Справа №549/512/15-к
Провадження № 1-кп/549/44/15
ВИРОК
Іменем України
05 листопада 2015 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чорнухи матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000205 від 06.09.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народився і проживає в АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не працює, не одружений, раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

05 вересня 2015 р. близько 23-ї години, обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку батьків в с.Городище Чорнухинського району Полтавської області, в якому він проживає, під час спільного вживання спиртних напоїв з іншими особами і потерпілим ОСОБА_6 та конфлікту з ним на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, наніс потерпілому дерев`янною палицею удар в область лівого вуха та два удари по спині, від чого той впав на підлогу.

В результаті таких дій обвинуваченого ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки перелому 6-го ребра зліва по передній підкрильцевій лінії без зміщення, лівобічній пневмоторакс, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я більш ніж 21 день, та часткової ампутації лівої вушної раковини, лінійної рани культу вушної раковини, яка переходить на ліву завушну ділянку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Такими умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав частково і суду показав, що 05 вересня 2015 року перевозив картоплю і заробив гроші, на які купив пляшку горілки. Ввечері близько 20 години він, його батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_8 та сусід ОСОБА_9 зібрались у них вдома в с.Городище Чорнухинського району Полтавської області, де вони у веранді вживали спиртні напої.

Пізніше до них прийшов потерпілий ОСОБА_6 і теж почав вживати з ними спиртні напої. Через деякий час мати пішла до своєї кімнати, а ОСОБА_6 хвилини через дві пішов до неї. Його батько вийшов за потерпілим в кімнату звідки він почув, що батько лається на ОСОБА_6 і виганяє його з будинку. Вважає, що сталося це через те, що останній чіплявся до мами та вимагав від неї надання сексуальних послуг.

Потерпілий вийшов у веранду, почав погрожувати фізичною розправою за допомогою його знайомих хлопців, в його руках в цей час він бачив ніж. Обвинувачений взяв в сусідній кімнаті дерев`яний плінтус, підбіг до ОСОБА_6 , який сидів, і наніс йому три удари палицею в область спини. Після цього потерпілий впав на підлогу під стіл і почав просити викликати швидку допомогу, що він і зробив.

При цьому пояснив, що потерпілий цим ножем йому не погрожував. В ході судового розгляду також зазначив, що не пам`ятає, чи був ніж в руках обвинуваченого під час нанесення ударів.

Обставин щодо спричинення тілесних ушкоджень не заперечував, а вину визнає частково тому, що тілесні ушкодження ним було вчинено з метою захисту його сім`ї від протиправної поведінки потерпілого, який зухвало поводився в їх будинку.

Цивільний позов визнає в частині позовних вимог про стягнення майнової шкоди, проти сум моральної шкоди заперечує.

Не зважаючи на такі показання його вина у вчинені цього злочину повністю доведена іншими дослідженими судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що ввечері близько 21 години 05 вересня 2015 року прийшов в стані алкогольного сп`яніння до будинку ОСОБА_10 в с.Городище Чорнухинського району, де разом з обвинуваченим, його батьками та ОСОБА_9 вживали спиртні напої. В цьому будинку він буває регулярно, куди приходить для вжиття спиртних напоїв.

Після того як він збирався йти додому, зайшов до кімнати матері обвинуваченого попрощатись. За ним зразу зайшов батько обвинуваченого ОСОБА_7 , - який постійно ревнує до неї, і завжди створює конфлікти ситуації, - почав кричати, щоб він пішов з хати. Як тільки він вийшов у веранду ОСОБА_4 відразу почав наносити удари палицею спочатку в область лівої руки, а потім по вуху, від чого він втратив свідомість і більше нічого не пам`ятає. До себе прийшов в лікарні, ніякого ножа в руки не брав, погроз не виказував.

Свідок ОСОБА_7 , батько обвинуваченого, суду показав, що ввечері 05 вересня 2015 р. додому прийшов його син з пляшкою горілки і попросив покликати сусіда ОСОБА_9 повечеряти. Він покликав останнього і вони, а саме він, його дружина, обвинувачений та ОСОБА_9 почали розпивати спиртні напої. Пізніше, близько 21 години, але точний час сказати не може, до них прийшов ОСОБА_6 і також став вживати з ними спиртні напої. Його дружина була з ними недовго і пішла до себе в кімнату. Майже зразу за нею пішов потерпілий і оскільки досить довго не виходив, він пішов з ним. Відкривши двері і побачивши, що ОСОБА_6 одну руку прибрав від дружини, а в інший тримав ніж, почав виганяти його з будинку. Після цього потерпілий, який спочатку намагався з ним побитися, вийшов на двір з ножем, а через хвилин п`ять знову прийшов до веранди, підійшов до столу і нагнувся до пляшки.

В цей час з сусідньої кімнати вибіг його син ОСОБА_4 і з криками «я тебе насосу» вдарив дерев`яним плінтусом ОСОБА_6 один раз по шиї, і два - по спині. Після цього потерпілий впав на підлогу під стіл, вухо у нього було роздерте, і почав просити викликати швидку, що і зробив його син. При цьому свідомість він не втрачав.

Зазначив, що особисто йому потерпілий як ножем так і фізичною розправою не погрожував, а коли сиділи за столом цим ножем різав хліб та за його допомогою закусував смаженою картоплею.

Вважає, що обвинувачений наніс потерпілому тілесні ушкодження з-за того, що останній образив його дружину мати ОСОБА_4 ..

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що ввечері 05 вересня 2015 р., на дворі ще було видно, його покликав сусід ОСОБА_7 на вечерю. В будинку останнього в с.Городище він та обвинувачений з його батьками почали вживати спиртні напої. Коли вже стемніло прийшов ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, і сам почав собі наливати горілку. Після того як мати обвинуваченого пішла до кімнати, потерпілий з ножем пішов слідом за нею. ОСОБА_7 почав його виганяти, після чого ОСОБА_6 пішов до двору, а через деякий час повернувся, при цьому ножа з ним вже не було. Підійшовши до столу став тягнутися до чарки і в цей час підбіг обинувачений і завдав декілька ударів ОСОБА_6 дерев`яною палицею. При цьому потерпілий свідомість не втрачав і просив викликати швидку допомогу, який викликав обвинувачений.

Під час спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 , який перебував з ними години півтори, фізичною розправою йому не погрожував.

Згідно з протоколом огляду в господарстві ОСОБА_7 в с.Городище Чорнухинського району Полтаської області було виявлено та вилучено дерев`яну палицю, довжиною 163 см, розміром 3х5 см з забитими в неї чотирма цвяхами (а.с.65-68).

Як вбачається з висновку експерта від 26 вересня 2015 року №148, при обстеженні ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження: тупа травма грудної клітки перелом 6-го ребра зліва по передній підкрильцевій лінії без зміщення, лівобічний пневмоторакс, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я більш ніж 21 день, та часткової ампутації лівої вушної раковини, лінійної рани культу вушної раковини, яка переходить на ліву завушну ділянку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у виді тупої травми грудної клітки перелому 6-го ребра зліва по передній підкрильцевій лінії без зміщення, лівобічний пневмоторакс могли утворились від не менш ніж однократної дії тупого предмету в бічну ділянку грудної клітини зліва, індивідуальні особливості якого не відобразились в морфологічних характеристиках тілесних ушкоджень, який діяв з достатньою для утворення зазначених тілесних ушкоджень силою.

Тілесні ушкодження у виді часткової ампутації лівої вушної раковини, лінійної рани культу вушної раковини, яка переходить на ліву завушну ділянку, могли утворитись від не менш ніж однократної дії тупого твердого видовженого предмету, який мав грань в ділянку лівої вушної раковини, яка діє з достатньою для утворення зазначених тілесних ушкоджень силою.

Тілесні ушкодження могли утворитись в строк, зазначений у постанові про призначення експертизи та на який посилається підекспертний (а.с.70-72).

Даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, доведена повністю.

При цьому суд вважає за необхідне виключити з обвинувального акта вказівку про те, що від отриманих ударів ОСОБА_6 знепритомнів, оскільки, як встановлено судом, від отриманих ударів потерпілий впав на підлогу, проте свідомість не втрачав і просив викликати швидку допомогу.

Твердження обвинуваченого про те, що він наносив тілесні ушкодження з метою захисту його та його сім`ї від неправомірних дій потерпілого суд розцінює критично, як обраний ним спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне або її пом`якшити, оскільки в ході судового слідства встановлено, що суспільного небезпечного посягання з боку потерпілого шляхом заподіяння шкоди місця не мало.

Обвинувачений умисно та усвідомлено наносив дерев`яним плінтусом удари в область лівого вуха та спини потерпілого, від чого останній отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та легкі тілесні ушкодження. При цьому в діях обвинуваченого має місце умисна форма вини, яка виражалась в тому, що він усвідомлював настання суспільно-небезпечних наслідків і передбачав, що його дії можуть спричинити тілесні ушкодження.

У зв`язку з цим і твердження захисника про те, що дії обвинуваченого були викликані суспільно-небезпечним посяганням з боку потерпілого, а тому на підставі ст.36, 37 КК України ОСОБА_4 не підлягає кримінальній відповідальності, є безпідставними.

При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше не судимий, ніде не працює, не одружений, постійно мешкає в с.Городище Чорнухинського району Полтавської області, де характеризується посередньо, на Д-обліках у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, хворий на цукровий діабет і є інсулінозалежним.

Те, що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд визнає за обставину, що пом`якшує його покарання.

Аналогічною обставиною суд визнає і віктимну поведінку самого потерпілого, який також перебував в стані алкогольного сп`яніння в будинку ОСОБА_7 і після сварки з останнім не залишив будинок на його неодноразову вимогу, а тільки вийшов з нього на незначний проміжок часу і знову повернувся, при таких обставинах своїми діями спровокувавши загострення конфлікту та обвинуваченого на злочинні дії.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного в сукупності, беручи до уваги молодий вік обвинуваченого, стан здоров`я, пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_4 у скоєному не розкаявся, суд приходить до висновку що його виправлення і перевиховання можливе без позбавлення волі, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, але звільнивши від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на підставі ст.ст. 75-76 КК України, з покладенням відповідних обов`язків, що буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь відшкодування майнової шкоди в сумі 2 653 грн. та моральної шкоди в сумі 17 347 грн., завданої злочинними діями ОСОБА_4 .

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала, якщо не доведе, що шкода завдана не з її вини.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка завдала цю шкоду за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 цього Кодексу).

Обвинуваченим зазначений позов визнано в частині коштів витрачених на лікування тілесних ушкоджень. Зважаючи на те, що внаслідок протиправних, винних дій обвинуваченого потерпілий отримав тілесні ушкодження, що відносяться по тяжкості до середніх та легких, у зв`язку з чим проходив лікування, що підтверджуються витратами, пов`язаними з лікуванням, в сумі 2 358, 84 грн. (а.с.20-23,25-30,32-34), а також завдано моральну шкоду, суд на підставі ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, виходячи з засад розумності та справедливості, з урахуванням характеру правопорушення, отриманих тілесних ушкоджень, глибини фізичних і душевних страждань потерпілому, вимушених змін у його звичайному житті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягнувши на його користь відшкодування майнової шкоди в сумі 2 358, 84 грн., та моральної шкоди в сумі 3 000 грн.

При вирішенні позовних вимог щодо відшкодування вартості автобусних квитків суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

З огляду на викладене суд не знаходить правових підстав для відшкодування вартості автобусних квитків, оскільки, як зазначив сам позивач в позовній заяві і підтвердив під час судового розгляду, кошти на ці квитки були потрачені не ним, а його батьком та бабусею, які приїжджали до нього в лікарню.

Одночасно необхідно зазначити, що особи, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової шкоди та/або моральної шкоди, мають право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Відповідно до ст. 100 КПК України приєднані до провадження речові докази дерев`яна палиця (плінтус) (а.с.69), яка зберігається в камері речових доказів Чорнухинського РВ УМВС України в Полтавській області слід знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 370 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції у визначені дні.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2 358 (дві тисячі триста п`ятдесят вісім) грн. 84 коп. відшкодування матеріальної шкоди та 3 000 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази: дерев`яну палицю (плінтус), яка знаходяться в камері зберігання речових доказів Чорнухинського РВ УМВС України в Полтавській області - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя