , з якими останній перебуває у робочих відносинах і може вплинути на них щодо надання недостовірних показань в рамках досудового розслідування. Враховуючи те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 давав вказівки своїм підлеглим працівникам щодо оформлення документації необхідної для перевезення вантажу у вигляді дубової паркетної дошки та подачі відправлень чотирьох піввагонів зі станції «Клевань» до Республіки Узбекистан за проханням ОСОБА_7 , тому ризик незаконного впливу ОСОБА_4 на вказаних свідків реальний.
Крім того, існує ризик, який виправдовує застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 та покладення на нього нових обов`язків, а саме те, що ним вживаються заходи впливу на свідка ОСОБА_7 , що підтверджується показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими матеріалами досудового розслідування. Згідно показів ОСОБА_10 в якості підозрюваного від 02.11.2015 він особисто 31.10.2015 спілкувався з ОСОБА_7 та домовився із ним про зустріч.
Запобігти вказаним ризикам неможливо без продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та продовження покладених на підозрюваного обов`язків, покладення нових обов`язків.
На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі та документи, впливати на свідків, покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини. Просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 .
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, просили суд відмовити у його задоволенні.
Заслухавши думку учасників процессу в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
03 жовтня 2015 року повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.
Згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 13 жовтня 2015 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено та останньому обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені п.п. 2,3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Аналізуючи наявність чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, їх зменшення, збільшення чи появу нових, суд враховує те, що з обставин, наведених в клопотанні, ризики, які були доведені під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу стороною обвинувачення, не збільшились, нові не з`явились, об`єм підозри не змінився, з ОСОБА_4 жодних слідчих дій за два місяці не проведено. Крім того, діючий КПК України передбачає подачу клопотання прокурором, слідчим лише на продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що ні у клопотанні, ні під час судового засідання прокурорами не доведено необхідності в продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 , а також те, що законодавством продовження строку дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не передбачено, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Разом з тим відмова у продовженнні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не позбавляє сторону обвинувачення права, за наявності підстав, звернутись до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179,197,199,309 КПК України, слідчий суддя,-
В задоволенні клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури Рівненської області радника юстиції ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Хорів, Острозького району, Рівненської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1