Провадження № 1-кп/127/1194/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.09.2015 рокуВінницький міський суд Вінницької області

в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі №32, м. Вінниці кримінальне провадження №0004323 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.07.2015 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черемошне, Погребищенського району, Вінницької області, Вінницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, учня ДНЗ ЦПТО №1, м. Вінниці, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 02.07.2015 року, приблизно о 23:45 год., знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_3 , помітив раніше незнайому йому жінку, якою виявилася ОСОБА_4 та яка проходила поблизу вищезазначеного будинку. Маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, підбурюваний жагою до наживи та протиправного збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, попрямував за ОСОБА_4 , наблизився до неї та шляхом ривка, відкрито заволодів її підвіскою у вигляді хрестика вагою 0,70 гр. та елементом ланцюжка довжиною 11 см, вагою 1, 37 гр., виготовлених із металу золота 585 проби, ринкова вартість, яких згідно висновку експерта №1284/1285/15-21 від 23.07.2015 року становить 1165,83 грн.
Довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 02.07.2015 року увечері гуляв по місту, коли сів на тролейбус №6 то побачив потерпілу у якої на шиї висіла ланцюжок з підвіскою. На вул. Київській вийшов разом з потерпілою і пішов за нею, обійшов будинок на АДРЕСА_3 , щоб скоротити шлях та підбіг до потерпілої, яка вже піднімалася на сходинки будинку, зірвав з неї ланцюжок та побіг, але був затриманий працівниками міліції. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, пішов на грабіж бо не вистачало коштів, щоб добратися до дому. Шкода потерпілій в добровільному порядку відшкодував.
Законний представник ОСОБА_6 суду пояснила, що до неї зателефонувала вихователька та розповіла про те що трапилось і вона почала вже йому телефонувати, на що онук сказав, що вона не правильно усе зрозуміла. Її онук їй допомагає по господарству, відповідальний, крім того, що навчається, ще підробляє на будівництві, батько у нього помер, а мати позбавлена батьківських прав.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснила, що 02.07.2015 року вона пізно ввечері поверталася додому з лікарні і вийшовши на зупинці «Водоканал» направилась до свого будинку, до якого потрібно йти хвилин 15. Помітила, що за нею іде хлопець з капюшоном на голові, на озирається на вікна будинку та робить вигляд, що розмовляє по телефону. Коли вже підійшла до сходів він до неї також підійшов, на що вона йому сказала, що він тут не живе, на що він сказав, що він знає куди іде і зірвав частину ланцюжка з хрестиком. Цивільний позов просила не розглядати, оскільки шкода їй повернута у добровільному порядку, щодо міри покарання обвинуваченого просила суворо не карати, так як він особа молодого віку.
Вислухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника, захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_5 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції.
Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого ОСОБА_5 та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 , повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 186 КК України, грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме: те що він раніше не судимий, по місцю проживання та навчання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неповнолітній, має статус дитини сироти та дитини позбавленої батьківського піклування, отримує стипендію та соціальні виплати.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого,активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування шкоди потерпілій.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд, згідно ст. 124 КПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 615 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 , який був залишений без руху для усунення недоліків, залишити без розгляду у зв`язку із подачею нею заяви про відмову від позову.
Питання про речові докази суд має вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, враховуючи те що обвинувачений ОСОБА_5 є неповнолітнім, визнав свою вину, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, шкоду відшкодував в добровільно порядку, є учнем технікума, отримує стипендію та соціальні виплати у зв`язку із втратою годувальника, тому суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення є можливим без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу, який він в змозі сплатити та із застосування ст. 69 КК України.
Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 510 (п`ятсот десять) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 615 (шістсот п`ятнадцять) грн.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: підвіска у вигляді хрестика вагою 0,70 гр. та елемент ланцюжка довжиною 11 см., вагою 1,37 гр., виготовленні з металу золота 585 проби, які переданні на зберігання потерпілій ОСОБА_4 - залишити останній.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя :