Категорія:ч.ч.2, 3 ст.185 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гірка Полонка Луцького району Волинської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, має малолітню дитину, непрацюючий, раніше судимий:

1)вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2004 року за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі, і на підставі ст.75 КК України надано іспитовий строк 2 роки;

2)вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2004 року за ст.185 ч.3, ст. 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

3)вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2004 року за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

4) вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2008 року за ст.ст.187 ч.1, 185 ч.1, 186 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2, 70, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 30 вересня 2013 року за відбуттям строку покарання;

5) вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2014 року за ст.ст.289 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.1, 70 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України надано іспитовий строк 3 роки;

6) вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2015 року за ч.2 ст.15, ст.185 ч.3, 185 ч.3, 70, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;

7) вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 серпня 2015 року за ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України на 5 років 9 місяців позбавлення волі, -

засуджений за ч.2 ст.185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом часткового складання призначених покарань до відбуття ОСОБА_7 визначено 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком і покарання за вироком Ківерцівського районного суду від 05.08.2015 р. остаточно визначено до відбуття 6 (шість) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту його затримання, а саме з 17 липня 2015 року.

В строк відбуття покарання зараховано термін перебування ОСОБА_7 під вартою, визначений вироком Ківерцівського районного суду Волинської області з 19 березня 2015 року по 05 серпня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_10 завдану матеріальну шкоду в сумі 4755 гривень.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_7 повторно, 27.09.2014 року близько 23.00 год., знаходячись в с.Несвіч Луцького району Волинської області, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав з паливного баку вантажного автомобіля марки «ДАФ» р.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився навпроти домогосподарства №75 по вул.Центральній, дизельне пальне у кількості 120 літрів, спричинивши ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 1902 грн. (з розрахунку вартості 1 л 15,85 грн.).

Він же, повторно, 28.09.2014 року близько 02.00 год., знаходячись в с.Оздів Луцького району Волинської області, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу таємно викрав з паливного баку вантажного автомобіля марки «ДАФ» р.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився навпроти домогосподарства АДРЕСА_2 , дизельне пальне у кількості 300 літрів, спричинивши ФОП ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 4755 грн. (з розрахунку вартості 1 л 15,85 грн.).

Він же повторно, 04.11.2014 року близько 23.00 год., знаходячись в с.Несвіч Луцького району Волинської області, за попередньою змовою з особою, справа відносно якого виділена в окреме провадження, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу таємно викрали з вантажного автомобіля марки «ДАФ» р.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився навпроти домогосподарства №75 по вул.Центральній, дві акумуляторні батареї потужністю 225 Ампер, спричинивши ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 6000 грн. (з розрахунку вартості 1 акумулятора 3000 грн.).

Він же повторно, 09.02.2015 року близько 23.00 год., знаходячись в с.Городище-1 Луцького району Волинської області, за попередньою змовою з особою, справа відносно якого виділена в окреме провадження, з корисливих мотивів шляхом розбиття віконного скла проникли у приміщення майстерні, що по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали електричну дрель вартістю 200 грн., 4 абразивні диски для заточення інструментів вартістю по 100 грн. кожен, 4 дискові пили до обрізного станка вартістю по 100 грн. кожен, електричний ручний фрезер вартістю 100 грн., електричний лобзик вартістю 100 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 1200 грн.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок суду в частині призначеного покарання надто суворим. Посилається на те, що судом не враховано, що ОСОБА_7 вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчинених злочинах, активно сприяв розкриттю злочину, тяжких наслідків не наступило. Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які подану апеляційну скаргу підтримали, міркування прокурора, який проти апеляційної скарги заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень та їх кваліфікація за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України учасниками судового провадження не оспорюються.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про призначення надто суворого покарання ОСОБА_7 є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції урахував характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про його особу, а саме те, що він має постійне місце проживання, за яким скарг на нього не надходило, має на утримані малолітню дитину. Крім того, враховано пом`якшуючі покарання обставини обвинуваченого: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність у справі обтяжуючих покарання обставин.

Однак ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, завдану шкоду потерпілим не відшкодував, вчинив злочини через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Врахувавши усі обставини по кримінальному провадженню, в тому числі й ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , суд, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції статтей, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Доводи захисника, які наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2015 року щодо ОСОБА_13 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:
Судді: