01.02.2016 Справа №607/12/16-к
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав подану скаргу з мотивів наведених у ній та просить її задовольнити.
Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримала та просить оскаржувану постанову скасувати, враховуючи, що вона не відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Крім цього, вказана постанова неповна, необґрунтована, винесена передчасно, оскільки під час досудового розслідування слідча не з`ясувала, чи було дотримано вимоги Закону під час державної реєстрації права власності на майно за ТзОВ «Торгово-побутовий комплекс «Пасаж», а саме, чи були документи на земельну ділянку на момент проведення реєстрації, не витребувані документи, які стали підставою реєстрації права власності ухвала Господарського суду, не перевірено, чи витрибовувалися документи про введення в експлуатацію будівництва.
Старший слідчий СВ Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_6 заперечила щодо доводів потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 , вважає оскаржувану постанову законною та не вбачає підстав для її скасування.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Всупереч наведеним нормам Закону, оскаржувана постанова слідчого є не вмотивованою та передчасною, оскільки слідчим не було встановлено кому саме належить земельна ділянка та право власності на нерухоме майно торгово-побутового комплексу міського автовокзалу та хто на даний час фактично володіє вказаним майном, на якій підставі, не встановлено коли саме торгово-промисловий комплекс міського автовокзалу був зданий в експлуатацію, не долучено відповідних документів. Крім цього, слідчим суддею 18 травня 2015 року було постановлено ухвалу, якою клопотання слідчого задоволено та надано дозвіл на тимчасовий доступ до реєстраційної справи № 01 про внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на торгово-побутовий комплекс міського автовокзалу, що по АДРЕСА_1 , на підставі якої, 26 травня 2015 року слідчим надано доручення на проведення тимчасового доступу працівникам Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області. Однак в матеріалах кримінального провадження №0003349 відсутні документи, які б вказували, що зазначене доручення було виконано. Також, 21 квітня 2015 року вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого ОСОБА_8 , однак вказана особа під час досудового розслідування слідчим не допитувалася. Не був допитаний як потерпілий і ОСОБА_4 , хоча 21 квітня 2015 року отримав пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час вказана постанова слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_6 від 30 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження №0003349 від 26 грудня 2014 року, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 366 КК України підлягає скасуванню.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі дії, усунути недоліки, які наведені у мотивувальній частині вказаної ухвали, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 30 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження №0003349 від 26 грудня 2014 року, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 366 КК України - задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 30 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження №0003349 від 26 грудня 2014 року, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 366 КК України - скасувати.

Ухвалу та матеріали кримінального провадження №0003349 від 26 грудня 2014 року направити до СВ Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1