Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 1-6/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2011 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого cудді - Мельника І.І.

секретаря - Матейко О.С.

прокурора - Лизака Р.В.

адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Галичі справу

про обвинувачення: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 міської ради Івано-Франківської області, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, невійськовозобовязаного, тимчасово непрацюючого, несудимого, громадянина України,

за ст. ст. 365 ч.3, 190 ч.4, 364 ч.2, 357 ч.2, 366 ч.2 КК України.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7 міської ради Івано-Франківської області, українця, ІНФОРМАЦІЯ_8, одруженого, невійськовозобовязаного, працюючого спеціалістом-землевпорядником Поляницької сільської ради, несудимого, громадянина України,

за ст. ст. 365 ч.3, 366 ч.2 КК України.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженки і жительки м. Яремча, вул. Мазепи, 15, українки, ІНФОРМАЦІЯ_8, одруженої, тимчасово непрацюючої, несудимої, громадянки України,

за ст. ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженки і жительки с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, українки, ІНФОРМАЦІЯ_8, неодруженої, працюючої головним бухгалтером Поляницької сільської ради, несудимої, громадянки України

за ст.ст. 190 ч.4, 362 ч.2, 366 ч.2 КК України.

ОСОБА_7, 11 листопада, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженки і жительки м. Яремча, вул. Свободи, 214/25 Івано-Франківської області, українки, ІНФОРМАЦІЯ_8, вдови, працюючої начальником відділення державного казначейства в м. Яремча, несудимої, громадянки України,

за ст.ст. 190 ч.4, 364 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3, будучи службовою особою, вчинив перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, що завдало державним інтересам істотної шкоди, а також вчинив службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складання і видачу завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки, заволодів шляхом шахрайства гербовою печаткою та штампом з корисливих мотивів, що спричинило порушення роботи установи.

ОСОБА_4 будучи службовою особою, вчинив перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, що завдало державним інтересам істотної шкоди.

Крім того, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, будучи службовими особами, вчинили службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що спричинило діями ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Поляницькій сільській раді істотну шкоду у вигляді підриву її авторитету, як ограну місцевого самоврядування, а діями ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відповідно підірвано авторитет Яремчанського міського управління земельних ресурсів та Яремчанського відділення державного казначейства і відповідно також цим спричинено їм істотну шкоду.

Злочини вчинено при слідуючих обставинах:

ОСОБА_3, будучи з квітня 1999 року обраним сільським головою села Поляниця, що на території Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, протягом 2002-2003 років в силу неналежного виконання своїх функціональних обовязків, в порушення вимог п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 20, 118, 123, 149, 151, 186, 188, 189 Земельного кодексу України, ст. 42 Лісового кодексу України, достовірно знаючи про те, що землі Поляницької сільської ради загальною площею 46.142 га, які рішеннями виконкому Поляницької сільської ради № 4 від 14.02.2002 року, № 32 від 12.09.2002 року, № 36 від 10.10.2002 року, № 40 від 15.11.2002 року, № 6 від 13.02.2003 року та № 27 від 10.07.2003 року були вилучені з користування Поляницького лісництва Ворохтянського держлісгоспу за згодою останнього і у встановленому законом порядку не були відведені в межі села Поляниця, без зміни цільового призначення цих земель допустив те, що заяви громадян про виділення їм земельних ділянок для будівництва житлових будинків виносились на розгляд виконкому Поляницької сільської ради і відповідними рішеннями цього виконкому були надані цим громадянам для індивідуального житлового будівництва. В подальшому, в порушення вимог земельного законодавства, виділені земельні ділянки передавались громадянам у приватну власність.

Передувало цьому те, що впродовж 2001 2003 років ОСОБА_3 склав та видав завідомо неправдиві документи листи до Ворхтянського держлісгоспу за № 25 від 26.11.2001 року, № 28 від 27.05.2002 року, № 28 від 27.08.2002 року, № 132 від 19.09.2002 року , № 171 від 07.10.2002 року, № 25 від 15.03.2003 року, № 24 від 26.05.2003 року, № 32 від 26.06.2003 року, в яких від імені виконкому Поляницької сільської ради звертався з проханням вилучення та передачі сільській раді в землі запасу земельні ділянки державного лісового фонду Поляницького лісництва Ворохтянського ДЛГ, тоді як фактично дані питання із членами виконкому не погоджувались і сесія чи виконком сільської ради таких повноважень ОСОБА_3 не надавали. Вказані листи він підписав особисто та завірив їх печаткою сільської ради. Спільно з ОСОБА_4 вони склали та видали неправдиві рішення виконкому Поляницької сільської ради за № 4 від 14.02.2002 року, № 32 від 12.09.2002 року, № 36 від від 10.10.2002 року, № 40 від 15.11.2002 року, № 6 від 13.02 2003 року, № 27 від 10.07.2003 року про вилучення земельних ділянок Поляницького лісництва Ворохтянського ДЛГ ніби-то в землі запасу сільської ради, зміни цільового призначення і переведення з лісового фонду в землі житлової та громадської забудови, тоді як фактично такі рішення членами виконкому у встановленому порядку не приймалися. Вказані рішення ОСОБА_3 особисто підписав та завірив їх печатко сільської ради.

Після цього, протягом 2003 року ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 було складено та видано завірені печаткою додатки до рішень виконкому, в які внесено завідомо неправдиві відомості стосовно надання у приватну власність земельних ділянок 104 громадянам.

При цьому, з самого початку було порушено порядок та процедуру вилучення земель з лісового фонду, зокрема, без виготовлення проекту відведення земель та винесення меж села в натурі, без попереднього погодження вилучення земель з лісового фонду та зміни їх цільового призначення. з обласним управлінням лісового господарства та екологічними службами області, без проведення розрахунку та порядку відшкодування втрат лісокористувачу за вилучені землі і сплати втрат лісового господарства.

При проведенні тендеру на будівництво загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів в с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_3, будучи сільським головою та головою тендерного комітету, в силу своїх функціональних обовязків, порушючи вимоги Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» від 22.02.2000 року із відповідними змінами, допустив проведення тендеру по підряду будівництва загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів в селі Поляниця, не опублікувавши оголошення про його проведення у «Віснику державних закупівель».

На виконання постанови прокуратури Івано-Франківської області про відсторонення від обовязків сільського голови та голови Поляницької сільської ради, 24 вересня 2004 року ОСОБА_3 склав свої повноваження, поклавши виконання обовязків сільського голови на секретаря сільської ради ОСОБА_9, якій передав гербову печатку та кутовий штамп сільської ради. 21 січня 2005 року, діючи в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, з метою створення видимості законності своїх попередніх дій по організації та проведенні тендеру, фіктивності оформлення тендерної документації по визначенню переможця тендеру на виконання робіт по будівництву школи в с. Поляниця, незаконно вилучив у секретаря Тимофій Н.І. особливо важливі в діяльності сільської ради предмети гербову печатку та кутовий штамп Поляницької сільської ради. Використовуючи їх, ОСОБА_3 вчинив службове підроблення офіційних документів розпоряджень сільського голови, звіту про результати здійснення процедури відкритих торгів, платіжного доручення на перерахування коштів приватній структурі, в результаті чого 02 лютого 2005 року було на той час незаконно перераховано 505000 грн. бюджетних коштів сільської ради на рахунок УПП «Сантехбудмеханізація» м. Чернівці.

Внаслідок вищевказаних неправомірних дій ОСОБА_3 Поляницькій сільській раді заподіяно істотну шкоду у вигляді підриву її авторитету, як органу місцевого самоврядування.

ОСОБА_4, працюючи на посаді спеціаліста 1-ї категорії Яремчанського міського відділу земельних ресурсів, будучи службовою особою та закріпленим за Поляницькою сільською радою і відповідальним за ходом приватизації землі на ввіреній йому території, явно вийшов за межі наданих йому прав та повноважень і протягом 2002 2003 років спільно із ОСОБА_3 склав та видав незаконні рішення про вилучення 46.142 га державних земельних угідь Поляницького лісництва Ворохтянського держлісгоспу.

В подальшому, діючи умисно, спільно із ОСОБА_3, ОСОБА_4 явно вийшов за межі наданих йому законом прав та повноважень, та всупереч вимог ст. ст. 20, 118, 123, 149, 151, 156, 207 та п. 12 перехідних Положень Земельного кодексу України, ст. 42 Лісового кодексу України, генеральному плану забудови с. Поляниця, ст.ст. 3, 19 Закону України «Про планування та забудову територій» склали та видали завідомо неправдиві рішення виконкому Поляницької сільської ради № 4 від 14.02.2002 року, № 32 від 12.09.2002 року, № 36 від 10.10.2002 року, № 40 від 15.11.2002 року, № 6 від 13.02.2003 року та № 27 від 10.07.2003 року про вилучення з користування Поляницького лісництва Ворохтянського держлісгоспу земельних ділянок загальною площею 40.69 га, віднесення їх ніби-то в землі запасу сільської ради, зміни цільового призначення і переведення з лісового фонду в землі житлової та громадської забудови тоді, як фактично такі рішення членами виконкому у встановленому порядку не приймалися.

Після цього, протягом 2003 року ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_3 було складено та видано завірені печаткою додатки до рішень виконкому, в які внесено завідомо неправдиві відомості стосовно надання для індивідуального житлового будівництва, а відтак і у приватну власність земельних ділянок 104 громадянам, жителям як Івано-Франківської області, так і інших регіонів України.

Неправомірними діями ОСОБА_4 Поляницькій сільській раді заподіяно істотну шкоду у вигляді підриву її авторитету, як органу місцевого самоврядування.

ОСОБА_5, працюючи з 26 листопада 2001 року на посаді начальника Яремчанського міського відділу земельних ресурсів, будучи службовою особою, в період 2002 2004 років внаслідок неналежного виконання своїх посадових обовязків, не переконавшись в тому, що землі Поляницької сільської ради загальною площею 46.142 га, які відповідно рішеннями виконкому Поляницької сільської ради № 4 від 14.02.2002 року, № 32 від 12.09.2002 року, № 36 від 10.10.2002 року , № 40 від 15.11.2002 року, № 6 від 13.02.2003 року, № 27 від 10.07.2003 року були вилучені з користування Поляницького лісництва Ворохтянського держлісгоспу за його згодою і у встановленому законом порядку не були відведені в межі села Поляниця, погоджувала матеріали технічної документації, видавала та реєструвала державні акти на право приватної власності громадян на ці землі, а також аналогічно склала та видала громадянам висновки про погодження та передачу їм в приватну власність для будівництва індивідуальних житлових будинків земельні ділянки загальною площею 0.75 га., чим Яремчанському міському управлінню земельних ресурсів заподіяно істотну шкоду у вигляді підриву його авторитету.

ОСОБА_6, працюючи на посаді спеціаліста І категорії Поляницької сільської ради з одночасним виконанням обовязків головного бухгалтера цієї ради, та будучи відповідно до положень посадової інструкції службовою особою та секретарем тендерного комітету по організації та проведенню торгів на закупівлю товарів, робіт та послуг, внаслідок неналежного відношення до своїх посадових обовязків допустила проведення тендеру по підряду будівництва загальноосвітньої школи 1-111 ступенів в с.Поляниця Яремчанської міської ради без опублікування про його проведення у «Віснику державних закупівель», внаслідок чого, Поляницькій сільській раді заподіяно істотну шкоду у вигляді підриву її авторитету, як органу місцевого самоврядування.

ОСОБА_7, працюючи на посаді начальника відділення державного казначейства в м.Яремча Івано-Франківської області, та відповідно до своїх посадових обовязків будучи службовою особою, в силу їх неналежного виконання не переконалась в законності проведення 21.07.2004 року засідання сільського тендерного комітету по організації та проведенню тендеру по підряду будівництва загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів в с. Поляниця Яремчанської сільської ради, внаслідок чого, згідно платіжного доручення №54 від 02.02.2005 року гроші в сумі 505000 грн. із рахунку Поляницької сільської ради були перераховані на рахунок УПП «Сантехбудмеханізація». Цими її діями заподіяно відділенню державного казначейства в м. Яремча істотну шкоду у вигляді підриву його авторитету .

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 своєї винності в предявлених йому обвинуваченнях не визнав повністю і суду пояснив, що на той час він працював сільським головою в с. Поляниця з часу створення там сільської ради. Відповідно до своїх посадових обовязків він одночасно був головою виконкому цієї рад. В звязку з побудовою на території сільради туристичного комплексу «Буковель» багато людей як жителів села так і інших громадян, які на території села не проживали, стали звертатись в сільську раду із заявами про виділення їм земельних ділянок для будівництва там індивідуальних житлових будинків. Таких заяв було багато. Для більш оперативного вирішення цих питань, як і в 1998 році так і на першій сесії нового скликання у квітні 2002 році депутатами сільської ради було прийнято рішення про делегування виконкому повноважень в галузі регулювання земельних відносин, тобто сесія делегувала виконкому питання вилучення та надання земельних ділянок. Про прийняття такого рішення голосували всі депутати. На сесії був присутній голова м. Яремча ОСОБА_10, який не заперечив щодо прийняття такого рішення, оскільки на той час і Яремчанська міська рада та ще ряд сільських рад даного регіону були прийняли аналогічні рішення. Тобто, обвинувачення його в тому, що саме він домагався будь-яким способом прийняття такого рішення є безпідставним і не підтверджено жодними доказами.

Протягом 2002-2003 років в Поляницьку сільську раду із заявами про виділення земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво стали звертатись як жителі села Поляниця, так і іногородні громадяни. Ці заяви реєструвались в сільській раді і згідно його розпорядження передавались на вивчення землевпоряднику ОСОБА_4, який вже займався їх підготовкою до внесення на розгляд на виконкому. Для всіх бажаючих земель не вистачало, через що, він від імені виконкому кілька разів звертався до Ворохтянського держлісгоспу з листами про надання його керівником згоди на вилучення в лісгоспу певної кількості земель. Отримавши листи за підписом директора Ворохтянського держлісгоспу про згоду на вилучення цих земель, він вносив ці питання на засідання виконкому, де приймались відповідні рішення про вилучення земель, переведення їх в фонд земель сільської ради і після цього на засіданнях виконкому відповідно до поданих заяв громадян, черговості їх поступлення, виділялись земельні ділянки. Про те, що ці землі не були відведені в межі земель села він знав, але не придавав цьому великого значення, оскільки вони із землевпорядником ОСОБА_4 знали їх розташування і тому вирішували заяви людей. Розмежування земель Поляницької сільської ради від земель Ворохтянського Держлісгоспу та виготовлення відповідних документів на це, мали намір провести пізніше, при поступленні додаткових коштів в сільську раду.

Рішення виконкому завжди приймались більшістю голосів, при наявності кворуму. Всього в Поляницького лісництва Ворохтянського держлісгоспу таким чином було вилучено 46.142 га. землі. З листами, які направлялись в лісгосп і з отриманими на них відповідями, знайомились всі члени виконкому. Визначенням меж всіх ділянок, які надавались громадянам, займались працівники землевпорядної організації. Також, на засіданнях виконкому приймались рішення про передачу земельних ділянок фізичним особам в приватну власність.

Щодо проведення тендеру на будівництво школи, то все було зроблено правильно. Було дано оголошення в газеті, в його участі прийняло три організації, від яких в сільську раду поступило три листи з відповідними документами. Всі представники цих фірм, які виявили бажання ознайомитись з проектом школи, приходили до них і мали можливість це зробити. Тендерний комітет під час свого засідання визначив переможця, про що було складено відповідний протокол і він був підписаний всіма членами цього комітету. До початку виконання робіт, будівельній організації були перераховані 500 тис. грн. на виконання робіт по перших трьох пунктах договору. Це були гроші сільської ради з продажу земель.

Розпорядження про покладення обовязків голови виконкому на секретаря Тимофій О.І. він не видавав. Вона його виготовила сама після того, як у вересні 2004 року його відповідно до санкції прокурора було відсторонено від обовязків сільського голови на час досудового і судового слідства. Вважаючи своє відсторонення від займаної виборної посади незаконним, він в січні 2005 року забрав в секретаря печатку, пояснивши їй, що він легітимний голова і продовжив працювати.

З усіма підсудними по справі в нього склалися чисто робочі стосунки, з жодним із них він ніколи ні про що не домовлявся, ніякого розподілу ролей не проводив та злочинної групи не створював.

Цивільного позову не визнає повністю, оскільки ніякої матеріальної шкоди держлісгоспу та Поляницькій сільській раді його діями чи бездіяльністю заподіяно не було. Громадяни, які отримали під індивідуальне житлове будівництво земельні ділянки, після виготовлення технічної документації, повністю відшкодовують держлісгоспу лісовтрати. На цих землях по даний час як росли дерева так вони і ростуть тепер Вважає , що ніяких злочинів він не вчинив , тому просив суд його виправдати .

Підсудний ОСОБА_4 свою вину не визнав зовсім і пояснив , що в ніяку злочинну змову із ОСОБА_3 на іншими підсудними по справі про створення злочинної групи він ніколи не вступав і ніколи не виготовляв жодного неправдивого документа . З всіма підсудними в нього нормальні виробничі стосунки . Згідно своїх службових обовязків відповідно до отриманих від сільського голови заяв він готував відповідні документи та проекти рішень виконкому про надання заявникам земельних ділянок в приватну власність . Землі надавались як жителям села так і не жителям . Після того як проекти його рішень були прийняті на виконкомі , їх потім за вказівкою сільського голови друкувала секретар сільської ради . На всіх цих ділянках всі дерева ростуть , ніхто із людей їх не вирубує . Вважає що ніяких злочинів він не вчиняв , тому просив його виправдати .

Підсудна ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованих їй досудовим слідством злочинах не визнала зовсім і пояснила , що всі рішення виконкому Поляницької сільської ради про вилучення земель в Ворохтянського лісгоспу , зміни їх цільового призначення , надання їх громадянам прийняті без її участі та без її відому . Землі села в натурі не відведені тому , що не проплачено за ці роботи гроші . Вона погоджувала технічні документації на виготовлення державних актів на право приватної власності на земельні ділянки після підпису архітектора міста і вважала , що робила це правильно . Як із ОСОБА_3 так із іншими підсудними у неї ніякої домовленості не було . Ніякої злочинної групи вони не створювали і ніколи ні про що не домовлялись На всіх цих землях, які виконкомом Поляницької сільської ради вилучено в лісгоспу і передано в приватну власність людям , як росли дерева так і ростуть . Ніякої шкоди лісгоспу не заподіяно . Просила її виправдати .

Підсудна ОСОБА_6І свою вину в предявленому їй досудовим слідством обвинуваченні не визнала зовсім і пояснила , що з 1998 року вона працює на посаді головного бухгалтера Поляницької сільської ради. Згідно рішення сесії сільської ради гроші від продажу земель мали витрачатись на будівництво школи і дороги в селі .Про відсторонення ОСОБА_3 від посади голови вона нічого не знала , бо завжди бачила його на роботі . При проведенні тендеру на будівництво сільської школи вона була секретарем , а ОСОБА_3 головою тендерного комітету .На засіданні вони розглянули документи трьох організацій, але жодного представника від них там тоді не було . На засіданні комітету вони визначили, що переможцем є організація УПП «Сантехбудмеханізація» з міста Чернівців , оскільки вони запропонували найнижчі ціни . Про це нею було складено протокол і всі учасники його підписали . На прохання ОСОБА_3 в січні місяці 2005 року вона передала йому чистий бланк із взірцями підписів розпорядників коштів сільської ради , який перед тим підписала та завірила печаткою сільської ради . Потім за розпорядженням ОСОБА_3 вона оформила всі документи на перерахування коштів УПП « Сантехбудмеханізація » , які вони подали в казначейство в м. Яремча. Про перерахування цих грошей ні з ким із підсудних вона не домовлялася. Ніякої злочинної групи на чолі із ОСОБА_3 вони ніколи не створювали. Просила її виправдати .

Підсудна ОСОБА_7 свою вину не визнала зовсім і пояснила , що вона працює на посаді начальника відділення державного казначейства в м . Яремча з лютого місяця 1996 року, з часу створення цього відділення . З січня 2004 року всі рахунки Поляницької сільської ради повністю обслуговуються очолюваним нею відділенням казначейства . В січні місяці 2005 року в казначейство було представлено із Поляницької сільської ради платіжне доручення разом із іншими необхідними документами про перерахування коштів на будівництво школи . Однак ця операція тоді не була проведена , оскільки ними не було представлено затвердженого бюджету села і тільки за третім разом було проведено цю операцію . Протягом 2004 року ОСОБА_3 в казначейство в м.Яремча не заходив , вона його не знала і не мала з ним ніяких відносин . Дійсно в неї був лист про відсторонення ОСОБА_3 від виконання обовязків сільського голови , однак постанови слідчого там не було і її вона ніколи не бачила . З приводу цього вона радилась із своїми працівниками, консультувалась по телефону в обласному управлінні державного казначейства Тому, тільки наступного дня ними було проведено цю операцію , перераховано 505 тис. грн. УПП «Сантехбудмеханізація». Ніякої домовленості в неї ні з ким із підсудних по справі ніколи не було . В ніякій злочинній організації на чолі із ОСОБА_3 або з будь - ким іншим, вона не перебувала ніколи . Вона всіх їх знає і в них чисто виробничі стосунки.

Вважає, що жодного злочину вона не вчиняла, просила її виправдати .

Незважаючи на те, що всі підсудні по справі своєї вини не визнали, їх винність повністю доведена показаннями свідків, протоколами слідчих дій та іншими матеріалами, зібраними по справі .

Про те, що протягом 2002-2003 років рішеннями виконкому Поляницької сільської ради вилучено із користування Ворохтянського держлісгоспу 46.142 га. земель лісового фонду , що ці землі в послідуючому були переведені до земель запасу сільської ради і переведені із категорії лісових до нелісових для будівництва житлової та громадської забудови свідчать рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради №№ 4 від 14.02.2002 року, 32 від 12.09.2002 року , 36 від 10.10.2002 року ,40 від 15.11.2002 року, 6 від 13.02.2003 року , 27 від 10.07.2003 року . ( дані рішення знаходяться в папках протоколів засідань виконкому Поляницької сільської ради за 2002,2003 роки ) та акти ревізій даної сільської ради ( а.с.12-24 ) том.2 .

Із клопотань сільського голови с. Поляниця ОСОБА_3 адресованих директору Ворохтянського держлісгоспу видно, що ОСОБА_3 неодноразово звертався до нього, як директора лісгоспу, з проханням дати свою згоду на вилучення з користування лісгоспу земель, що особи які очолювали на той час це господарство такі згоди давали ( том 2 а.с.77-101 , 115-116 , том 3 а.с.52-73 ) .

Про те, що вилучені виконкомом Поляницької сільської ради землі згідно вищевказаних рішень не були у встановленому законом порядку відведені в натурі , тобто їх межі не були визначені , свідчать копія рішення обласної ради від 07.11.1997 року « Про утворення Поляницької сільської ради (том 8 а.с.107 ), копія рішення обласної ради від 27.08.2002 року « Про встановлення межі с.Поляниця », листи №2-135 , №2-361 (том.3а.с.220-221 , том 1 а.с.44 ) , а також пояснення підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , що ці ділянки дійсно відведені в натурі не були через відсутність коштів на такі потреби .

Це теж підтвердив будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12

Із технічних документацій по складанню державних актів на право приватної власності на землю оглянутих в судовому засіданні видно , що рішеннями виконкому Поляницької сільської ради надавались в приватну власність земельні ділянки , із земель вилучених у Поляницького лісництва Ворохтянського держлісгоспу як жителям села Поляниця та і не його жителям .

Про те, що Ворохтянський держлісгосп є юридичною особою і він є постійним землекористувачем частини земель Поляницької сільської ради свідчать копії статуту Ворохтянського державного лісогосподарського підприємства , довідка про включення в єдиний державний реєстр підприємств і організацій України , свідоцтва про державну реєстрацію ( том.5 а.с.195-210) копії державних актів на право постійного користування землею ( том 8 а.с.101-106 ).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13., ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17О , ОСОБА_18І . ствердили , що на протязі 2002-2003 років вони були членами виконавчого комітету Поляницької сільської ради . Не на всіх засіданнях виконкому вони завжди були присутні . На засіданнях виконкому завжди був кворум , всі його члени завжди голосували вільно , без будь якого тиску. По земельних питаннях проекти рішень зачитував землевпорядник .

Про те, що на засіданнях виконкому Поляницької сільської ради приймались рішення про надання земельних ділянок як жителям с.Поляниця так і не жителям цього села , про вилучення земель в з Поляницького лісництва Ворохтянського держлісгоспу , що сесія делегувала свої повноваження в частині вилучення і надання земельних ділянок виконкому ствердили в судовому засіданні, будучи допитаними в якості свідків члени цього виконкому ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18І .

Аналогічні покази дали і на досудовому слідстві будучи допитаними в якості свідків члени виконкому Поляницької сільської ради ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_13, а частково їх підтвердили і свідки ОСОБА_17, ОСОБА_16.

Про те , що вищеназвані особи на той час були членами виконавчого комітету свідчать списки ( а.с.202-203 том № 1 ).

Із рішення сесії Поляницької сільської ради №10 від 16.04.2002 року видно , що станом на 2002-2003 роки сесія сільської ради свої повноваження в частині надання та вилучення земельних ділянок делегувала виконкому ( а. с. том 11 ) .

Про делегування сесією Поляницької сільської ради своїх повноважень в частині вилучення і надання земельних ділянок виконавчому комітетові ради ствердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 , які на той час були депутатами Поляницької сільської ради.

Із вимог ст.ст.33,34 Закону України « Про місцеве самоврядування » видно , що сесіям сільських рад не заборонено делегувати свої повноваження в чистині вилучення і надання земельних ділянок відповідним виконкомам .

Про те , що таким чином станом на той час вирішувались питання делегування своїх повноважень більшості сільських та міських рад Івано-Франківської області ствердив , допитаний в судовому засіданні начальник Івано-Франківського обласного управління земельних ресурсів ОСОБА_12

Про те, що 21.07.2004 року в Поляницькій сільській раді було проведено засідання сільського тендерного комітету на предмет визначення переможця по будівництву загальноосвітньої школи 1-111 ступенів в селі Поляниця , що на його розгляді заходились матеріали трьох будівельних організацій , що таким переможцем було визнано УПП « Сантехбудмеханізація » з міста Чернівці , що про проведення цього тендеру було надруковано оголошення в газеті « Репортер » свідчать протокол засідання цього тендерного комітету , протокол розкриття тендерних торгів , інструкція для претендентів на участь в тендері , пропозиційні матеріали учасників цього тендеру . ( том 8 а.с.129-156 ).

Із акту КРУ в Іано - Франківській області ( том 9 а.с.173-177 ) видно , що при проведенні тендеру на будівництво школи в с.Поляниця не дано оголошення про проведення цього тендеру у «Віснику державних закупівель» , чим порушено вимоги Закону України « Про закупівлю товарів , робіт і послуг за державні кошти із відповідними змінами» ( том 9 а. с. 173-176 ) .

Оцінюючи всі здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що ні під час проведення досудового слідства, ні під час розгляду справи в судовому засіданні не здобуто жодних доказів того, що ОСОБА_3 з метою заволодіння бюджетними коштами Поляницької сільської ради шляхом обману та зловживання довірою створив організовану, стійку злочинну групу, до якої залучив ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в складі якої він, як організатор, в лютому місяці 2005 року заволодів бюджетними коштами сільської ради в особливо великих розмірах на суму 505 000 грн., заволодів шляхом шахрайства особливо важливими печаткою та штампом сільської ради , вчинив її приховування , чим спричинив порушення роботи органу місцевого самоврядування , вчинив службове підроблення офіційних документів , що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам не знайшло свого підтвердження.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що під час прийняття сесією Поляницької сільської ради 16.04.2002 року рішення про делегування виконкому цієї ради своїх повноважень в частині вилучення і надання земельних ділянок , ОСОБА_3 доповідаючи це питання виходив із того , щоб не затягувати розгляд і вирішення великої кількості наявних на той час в сільській раді заяв про отримання земельних ділянок , а не мету усунути депутатів від вирішення земельних питань та отримати необмежений доступ до прийняття рішень по цих питаннях . Що ніякої домовленості між ним і ОСОБА_4 не було . Допитані з цього приводу в якості свідків як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні і депутати сільської ради і члени виконкому ствердили , що як на сесіях сільської ради так і на засіданнях виконкомів голосували вони вільно , ніякого тиску на них ніхто не чинив;

Щодо складання та видачі завідомо незаконних рішень виконавчого комітету Поляницької сільської ради №№ 4 від 14.02.2002 року, 32 від 12.09.2002 року, 36 від 10.10.2002 року, 40 від 15.11.2002 року, 6 від 13.02.2003 року, 27 від 10.07.2003 року про вилучення земель з користування Поляницького лісгоспу то суд вважає , що це не відповідає дійсності оскільки в матеріалах справи маються відношення за підписом ОСОБА_3 до директора Ворохтянськогоь держлісгоспу з проханням дати згоду на вилучення частини земель з їхнього користування для потреб села і така згода ними була дана ( а.с.77-101 том 2 , а.с.52-53 том 3 ) , а також що такі рішення приймались виконкомом пітвердили свідки члени виконкому ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_17, ОСОБА_18 Показання з цього приводу дані на досудовому слідстві свідками ОСОБА_18, ОСОБА_17 частково , а ОСОБА_15 в повному обємі суд оцінює критично , вважає їх надуманими і вони спростовуються матеріалами справи ;

Про те, що виконкомом, а не ОСОБА_3 з погодженням з ОСОБА_4 приймались рішення про надання громадянам як жителям так і не жителям с.Поляниця земельних ділянок для будівництва житлових будинків із земель загальною площею 46.162 га. свідчать показання вищеназваних свідків членів виконавчого комітету сільської ради . а також показання допитаних в судовому засіданні осіб , які ствердили що всі вони з приводу отримання земельних ділянок звертались із заявами в сільську раду , а не особисто до ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 ;

Щодо проведення тендеру на будівництво школи , то в судовому засіданні достовірно встановлено, що такий тендер було проведено з порушенням вимог закону України « Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні гроші » від 22.02.2000 року , не опублікувавши оголошення про його проведення у «Віснику державних закупівель» . Однак ні на досудовому слідстві ні під час судового розгляду цієї справи не здобуто доказів, що ОСОБА_3 та ОСОБА_32 це зробили умисно з метою заволодіння коштами сільської ради в сумі 505000 грн. В матеріалах справи (том 8 а. с. 129-156 ) маються матеріали на підставі яких відбулося його проведення;

Крім того, будучи допитаним на досудовому слідстві і в судовому засіданні в якості свідка директор УПП « Сантехбудмеханізація » ОСОБА_33 пояснив, що дійсно, його підприємство приймало участь в тендері на будівництво школи в селі Поляниця і вони стали переможцями. Тоді між сільською радою і ними було укладено договір на будівництво школи . На підставі цього їм було перераховано 505000 грн.. Із цих грошей 310000 грн. він перерахував фірмі «СТ Трейд» на придбання у них залізобетонних конструкцій для будівництва цієї школи , 30000грн. перераховано в проектний інститут , а решта грошей є в них на рахунку і знаходяться під арештом . До виконання робіт в повному обємі вони не приступили через те , що на той час в сільській раді виникли непорозуміння , було накладено арешти на їхні рахунки. Вважає, що їхня організація готова в любий час виконати взяті нею на себе зобовязання. Будь яких приватних розмов із ОСОБА_3 про незаконне використання бюджетних коштів сільської ради не було.

Суд критично оцінює довідку за підписом ОСОБА_34 (том 9 а.с.186) про те, що ВАТ ПМК-76 участі в тендері на будівництво загальноосвітньої школи в селі Поляниця не брало , так як будучи допитаним на досудовому слідстві в якості свідка ОСОБА_34І показав , що на початку травня місяця 2004 року до нього звернувся його знайомий ОСОБА_33 разом із незнайомим йому мужчиною і запропонували йому , щоб його організація прийняла участь в тендері на будівництво школи в с.Поляниця Яремчанської міської ради . Вислухавши їх він погодився на це і запропонував їм свою договірну ціну , яка становила біля 10 млн. грн. Особисто він підготував для цього оферту та заяву на участь в тендері і віддав їх їм в руки . Про це нікому із свої працівників він не говорив ( том 9 а.с.35-36 ) ;

Про те, що такий договір дійсно було укладено свідчать його копія, зведений кошторисний рахунок на будівництво цієї школи, договір про виконання комплексної державної експертизи, кошторис, розпорядження про виділення для цього грошей в сумі 505000грн. та 8054.40 грн. для оплати комплексної експертизи проекту, що ці гроші цим організаціям було перераховано платіжні доручення (том 6 а.с.156-186 ). Крім того, згідно рішення господарського суду Чернівецької області від 06.02.2008 року (т. 12, а.с. 244) задоволено позов прокурора м. Яремча в інтересах держави та стягнуто з Унітарного підприємства «Сантехбудмеханізація» на користь Поляницької сільської ради 505000 грн. авансу.

При таких обставинах по даному факту перерахування грошей УПП «Сантехбудмеханізація» суд приходить до висновку, що в діях підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ч. 4 ст.190 КК України, тому за цією статтею їх слід виправдати.

Кваліфікацію дій підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.3 ст. 365 КК України, як перевищення влади та службових повноважень і таких, що спричинили тяжкі наслідки, тобто заподіяння матеріальних збитків у вигляді прямих реальних збитків чи упущеної вигоди у сумі, що у двісті пятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян суд вважає невірною, оскільки в судовому засіданні не здобуто прямих доказів того, що саме на таку суму діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заподіяно матеріальних збитків державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. При цьому суд вважає, що їх дії слід перекваліфікувати на ч.1 ст. 365 КК України, як перевищення влади та службових повноважень, що заподіяли державним інтересам істотну шкоду, яка полягає у підриві престижу та авторитету органу місцевого самоврядування.

Кваліфікацію дій підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання владою та службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, а також кваліфікацію дій підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 366 КК України як службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки суд вважає невірною і їхні дії слід перекваліфікувати на ч.1 ст.367 КК України, оскільки всі вони вчинили службову недбалість, тобто неналежне виконання ними як службовими особами своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що спричинило діями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 істотну шкоду у вигляді підриву авторитету як органу місцевого самоврядування Поляницькій сільській раді , а діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відповідно спричинено таку шкоду у вигляді підриву авторитету Яремчанському управлінню земельних ресурсів та відділенню державного казначейства в м. Яремча.

Таким чином, за наведених вище у вироку обставин і доказів суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 365, ч.2 ст. 357 та ч. 2 ст.366 КК України, оскільки він, будучи службовою особою, вчинив перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, що завдало державним інтересам істотної шкоди, а також вчинив службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складання і видачу завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки, заволодів шляхом шахрайства гербовою печаткою та штампом з корисливих мотивів, що спричинило порушення роботи установи.

Дії підсудного ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 365 КК України, оскільки він, будучи службовою особою, вчинив перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, що завдало державним інтересам істотної шкоди.

Крім того, дії підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 367 КК України, оскільки вони, будучи службовими особами, вчинили службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що спричинило діями ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Поляницькій сільській раді істотну шкоду у вигляді підриву її авторитету, як ограну місцевого самоврядування, а діями ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відповідно підірвано авторитет Яремчанського міського управління земельних ресурсів та Яремчанського відділення державного казначейства і відповідно також цим спричинено їм істотну шкоду.

Призначаючи підсудним покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, їхні особи кожного зокрема.

До помякшуючих вину всіх підсудних обставин справи суд відносить те, що судяться вони вперше, позитивно характеризуються по місцю проживання та роботи, що ОСОБА_3 на своєму утриманні має двоє неповнолітніх дітей та дружину, яка є інвалідом першої групи, ОСОБА_5 має на своєму утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_6 на своєму утриманні має батька пенсійного віку.

Враховуючи те, що жоден із підсудних своєї винності у вчиненні злочинів не визнав, а їх дії судом кваліфіковано за ознаками злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, з часу вчинення ними злочинів минуло більше пяти років суд вважає, що призначивши підсудним покарання, від кримінальної відповідальності їх слід звільнити у звязку із закінченням строків давності.

Що стосується цивільного позову Ворохтянського держлісгоспу про стягнення з підсудних завданих збитків суд вважає, що заявлений в справі цивільний позов не відповідає вимогам, які пере6ачені нормами цивільно-процесуального кодексу, характер і розмір заподіяної злочином шкоди відповідно до вимог п. 4 ст. 64 КПК України не забезпечені відповідними доказами в даній кримінальній справі, через що позов слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323 , 324 КПК України суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним за ст.ст. 365 ч.1, 357 ч.2, 366 ч.2 та 367 ч.1 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 365 КК України три роки обмеження волі із позбавленням права обіймати керівні посади в органах місцевого самоврядування строком на два роки;

-за ч.2 ст 357 КК України один рік обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 366 КК України три роки позбавлення волі із позбавленням права обіймати керівні посади в органах місцевого самоврядування строком на один рік;

-за ч. 1 ст. 367 КК України два роки обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади в органах місцевого самоврядування строком на один рік;

Відповідно до ст. 70 КК України ОСОБА_3 визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із позбавленням права обіймати керівні посади в органах місцевого самоврядування строком на два роки;

Застосувавши ст.75 КК України, ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки і на підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого періодично зявлятися в орган кримінально-виконавчої системи для реєстрації

ОСОБА_4 визнати винним за ст.ст. 365 ч.1 та 367 ч.1 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 365 КК України двох років обмеження волі із позбавленням права обіймати керівні посади в органах влади та місцевого самоврядування строком на один рік і шість місяців;

-за ч. 1 ст. 367 КК України одного року і шість місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади в органах влади і місцевого самоврядування строком на один рік;

Відповідно до ст. 70 КК України ОСОБА_4 визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі із позбавленням права обіймати керівні посади в органах влади і місцевого самоврядування строком на один рік і шість місяців.

Застосувавши ст.75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік і шість місяців і на підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого періодично зявлятися в орган кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 визнати винними за ч.1 ст. 367 КК України і призначити їм покарання у вигляді одного року обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади в органах влади і місцевого самоврядування строком на один рік кожній.

Застосувавши ст.75 КК України, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік і на підставі ст. 76 КК України зобовязати засуджених періодично зявлятися в орган кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 4 ст 190 КК України виправдати за відсутністю в їхніх діях складу даного злочину.

Відповідно до ч.5 ст. 74 та ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності звільнити у звязку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід відносно засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вступлення вироку в законну силу залишити без зміни підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільний позов Ворохтянського держлісгоспу про стягнення завданих збитків залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб з часу проголошення вироку через Галицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_35