УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/7006/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.1, 296 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
та в його інтересах захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 03 вересня 2015 року,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя
АДРЕСА_1 , працюючого робітником на пилорамі без
укладання трудового договору, судимого, останній
раз за вироком Овруцького районного суду від
28.01.2013 року за ст. 187 ч.1, 75 КК України на 5
(п`ять) років позбавлення волі, звільненого від
відбування покарання з випробуванням та з
іспитовим строком терміном 3 роки, 03.06.2015
року Овруцьким районним судом за ст. 186 ч.2, 71
ч.1 КК України на 5(п`ять) років 5 місяців
позбавлення волі, судимість не погашена, -
засуджено за ст. 296 ч.1 КК України - на 3 (три) місяці арешту, за ст. 185 ч.2 КК України на 2(два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком і призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років шести місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахується з 05.02.2015 року.
В строк остаточно призначеного покарання за сукупністю злочинів зараховано частково відбуте покарання за вироком від 03.06.2015 року.
Запобіжний захід, тримання під вартою, залишено до набрання вироком законної сили.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон «Нокіа Х2-02» залишено у розпорядженні його законного власника, потерпілого ОСОБА_9 ..
Згідно змісту вироку суду, 12.09.2014 року близько 21 години в м. Овруч по вул. Сабурова, неподалік магазину «Колос», перебуваючи на автобусній зупинці, ОСОБА_7 , з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вираженою у заподіянні тілесних ушкоджень, безпричинно, умисно наніс кулаками рук численні удари по обличчю та голові ОСОБА_9 ..
В результаті своїх хуліганських дій, ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості без короткочасного розладу здоров`я у вигляді: синця в правій навколо орбітальній ділянці та крововиливу в сполучнотканинні оболонки правого ока, синця в лівій навколо орбітальній ділянці; крововиливу під слизову оболонку нижньої губи посередині; подряпини на спинці носа справа, садно на лівій щоці.
В продовження свого злочинного наміру, після заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 скориставшись тим, що ОСОБА_9 внаслідок свого стану алкогольного сп`яніння заснув, викрав у останнього мобільний телефон, марки «Нокіа Х2-02», вартістю 395 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить переглянути вирок Овруцького районного суду від 03.09.2015 року, посилаючись на те, що при розгляді кримінального провадження, йому не було запропоновано скористатися послугою захисника, у зв`язку з чим вважає не законним рішення, винесене Овруцьким районним судом.
Заслухавши доповідача по справі, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_11 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені мотиви у межах доводів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2, 296 ч.1 КК України підтверджуються зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами та будь - ким з можливих апелянтів не оспорюються.
Вирок суду 1-ї інстанції ґрунтується на перевірених доказах в ході досудового так і судового слідства, яким суд надав вірну оцінку та здійснив правильні юридичні висновки, які є достатньо обґрунтованими та належним чином мотивованими.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України, врахуванням суспільної небезпеки вчиненого злочину, характеристики винної особи, а також обставин передбачених змістом ст.ст. 66, 67 КК України.
Судом враховано в повній мірі всі обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин під час іспитового строку, ніде не працює та не навчається, характеризується негативно, є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС.
А тому, з урахуванням вищенаведених даних, обставин справи тяжкості та підвищеної суспільної небезпеки вчиненого злочину, суд обґрунтовано обрав ОСОБА_7 покарання в межах санкції ст. ст. 296 ч.1, 185 ч.2 КК України, обґрунтовано застосувавши вимоги ст.ст. 70 ч.1, 70 ч.4 КК України - у виді 5 (п`яти) років шести місяців позбавлення волі. Вважати це покарання надмірно суворим у апеляційного суду підстав немає.
Апеляційний суд вважає безпідставними викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 доводи щодо порушення під час судового розгляду його права на захист, оскільки це спростовується письмовими матеріалами вказаного кримінального провадження.
Як вбачається з письмових матеріалів провадження, а саме прослуханого диску від 06.05.2015 року (а.п. 160), під час підготовчого судового розгляду в режимі відеоконференції, будь-яких клопотань ОСОБА_7 з приводу надання йому захисника не заявляв.
З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції, у відповідності до вимог діючого кримінально-процесуального кодексу України, були роз`яснені його права, будь-яких клопотань, у тому числі й з приводу надання обвинуваченому ОСОБА_7 захисника, він не заявляв (а.п. 120), журнал судового засідання від 03.06.2015 року.

Крім того, під час розгляду вказаного кримінального провадження, ОСОБА_7 мав практичну можливість захищати свої права всіма можливими способами та не був обмежений у можливостях надавати слідству і суду будь-які докази по даному кримінальному провадженні та мати захисника для здійснення захисту своїх інтересів. Будь-яких перешкод у здійсненні такого права, як з боку слідчого так і суду не вчинялося.
А тому, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 , що порушено його прав на захист є надуманими, нічим не обґрунтованими та спростовуються також письмовими матеріалами кримінального провадження.
З урахуванням вищенаведеного та приймаючи до уваги те, що вирок суду першої інстанції обґрунтований на повно зібраних та всебічно досліджених доказах, апеляційний суд не вбачає будь-яких підстав для зміни або скасування вироку Овруцького районного суду Житомирської області від 03 вересня 2015 року, як зазначає в своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 ..
Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 03 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 - у той же строк, з моменту отримання ним копії ухвали.

Судді: