№ провадження 1-кс/646/5188/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2015 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу малого приватного підприємства «Бекар Імпекс» про скасування арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до суду зі скаргою, у якій просив скасувати арешт майна, що перебувало у володінні МПП «БЕКАР ІМПЕКС» вилученого старшим слідчим СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 під час проведення 25.09.2015 року обшуку у приміщеннях за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд.123, офіс 3, накладеного ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 646/12102/15-к від 29.09.2015 року та зобов`язати старшого слідчого прокуратури Харківської області ОСОБА_4 повернути МПП «БЕКАР ІМПЕКС» все вилучене майно, під час проведення 25.09.2015 року обшуку за адресою м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 123, офіс 3, за місцем здійснення господарської діяльності МПП «БЕКАР ІМПЕКС».
В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_5 повністю підтримав доводи, викладені у скарзі та просив задовольнити.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, оскільки ухвала про накладення арешту є законною.
Вислухавши заявника, прокурора, слідчого, вивчивши надані докази, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні 2-го СВ СУ прокуратури Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000687 від 26.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
Як вбачається з витягу з кримінального провадження № 0000687 від 26.08.2015 року відомості внесені до ЄРДР за фактом того, що 23.04.2015 року службові особи ГУДФС у Харківській області, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди ТОВ «Нейч» () у вигляді несплати донарахованих податків та штрафних санкцій, встановлених плановою виїзною перевіркою ДПІ у Київському районі м. Харкова від 25.12.2014 № 7755/20-31-22-01-07/35971218 та визначених у податкових повідомленнях-рішеннях №№, від 16.02.2015, за відсутності законних підстав передбачених законодавством, скасували вказані податкові повідомлення-рішення, чим державним інтересам заподіяно тяжкі наслідки у вигляді несплати цим товариством донарахованих податків та штрафних санкцій на загальну суму 4 419 139 грн. (за матеріалами УВБ ГУ ДФС у Харківській області за фактом можливого порушення законодавства ОСОБА_6 ).
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.09.2015 року старшому слідчому 2-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 надано дозвіл на проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні МПП «Бекар Імпекс» (), з метою відшукання та вилучення первинної бухгалтерської документації, податкових накладних та податкової звітності МПП «Бекар Імпекс», яка підтверджує придбання продукції та її подальшу поставку ТОВ «Нейч» у 2012-2013 роках, а також інших предметів та документів, які мають суттєве значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що можуть свідчити про порушення вимог податкового законодавства у діяльності зазначеного суб`єкта господарювання.
25.09.2015 року, на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.09.2015 року, було проведено обшук офісного приміщення за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом обшуку від 25.09.2015 року, наявний в матеріалах кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.09.2015 року було накладено арешт на рухоме майно, вилучене 25.09.2015 року в ході обшуку у приміщенні офісу ТОВ «Нейч» за адресою: АДРЕСА_2 і МПП «Бекар Імпекс» за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Згідно ч.1,2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженого прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.
Якщо у визначений цією частиною термін прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.
Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим подано клопотання про арешт майна у строки, визначені ст. 170 КПК України, а тому підстав для його повернення не вбачається.
Також, відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
У зв`язку з вищивикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги, оскільки вказані речі, які були тимчасово вилученими і на які був накладений арешт, у розумінні ст. 167 КПК України, можуть бути предметом кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні.
Крім того, ані в клопотанні, ані в судовому засіданні представник заявника не надав доказів, що він є власником або володільцем тимчасово вилученого майна, на яке накладений арешт.

Відповідно до положень статті 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 169, 236, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Скаргу малого приватного підприємства «Бекар Імпекс» про скасування арешту на майно залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1