Ухвала 10 лютого 2016 року м. Київ Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року, в с т а н о в и в: У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку. Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 5 зазначеної статті. Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Відповідно до приписів ст. 433 КПК цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які на її думку, порушено або неправильно застосовано та, які в силу ст. 438 КПК є підставою для зміни чи скасування оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. Відсутність такого обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. Крім того, у скарзі засуджений просить скасувати лише вирок місцевого суду, при цьому не наводить жодних доводів на обґрунтування незаконності ухвали суду апеляційної інстанції та не ставить питання про відповідну її зміну чи скасування. Також, засуджений ставить вимоги щодо скасування вироку місцевого суду та направлення кримінального провадження на нове досудове розслідування, що не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК, якою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення. Разом з тим, засуджений заперечує відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно ст. 438 КПК не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції. Всупереч ч. 5 ст. 427 КПК, до скарги не додані належним чином оформлені копії судових рішень, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173, тобто копія судового рішення повинна бути прошнурована, скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів. Оскільки касаційна скарга не відповідає положенням ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу. Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд п о с т а н о в и в: Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху. Надати скаржнику строк для усунення недоліків скарги протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали. У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута скаржнику. Ухвала оскарженню не підлягає. С у д д і: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3