АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1053/15 Справа № 181/576/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року . м.Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

слідчого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Межівського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року про відмову в продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Межівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області в продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до трьох місяців відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115 КК України.

Вказане судове рішення слідчий суддя мотивував відсутністю доказів щодо обгрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та недоведеності у судовому засіданні слідчим та прокурором наявності ризиків у вигляді можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор прокуратури Межівського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року про відмову в продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 ..

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що слідчий суддя не прийняв до уваги конкретних вагомих доказів про наявність ризиків: реальної можливості переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування або суду, за період перебування на волі, може впливати на свідків та потерпілого, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши прокурора та потерпілу, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку підозрюваного та його захисника, які просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зазначених норм наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи.

Але тримання особи під вартою не завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, саме зважаючи на існування презумпції невинуватості та забезпечення поваги до особистої свободи.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, якою відмовлено продовжити підозрюваному ОСОБА_9 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та європейського законодавства.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, в провадженні слідчого СВ Межівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 23 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

23 травня 2015 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. 02 червня 2015 року повідомлено про змінену підозру.

22 липня 2015 року слідчий СВ Межівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Межівського районного суду Дніпропетровської області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 до трьох місяців. Ухвалою слідчого судді від 22 липня 2015 року відмовлено в продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри не знайшли свого повного підтвердження достатніми на даному етапі розслідування доказами і у матеріалах, які надав орган досудового слідства, звертаючись з клопотанням до суду, є необґрунтовані чи довільні посилання на існуючі ризики та дані про особу підозрюваного. Ці обставини виявлені і колегією суддів під час розгляду матеріалів апеляції.

Тому твердження прокурора стосовно наявності у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та такими, що суперечать наявним у органу досудового розслідування матеріалам кримінального провадження.

Крім того, слідчим суддею вірно звільнено з-під варти підозрюваного ОСОБА_9 за наявності випадку, передбаченого ч.3 ст.206 КПК України.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги стосовно того, що слідчий суддя не розглянув можливість продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 строку тримання під вартою, є безпідставними, оскільки приймаючи рішення про відмову у продовженні застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя тим самим не виключив можливість, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 ..

За вказаних обставин вбачається, що слідчий суддя при прийнятті рішення щодо підозрюваного ОСОБА_9 про відмову у продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу. Зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені суддею в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора та потерпілої ОСОБА_7 щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, недоведеність наявності встановлених ризиків, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання слідчого СВ Межівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115 КК України.

Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді та зміни підозрюваному запобіжного заходу, не встановлено.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора та потерпілої ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 309,376, 404, 405, 407,419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Межівського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року про відмову в продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: