Справа № 362/396/16-к
Провадження № 1-кп/362/84/16
ВИРОК
Іменем України
03.02.2016 року м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме: ухилення від призову за мобілізацією,-
ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ОМВК), будучи військовозобов`язаним та за результатами проходження військово-лікарської комісії 20.03.2015 року визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 року, затвердженого Законом України №113-VIII від 15 січня 2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив дії спрямовані на ухилення від мобілізації.
Так, 20.03.2015 року, ОСОБА_4 (згідно до військового квитка серія НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовозобов`язаним та проходив службу у Збройних Силах України з 1993 року по 1995 рік, має військове звання рядовий) знаходився в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де з метою комплектування Збройних Сил України ОСОБА_4 повідомили про необхідність проходження служби у Збройних Силах України шляхом призову на військову службу по мобілізації та направлення до навчального центру.
20.03.2015 року о 13 год. 45 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою комплектування Збройних Сил України ОСОБА_4 було вручено бойову повістку, в якій вказано, що 25.03.2015 року, він повинен прибути до Васильківського ОМВК для подальшого направлення до навчального центру, про що ОСОБА_4 поставив підпис на корінці вказаної повістки.
25.03.2015 року у вказаній в повістці час рядовий запасу ОСОБА_4 , умисно, без поважних причин з метою ухилення від мобілізації до Васильківського ОМВК Київської області не прибув, чим ухилився від призову за мобілізацією.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, визнав повністю і суду показав, що 20.03.2013 року він знявся з реєстрації місця проживання - Попільнянському РС УДМС України в Житомирській області і переїхав проживати в м. Васильків, Київської області, де проживав без реєстрації. Оскільки не було відповідної роботи, він вирішив поїхати на роботу за кордон, а для цього йому необхідно було зареєструватися в м. Василькові Київської області, щоб в подальшому звернутися в м. Києві в візовий центр. Для цього він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме 20.03.2015 року, де в той же день він пройшов військову лікарську комісію за результатами якої був визнаний придатним для проходження військової служби. Цього ж дня йому дали повістку військомату, де на корінці він поставив свій підпис і повідомили, що в телефонному режимі йому скажуть коли прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для направлення до навчального центру. Він розписався на корінці цієї повістки і після цього йому вручили військовий квиток і в подальшому він вже мав можливість, маючи відповідну реєстрацію в м. Василькові Київської області, звернутися до візового центру для відкриття візи в республіку Польща на роботу. 25.03.2015 року йому по телефону зателефонував якийсь чоловік, представившись майором військомату і повідомив, що він, ОСОБА_4 повинен прибути до військомату, на що він відповів йому, що не може прибути, бо від`їжджає до себе на Вінниччину, а в подальшому до Польщі. Ця особа, яка представилась майором, йому повідомила, якщо він не з`явиться до військомату, то відносно нього, ОСОБА_4 відкриють кримінальну справу і після 25.03.2015 року йому більше з військомату ніхто не телефонував, і він поїхав на роботу в Польщу. Повернувся з роботи у Польщі в листопаді 2015 року і його бувша дружина йому повідомила, що його розшукував дільничний інспектор. Після цього, він звернувся до дільничного інспектора і йому там вже повідомили, що стосовно нього відкрито кримінальне провадження. Спеціальної мети ухилення від призову за мобілізацією у нього не було. У вчиненому кримінальному правопорушенні щиро розкаявся, просив суворо його не карати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 в ухиленні від призову за мобілізацією, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 336 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_4 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ГІБ МВС України ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 : щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_4 буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи позитивну характеристику на ОСОБА_4 за місцем його проживання, те, що він раніше не судимий, щире каяття, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ст. 336 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, але з застосуванням ст.ст. 75-76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановленні вироку не застосовує до ОСОБА_4 запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 369-371, 373-374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня постановлення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1