Номер справи1-172/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2010

. Літинський районний суд Вінницької області

у складі головуючої: Білик Н.В.

з участю секретаря: Хижук Л.І.

прокурора: Зелениці Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літині кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, народився та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, не одружений, приватний підприємець, раніше не судимий

за ст. 172ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 будучи фізичною особою-підприємцем в період з 06.07.2010 року по 17.08.2010 року на території бувшого асфальтного заводу, що розташована за межами с.Громадське Літинського району, використовував найману працю неповнолітніх працівників ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, які фактично виконували обовязки працівників по випалюванню деревного вугілля та працювали на вказаній території кожного дня позмінно. З якими всупереч вимог ст.ст.21, 24, 24-1, 48 Кодексу законів про працю України у встановленому законом порядку в письмовій формі ОСОБА_1 трудові договори не уклав, у відповідних державних органах не зареєстрував, не заніс відомості про роботу в їх трудові книжки та не включив час роботи до трудового стажу.

Зокрема ОСОБА_1, в супереч вимог Закону України «Про оплату праці» та Постанови Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 року Про затвердження Положення ведення касових операцій у національній валюті в Україні, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320, не складаючи належних бухгалтерських документів, без сплати передбачених законодавством загальнообовязкових платежів, оплачував працю вказаним працівникам шляхом видачі плати «в конвертах» в розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законодавчим порядком на кожен конкретний період щомісячно. При цьому, всупереч п.6 ст.27 Закону України «Про загально обовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» та ст.ст..2, 3, 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» обліку заробітної плати найманих осіб не вів та вказані дані не зберігав.

Крім того, ОСОБА_1, в супереч ст.с.189, 190 Кодексу законів про працю України та ст.11 Закону України «Про охорону праці» допустив неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до роботи по випалюванню деревного вугілля, що відповідно до «Переліку важких робіт і робіт із шкідливими і небезпечними умовами праці, на яких забороняється застосування праці неповнолітніх» затверджено Наказом МОЗ України від 31.03.1994 року №46 є шкідливими умовами праці на яких використання праці неповнолітніх працівників забороняється. Разом з тим, всупереч ст.192 КЗпП України ОСОБА_1 використовував працю вказаних працівників в нічний час та у вихідні дні, а також без дозволу батьків.

Крім того, ОСОБА_1 всупереч вимог Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», Закону України «Про загально обовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Закону України «Про загально обовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» не сплатив загально обовязкових платежів на загальну суму 576 гривень 79 копійок.

Таким чином, внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_1 не було сплачено обовязкових платежів до державних фондів України та порушено Конституційні права неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, обмежено їх трудові права, не забезпечено передбачені законом соціальні пільги, компенсації та поставлено їх в умови соціальної незахищеності.

Підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю. Пояснив, що є приватним підприємцем. В червні 2010 року він вирішив зайнятись діяльністю по випалюванню деревного вугілля. На території бувшого асфальтного заводу с.Громадське Літинського району поставив котли по випалюванню вугілля. 06.07.2010 року він до себе на випробувальний термін взяв двох місцевих хлопців, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2, щоб вони допомагали йому дивитись за даними котлами так, як він не міг весь час знаходитись на місці. З ними домовився, що буде час від часу сплачувати винагороду за те що вони йому допомагають, вони на це погодились.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розпочали працювати з 06.07.2010 року, він до них час від часу навідувався, привозив продукти харчування та гроші . Вони в свою чергу дивились до котлів, підкидали дрова, дивились за порядком, щоб ніхто не викрав дані котли та вугілля. Щиро розкаявся.

Потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пояснили, що випадково познайомились з ОСОБА_1, який запрпонував роботу по випалюванню деревного вугілля, та пообіцяв платити приблизно 1000 гривень в місяць. Перший робочий тиждень вони випалювали вугілля і практично там ночували, так як було потрібно дивитись за бочками та перевіряти їх, щоб нормально виготовилось вугілля . Працювли по змінно. Наступні дні вони також там працювали позмінно, але вже не випалювали вугілля, а тільки його охороняли. За весь період вони отримували по 100 гривень в тиждень, разом приблизно 500 гривень кожний. Пропрацювали до 19.08.2010 року. До умов роботи претензій не мали. Просять підсудного суворо не карати.

Окрім визнання вини , винуватість ОСОБА_1 доводиться доказами дослідженими в судовому засіданні у їх сукупності. Відповідно до копії свідоцтва (а.с. 15-16) ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець. Згідно довідки Літинського відділення ХОДПІ (а.с.36-37) видно, що ОСОБА_1 працює на загальній системі оподаткування , без найманих працівників. Копія протоколу огляду (а.с.9-14) підтверджує факт виявлення підприємства по випалюванню деревного вугілля та використання найманої праці. Довідка Літинської РДА(а.с.22) свідчить , що дозвіл на зайняття даним видом діяльності ОСОБА_1 не отримував. Довідка Хмільницького відділення ФСС з ТВП (а.с.39) свідчить, що ОСОБА_1 як особа ,що використовує найману працю в фонді не зареєстрована. Сума, яку слід було сплатити за найманого працівника 27,10 грн. Довідка Літинського районного центру зайнятості (а.с.34) свідчить, що трудові договори з найманими працівниками ОСОБА_1 в центрі не реєстрував, сума, яку слід було сплатити за найманих працівників 0, 6 % від заробітної плати. За час використання найманої робочої сили ОСОБА_1 повиннен був сплатити до ПФУ страхові внески в сумі 332грн., не були сплачені довідка ПФУ (а.с.41 ). Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.172ч.2 КК України так як він грубо порушив законодавство про працю, щодо неповнолітнього .

Призначаючи кримінальне покарання суд згідно ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, які помякшують та обтяжують покарання.

Суд врахував, що підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, позитивно характеризується . Той факт, що ОСОБА_1 використовував найману працю лише місяць , а також те, що потерпілі не мали претензій до умов праці знижує суспільну небезпечність вчиненого.

Обставиною, що помякшує покарання суд визнає щире каяття, так як ОСОБА_1 висловлює жаль з приводу вчиненого, критично ставиться до вчиненого , виражає готовність нести покарання.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Враховуючи наведене суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів для ОСОБА_1 буде покарання у виді сплати штрафу в дохід держави.

Підстав для заміни запобіжного заходу немає.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України,-

П Р И С У Д И В :

Визнати винним та призначити покарання ОСОБА_1 за ст. 172 ч.2 КК України у виді сплати штрафу в сумі 850 ( вісімсот пятдесят гривень.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд на протязі 15 днів після проголошення.

Суддя: ОСОБА_5