В И Р О К
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2015 р. Справа153/1286/15-к Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження №153/1286/15 (внесене в ЄРДР за №0000255 від 15 червня 2015 року) про обвинувачення
ОСОБА_3 ,

який народився у 1965 році у жовтні місяці 17 числа, уродженця села Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області, який проживає по АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, освіта середня спеціальна, громадянина України, раніше не судимого,

у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 13 червня 2015 року близько 17 години знаходячись на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , вступив в словесну суперечку зі своєю дружиною ОСОБА_6 . При цьому, на ґрунті особистих неприязних відносин, що у нього склалися із ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на погрозу вбивством останній. З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 взяв до рук ножа та приклавши його до шиї ОСОБА_6 , почав словесно погрожувати вбивством останній. Після цього, ОСОБА_5 взяв до рук дошку та з метою доведення свого наміру до кінця та переконання ОСОБА_6 у серйозності своїх намірів, щодо їх вбивства, почав замахуватись даною дошкою для нанесення удару ОСОБА_6 .. Внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_5 , у ОСОБА_6 були реальні підстави побоюватись здійснення погрози вбивством з його боку.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Не зупиняючись на вчиненому, 13 червня 2015 року близько 17 години 30 хвилин у ОСОБА_5 , який знаходився на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , під час словесної суперечку зі своєю дружиною ОСОБА_6 , на ґрунті особистої неприязні, виник умисел спрямований на заподіяння останній тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в обличчя.

В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді поверхневих ранок в ділянці нижньої губи, по центру та на верхній губі, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 67 від 16 червня 2015 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в пред`явленому йому обвинуваченні по ч.1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України.

ОСОБА_5 у скоєному розкаюється. Просить суд суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого у межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України доведена повністю, його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є кримінальними правопорушеннями невеликої тяжкості; особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності. На період часу, що відноситься до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, перебував і перебуває на даний час в стані, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає: щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень; визнання ними вини.

Суд з урахуванням всіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, наявності обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу та за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України покарання у виді обмеження волі, однак, враховуючи, що ОСОБА_5 може бути виправлений та перевихований без ізоляції його від суспільства, тому суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити покарання за кожен злочин окремо та на підставі ч.3 ст.72 КК України основне покарання у вигляді штрафу із обмеженням волі виконувати самостійно.

Речові докази відсутні.

Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374, 475 КПК України, ст.165 КВК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ст.125 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.129 ч.1 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ст.129 ч.1 КК України у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити остаточну міру покарання ОСОБА_5 виді 1 (одного) рік обмеження волі та штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, який за правилами ст. 72 ч.3 КК України, складанню не підлягає і виконується самостійно.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі встановивши йому іспитовий строк терміном один рік.

Відповідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, а саме:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку суду, а саме: з 14 серпня 2015 року.

Згідно ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1