справа № 208/4095/14-к
№ провадження 1-кс/208/723/14
УХВАЛА

03 червня 2014 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора: ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Заводського РВ Дніпродзержинського МУ лейтенанта міліції: ОСОБА_4 ,
підозрюваного: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, не маючого освіти, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.03.2004р. Заводським РС М. Дніпродзержинська за ст.190 ч.2, 185 ч.2, ст.185 ч.3, 70 ч.1 КК України, вид покарання: позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік, звільнено із залу суду;
- 23.03.2004р. Заводським РС М. Дніпродзержинська за ст.190 ч.2, 185 ч.2, ст.185 ч.3, 70 ч.1 КК України, вид покарання: позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України від частково приєднати відбути строк 1 місяць за вироком від 23.03.2004, до відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі, зарахувати з 25.08.2003-23.03.2004, вирок набув законної сили 30.06.2005; звільнення 28.04.2006, вид: умовно-дострокове звільнення, невідбутий строк 11 місяці 2 дня;
- 21.10.2009р. Заводським РС М. Дніпродзержинська за ст.186 ч.2, 69, 296 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.2 КК України, вид покарання: позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України від частково приєднати відбути строк 6 місяців за вироком від 15.06.2005, до відбування 3 роки 6 місяців позбавлення волі, вирок набув законної сили 06.11.2009; звільнення 21.01.2010, відбування строку покарання;
- 29.04.2011р. Заводським РС М. Дніпродзержинська за ст.185 ч.2, 190 ч.2, 70 КК України, вид покарання: позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі вироку Дніпропетровського апеляційного суду від 17.05.2012 року вирок від 29.04.2011 відмінено та направлено на новий судовий розгляд; 12.09.2012 Заводським РС м. Дніпродзержинська за ст.185 ч.2, 190 ч.2, 70 КК України, вид покарання: позбавлення волі на строк 2 роки, затверджено 27.09.2012; звільнено 28.09.2014, відбуття строку покарання,
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
Слідчий СВ Заводського РВ Дніпродзержинського МУ лейтенант міліції звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України. У разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також скоїти інше кримінальне правопорушення, раніше судимий за аналогічні злочини, має непогашену судимість. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків і виконання процесуальних рішень.
В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання, посилався на обставини, викладені в ньому, просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні прокурор Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області підтримав клопотання та просив суд його задовольнити, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, свою вину у скоєнні злочину визнав, просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, у зв`язку з тим, що він вину свою визнає.
Адвокат підозрюваного підтримав вимоги свого підзахисного та також просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.
Суд, вислухавши сторони, вивчивши надані суду клопотання з доданими до нього додатками, матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 28.02.2014 року о 16:40 годині до чергової частини Заводського РВ з заявою звернувся гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та повідомив, що за місцем мешкання, знайомий на ім`я ОСОБА_8 викрав ноутбук. По прибуттю СОГ Заводського РВ на місце з заявою звернувся гр. ОСОБА_7 , в якій просить ОВС розглянути його справу та прийняти заходи до ОСОБА_9 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , котрий відкрито викрав його ноутбук «Lenovo G-585», SCB 21004402. У своєму поясненні гр. ОСОБА_7 пояснив, що 28.02.2014 року близько 13:00 години біля 1МЛ м. Дніпродзержинська він зустрівся з ОСОБА_10 . Після цього вони пішли на адресу потерпілого де вживали спиртні напої. Під час вживання спиртного ОСОБА_11 вийшов до кімнати, та як почув гр. ОСОБА_7 , останній щось шукав. Зайшовши до кімнати гр. ОСОБА_12 побачив, що ОСОБА_11 вже одягнутий, тримає його ноутбук і сказав, що йому треба йти. Гр. ОСОБА_7 намагався зупинити ОСОБА_9 та схопив його за куртку, але той вирвався та вийшов з квартири. 01 травня 2014 року про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, із правовою кваліфікацією ч.2 ст.186 КК України, було повідомлено.
Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Беручи до уваги, що при розгляді клопотання слідчий та прокурор не довів обставини про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні про те, що підозрювана буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, буде перешкоджати кримінальному провадженню, яким саме чином, суд вважає що до підозрюваної ОСОБА_5 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Доказів того, що підозрюваний ОСОБА_5 не виконує покладені на нього обов`язки ні слідчим, ні прокурором суду не надано.
Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як передбачено ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1ст.194 КПК України.
Беручи до уваги, що при розгляді клопотання прокурор не довів обставини про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні про те, що підозрюваний ОСОБА_5 буде перешкоджати кримінальному провадженню, яким саме чином, суд вважає що до підозрюваний ОСОБА_5 може бути застосовано менш суворий запобіжний захід, який є достатнім для запобігання вищевказаних ризикам, підозрюваній слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Врахувавши обставини наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваної; міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в неї родини й утриманців; наявність у підозрюваної постійного місця роботи; репутацію підозрюваної; майновий стан підозрюваної; відсутність судимостей у підозрюваної; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, суд прийшов висновку про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у у забороні підозрюваній залишати житло цілодобово, або у певний період доби.
Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176 178, 181, 182, 183, 193-194, 196-197, 369-372, 395 КПК України, суд
Застосувати до підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, не маючого освіти, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонити залишати житло цілодобово, крім випадків виклику до органів досудового розслідування, слідчого, прокурора, суду.
Працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`являтися в його житло, вимагати за необхідністю надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1

Копію цієї ухвали мені вручено «_____» червня 2014 року о ____ год.______ хв.
Одночасно роз`яснено порядок її оскарження ___________________ ОСОБА_5

Суддя ОСОБА_1