Борзнянський районний суд Чернігівської області
2 березня 2010 року справа№ 1- п -4/10
ПОСТАНОВА

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретаря Циліцької Л.В.

за участю прокурора Сєрик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни кримінальну справу №03/01910, порушену 15.11.1993 року за фактом крадіжки індивідуального майна (10 мішків цукру вагою 500 грн.), що є злочином, передбаченим ст. 140 ч.3 КК України (1960 р.), -

встановив:

до Борзнянського районного суду Чернігівської області надійшли матеріали кримінальної справи № 03/01910, що була порушена слідчим Борзнянського РОВД ОСОБА_1 15 листопада1993 року за ст. 140 ч.3 КК України (1960 р.). по факту крадіжки невстановленою особою в ніч з 13 на 14 жовтня 1993 року з житлового будинку ОСОБА_2 у с.Носелівці Борзнянського району 10 мішків цукру, загальною вагою 500 кг.

Під час досудового слідства не вдалось встановити особу, яка вчинила зазначений злочин. Тому, 14 квітня 1994 року досудове слідство було зупинено на підставі ст.ст.206 п.3 КПК України.

У долученій до матеріалів справи постанові начальника слідчого відділення Борзнянського РВ УМВС ОСОБА_3, погодженій з прокурором Борзнянського району, зазначено, що справу направлено до суду для вирішення питання про її закриття у зв'язку із закінченням строку давності, оскільки відповідно до ст.49 ч.2 КК України строк давності по кримінальним справам, що в них не встановлено особу, яка вчинила злочин, становить 15 років.

Відповідно до вимог ст. 111 КПК України, слідчий за згодою прокурора на підставі, передбаченій частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, виносить мотивовану постанову про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Якщо в ході дізнання та досудового слідства протягом строків, зазначених у частині першій статті 49 Кримінального кодексу України, не встановлено особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє кримінальну справу до суду для вирішення питання про її закриття за підставою, передбаченою частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.49 ч.2 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло пятнадцять років.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що з моменту виявлення факту злочину передбаченого ст. 140 ч.3 КК України (1960 р.), вчиненого невстановленою особою сплив 15 - річний строк.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти закриття справи, мотивуючи це наявністю законних підстав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд дійшов висновку, що кримінальна справа №03/01910, порушена 16.10.1993 року за фактом вчинення невстановленою особою злочину, передбаченого ст. 140 ч.3 КК України, підлягає закриттю.

Керуючись ст.49 КК України, ст. 111 КПК України, суд, -

постановив:

Кримінальну справу №03/01910, порушену 16.10.1993 року за фактом вчинення невстановленою особою злочину, передбаченого ст. 140 ч.3 КК України (1960 р.), закрити у зв'язку із закінченням строку давності.

На постанову може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд на протязі 7 діб з дня її винесення.

Суддя

Борзнянського районного суду ОСОБА_4