Ухвала

іменем україни

23 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурораОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

переглянула в судовому засіданні вирок Горохівського районного суду Волинської області від 06 квітня 2015 року й ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 12 червня 2015 року за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7

Зазначеним вироком, залишеним без зміни апеляційним судом,

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Зелене Горохівського району Волинської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 у рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він 10 червня 2014 року о 17.30 год. у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем «Пежо» моделі «Експерт», державний номерний знак НОМЕР_1, у с. Зелене Горохівського району, рухаючись дорогою Т-0302 сполученням Горохів - Берестечко, не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, та виявивши автомобіль, який частково виїхав на його смугу руху, під час об'їзду вибоїн на асфальтному покритті не зміг вчасно зупинитися і безпечно здійснити роз'їзд, внаслідок чого не впорався з керуванням та виїхав за межі проїжджої частини, де зіткнувся з придорожнім деревом, чим грубо порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Пежо Експерт», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у лікарні.

Інший пасажир зазначеного автомобіля ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить змінити судові рішення та застосувати до нього положення ст. 75 КК або пом'якшити призначене йому покарання. Стверджує, що суд не врахував наявних у матеріалах кримінального провадження даних про його особу й обставин, що пом'якшують покарання, у зв'язку з чим безпідставно дійшов висновку про неможливість застосування до призначеного йому покарання положень ст. 75 КК.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 порушує питання про зміну судових рішень і про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що суд при призначенні основного покарання належним чином не врахував даних про особу засудженого та її думку щодо міри покарання.

На касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 від потерпілої ОСОБА_10 надійшли заперечення, в яких вона просить скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив скарги засудженого й потерпілої залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, засуджений і потерпіла у касаційних скаргах не оскаржують.

Відповідно до статей 50, 65 КК при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні покарання ОСОБА_6 зазначені вимоги закону України про кримінальну відповідальність судом дотримано.

Зокрема, враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину (згідно зі ст. 12 КК належить до тяжких злочинів), обставини його вчинення, наслідки скоєного, дані про особу засудженого (позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні двох неповнолітніх дітей), обставини, які пом'якшують (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини) та обтяжують (вчинив злочин у стані алкогольного сп'яніння) покарання.

Апеляційний суд, переглянувши цю кримінальну справу в апеляційному порядку, виніс мотивовану ухвалу, якою обґрунтовано визнав вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а призначене покарання таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК. При цьому навів в ухвалі переконливі доводи про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, врахувавши те, що засуджений вчинив тяжкий злочин у стані алкогольного сп'яніння, внаслідок якого тілесні ушкодження заподіяно двом особам, завдані збитки не відшкодовано.

За таких обставин підстав для застосування ст. 75 КК чи пом'якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає, воно відповідає вимогам ст. 65 КК та є достатнім й необхідним для виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування судових рішень, не встановлено.

Керуючись статтями 433-436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Горохівського районного суду Волинської області від 06 квітня 2015 року й ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 12 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ______________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2