Єдиний унікальний номер: 1-139/2011
П О С Т А Н О В А

про застосування примусових заходів медичного характеру

21 липня 2011 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого: судді Тураш В.А.

секретаря: Колодій Т.Й.

прокурора: Петрів А.І.

захисниках ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Долина кримінальну справу про вчинення суспільно-небезпечного діяння , відповідальність за яке передбачено ст. 15 ч.2, 115 ч.1 КК України:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, вдівця, пенсіонера, раніше не судимого, суд ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 вчинив замах на вбивство.

Діяння вчинено за наступних обставин:

ОСОБА_2, проживає в одній квартирі з зятем ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1. На протязі тривалого часу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 склалися неприязні відносини.

Так, з вересня 2010 року ОСОБА_3 по місцю проживання був відсутній. Додому. В смт. Вигода, він повернувся 31.03.2011 року. В той же день, близько 16.30 години, коли ОСОБА_3В знаходився в приміщенні кухні, де сидів за столом, туди зайшов ОСОБА_2, який перебував у стані алкогольного спяніння. Маючи на меті позбавити зятя життя, ОСОБА_2 взяв з кладовки сокиру. Переслідуючи дану мету та керуючись відчуттям злоби, в силу неприязних відносин, які між ними склались, ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_3 та умисно наніс йому лезом сокири удар у життєво важливу ділянку тіла - голову, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з рубаною раною тімяної ділянки зліва, вдавленим осколковим переломом кісток склепіння черепа, ушкодженням твердої мозкової оболонки, крововиливами в надтверду та підмяку мозкові оболонки, забій головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Спричинивши ОСОБА_3 тілесні ушкодження, ОСОБА_2 вважав, що він виконав усі дії, направлені на позбавлення життя останнього, однак смерть потерпілого не наступила, у звязку з своєчасним наданням йому медичної допомоги.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачено ст.ст. 15 ч.2, 115 ч. 1 КК України доведена зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме:

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_3 суду пояснив, що 31.03.2011 року, в післяобідню пору, він повернувся з м. Запоріжжя по місцю проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, де проживає разом з сімєю та тестем ОСОБА_2 На той час останній знаходився у своїй кімнаті. Близько 16.30 год., коли він знаходився на кухні, де разом з дружиною сиділи за столом, він відчув два сильні удари по голові, після чого з голови почала текти кров. Боковим зором, він побачив, як дружина намагається відібрати у батька сокиру. Оскільки між ними тривала боротьба, то йому прийшлося застосувати фізичну силу та нанести декілька ударів кулаком по обличчі ОСОБА_2 для того, щоб відібрати сокиру. До того, як ОСОБА_2 спричинив йому тілесні ушкодження, він з ним не спілкувався і будь-якого конфлікту між ними не було. В подальшому він був доставлений в Долинську ЦРЛ, де йому надали своєчасну медичну допомогу. Заявлений на досудовому слідстві цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди просив залишити без розгляду.

Свідок ОСОБА_4П суду пояснив, що він проживає в сусідньому будинку з ОСОБА_2 та підтримує з останнім дружні стосунки. ОСОБА_2 проживає разом з дочкою ОСОБА_5, зятем ОСОБА_3 та двома внуками. Незважаючи на похилий вік та хворобливий стан батька, дочка не доглядає ОСОБА_2, а стосунки з зятем не склались з самого початку їх спільного проживання. Йому зі слів ОСОБА_2 відомо , що 31.03.2011 року, ОСОБА_3 повернувся додому. Саме в цей день, в приміщенні квартири, між ним та ОСОБА_2 виник словесний конфлікт в результаті якого ОСОБА_3 наніс ОСОБА_2 удар кулаком в обличчя. Не маючи бажання терпіти знущання зятя, ОСОБА_2 взяв з кладовки сокиру та наніс ОСОБА_3 нею удар по голові. 27.04.2011 року, він був запрошений працівниками міліції в якості понятого під час проведення слідчої дії відтворення обстановки та обставин місця події за участю ОСОБА_2 в ході якої останній розповів та продемонстрував за допомогою манекену, як саме та при яких обставинах він наніс удар сокирою по голові своєму зятеві ОСОБА_3

Аналогічні покази дав допитаний в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_6

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що вона проживає в одному будинку з ОСОБА_2, який, в свою чергу проживає разом з дочкою ОСОБА_5, зятем ОСОБА_3 та двома внуками. їй відомо, що ОСОБА_2 на свою пенсію утримує всю сімю, оскільки ні дочка, ні зять ніде не працюють. 31.03.2011 року, їй від сусідів стало відомо про те, що ОСОБА_2 спричинив тілесні ушкодження своєму зятеві. В цей же день, вона бачила біля будинку карету швидкої допомоги, працівники якої госпіталізували ОСОБА_3 Про те, що в даній сімї постійно тривають конфлікти, їй відомо зі слів сусідів та самого ОСОБА_2, який розповідав, що дочка не готує йому їсти і він змушений харчуватись в столовій, крім того у нього погані стосунки з зятем ОСОБА_3, який ніде не працює та намагається всіма методами вижити його з квартири, а також що ОСОБА_3 забирає у ОСОБА_2 пенсію.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що 31.03.2011 року, о 15 годині в м. Долина, на автостанції, вона зустріла свого чоловіка, який повернувся з м. Запоріжжя і вони разом поїхали додому в смт. Вигода. Коли вони зайшли у квартиру, то на балконі вона побачила свого батька, який згодом пішов у свою кімнату. Її чоловік в цей час знаходився у своїй кімнаті. З батьком він не зустрічався та не розмовляв. Близько 16.30 години, коли вона разом з чоловіком сиділа на кухні, пили чай , вона побачила, як на кухню зайшов її батько та підійшовши до ОСОБА_3, мовчки, наніс останньому по голові удар сокирою, яку він тримав у руці. Спочатку вона не зрозуміла, що відбувається, однак зрозумівши, що в батька у руках сокира, вона піднялась з крісла та кинулась до нього, щоб відібрати сокиру. Оскільки у неї це не виходило, то на допомогу підійшов ОСОБА_3, який наніс батькові кілька ударів кулаком в область голови, після чого відібрав сокиру. Для того, щоб покликати на допомогу вона вийшла на сходову площадку та почала стукати у двері до сусідів, після чого з мобільного телефону викликала карету швидкої допомоги, працівниками якої ОСОБА_3 було доставлено в Долинську ЦРЛ, а згодом в Калуську ЦРЛ, де йому була надана своєчасна медична допомога.

Допитаний на досудовому слідстві в якості свідка ОСОБА_8Р пояснив, що 31.03.2011 року, близько 12 години, він повернувся додому зі школи, поклав в коридорі сумку та пішов гуляти. Близько 17 години йому на мобільний телефон зателефонувала мама та повідомила, що дід спричинив батькові тілесні ушкодження нанісши удари сокирою по голові у звязку з чим батька госпіталізовано в лікарню. Як пояснив, ОСОБА_8, між батьком та дідом ОСОБА_2 завжди були напружені та неприязні стосунки. Сварки переважно починав дід, через те, що батько ніде не працює, і ще дід звинувачував батька в крадіжці грошей, однак про які саме гроші йшла мова, йому не відомо (а.с.69-70 т.1).

Свідок ОСОБА_9 на досудовому слідстві пояснив, що він проживає по сусідству з ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 31.03.2011року він перебував по місцю проживання. Близько 16 години 30 хвилин, він почув на сходовій клітці крики. Відчинивши двері, він побачив сусідку ОСОБА_5, яка просила викликати карету швидкої допомоги, при цьому вона повідомила, що батько ОСОБА_2 вдарив її чоловіка сокирою по голові. На цей момент ОСОБА_9 бачив на щоці ОСОБА_5 речовину бурого кольору. На пропозицію останньої викликати карету швидкої, він порекомендував ОСОБА_5 зателефонувати з мобільного телефону на «103». В той момент, коли ОСОБА_10 розмовляла з ним на сходовій, то двері в приміщення її квартири були відчинені і останній бачив в коридорі ОСОБА_3, який однією рукою тримався за голову з якої текла кров, а іншою він тримав сокиру (а.с.75-76 т.1).

Допитаний на досудовому слідстві в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що вона проживає на одному поверсі з ОСОБА_2, який, в свою чергу проживає разом з дочкою ОСОБА_5, зятем ОСОБА_3 та двома внуками. Їй відомо, що ОСОБА_2 на свою пенсію утримує всю сімю, оскільки ні дочка, ні зять ніде не працюють. 31.03.2011 року, вона відпочивала на лавочці біля будинку в якому мешкає. В післяобідню пору вона побачила, як до даного будинку підїхала карета швидкої допомоги, працівники якої госпіталізували ОСОБА_3 Згодом, вона ідучи до себе в квартиру, на сходовій клітці побачила ОСОБА_2, який стояв біля дверей своєї квартири. На обличчі у нього, вона побачила речовину бурого кольору. Жінка спитала, що трапилось, однак не почувши конкретної відповіді від ОСОБА_2, зайшла в приміщення своєї квартири. До 31.03.2011року, вона не чула, щоб в квартирі ОСОБА_2 виникали будь-які конфлікти. Останнього характеризує з позитивної сторони (а.с.81-82 т.1).

Згідно протоколу огляду місця події від 31.03.2011р. та фототаблицею до нього (а.с.14-29 т.1) місцем події являється квартира, яка знаходиться за адресою смт. Вигода вул. Д.Галицького 27/66 Долинського району. З місця події вилучено - зразок речовини бурого кольору на марлевому тампоні, металічну сокиру, мікро волокна, зіскоби речовини бурого кольору.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 456 від 19.05.2011року,( а.с.25-26 т.2) у ОСОБА_3 малися тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкової травми з рубаною раною тімяної ділянки зліва, вдавленим осколковим переломом кісток склепіння черепа, ушкодженням твердої мозкової оболонки, крововиливами в надтверду та під мяку мозкові оболонки, забоєм головного мозку, які утворилися від дії гострого рублячого предмета, яким могла бути і сокира, вилучена з місця події, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. Про те, що рана була рубана свідчать рівні зазубрені краї, продовгувата форма. Наявність однієї рубаної рани на голові зліва свідчить про те, що в ділянку голови був нанесений один удар сокирою, від чого утворились вказані вище тілесні ушкодження.

Акт медичного огляду №174 від 31.03.2011 р. (а.с.36 т.1), свідчить, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп»яніння.

Згідно висновку судово-цитологічної експертизи № 69 від 12.05.2011 року, вбачається, що на клинку та ручці сокири, вилученої з місця події виявлено кров людини, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_3 ( а.с.41-43 т.2) .

Висновок судово-імунологічної експертизи № 149 від 06.05.2011 року підтверджує, що у зіскобі речовини бурого кольору знайдено кров людини, що не виключає можливості приналежності крові потерпілому ОСОБА_3 ( а.с.48-49 т.2).

У відповідності до судово-імунологічної експертизи № 148 від 06.05.2011 року у помарці на ватному тампоні зі змивом речовини бурого кольору знайдено кров людини, що не виключає можливості приналежності крові потерпілому ОСОБА_3 (а.с.54-55 т.2).

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 09/12-0466 від 17.05.2011 року волосина вилучена з сокири схожа зі зразками волосся потерпілого ОСОБА_3 (а.с.61-63 т.2)

Акт №165 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 30.05.2001 р. свідчить, що підекспертний ОСОБА_2 страждає первинною дегенеративною деменцією, тип

Альцгеймера, сенільний початок. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_2 перебував в стані і перебуває на даний час , при якому не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За станом психічного здоровя ОСОБА_2 підлягає застосуванню примусових заходів медичного характеру-надання стаціонарної психіатричної допомоги посиленого режиму (а.с.73-76 т.2).

Вивченням особи ОСОБА_2 встановлено, що він являється інвалідом 3-ї групи, раніше не судимий.

Оцінюючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що винність ОСОБА_2 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння відповідальність за яке передбачено ст.ст.15 ч.2, 115 ч. 1 України повністю доведена матеріалами справи.

У відповідності до ст.19ч.2 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не змогла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов'язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Таким чином з врахуванням психічного стану та характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння , суд приходить до висновку , що до ОСОБА_2, необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру госпіталізацію до психіатричного закладе з суворим наглядом.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 81 КПК України

Керуючись ст. 94 КК України, ст. ст. 419, 420, 421КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 вул ОСОБА_12 27/66 Долинського району Івано-Франківської області примусові заходи медичного характеру - у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 - підписку про невиїзд - скасувати з часу його доставки у лікувальну установу .

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Судові витрати по справі за експертні роботи в сумі 2025.35 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі - сокиру, дактилоплівку з мікрооб»єктами у вигляді волося, волося потерпілого ОСОБА_3, зіскоби речовини бурого кольору, марлевий відрізок з змивами речовини бурого кольору - знищити, відеокасету зберігати при матеріалах справи.

Контроль за виконанням постанови після її вступу в законну силу покласти на Долинський РВ УМВС в Івано-Франківській області.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 15 діб з моменту проголошення.

Суддя: