№ провадження 1-в/646/495/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.15 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника колонії - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо застосування ст. 6 Закону України "Про амністію у 2014 році" у відношенні засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухова, Харківської області, українця, громадянина України, освіта неповна-середня. Раніше судимого:

-Вироком Богодухівського районного суду Харківської областівід 06.05.2003 року за злочин передбачений ч.3 ст. 185, 104 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-Вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 17.02.2012 року за злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України засуджений до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

-Вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 22.05.2013 року за злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України, частково приєднавши покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 17.02.2012 року засуджено до 4 років 6 місяців позбавлення волі

-Вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 16.07.2013 року за злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України засуджений до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим засуджено до 4 років 6 місяців позбавлення волі, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з заявою, щодо застосування до нього ст. 6 Закону України "Про амністію у 2014 році".

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував.

Представник Диканівської виправної колонії (№12) у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви.

Засуджений підтримав заяву, та просив її задовольнити.

Суд, вислухавши прокурора,представника Диканівської виправної колонії (№12), засудженого, вивчивши матеріали справи та особової справи встановив, що вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 17.02.2012 року за злочин передбачений ч. 2 ст. 186 України засуджений до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 22.05.2013 року за злочин передбачений ч. 3 ст. 185 України засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України, частково приєднавши покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 17.02.2012 року засуджено до 4 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 16.07.2013 року за злочин передбачений ч. 2 ст. 185 України засуджений до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим засуджено до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону України про амністію або акта про помилування, засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Вимогами ч.2 ст.86 КК України визначено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовне яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Перелік обставин, які взагалі унеможливлюють застосування до певної категорії осіб акту амністії, у тому числі Закону України «Про амністію у 2014 році» , зазначено у ст. 4 Закону України « Про застосування амністії в Україні» та ст. 8 Закону України « Про амністію у 2014 році».

Ст. 8 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 р., визначено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб: які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Враховуючи вищевикладене, заява засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо застосування до нього ст. 6 Закону України "Про амністію у 2014 році " не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 був звільнений судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку вчинив умисний тяжкий злочин.

На підставі вищезазначеного та керуючись вимогами Закону України "Про застосування амністії в Україні", положеннями Закону України "Про амністію у 2014 році", ст. 85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо застосування до нього ст. 6 Закону України "Про амністію у 2014 році" відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи діб з моменту її проголошення, засудженим з моменту її отримання.

Суддя ОСОБА_1