Справа № 463/359/16-к
Провадження № 1-кс/463/74/16
У Х В А Л А
01 лютого 2016 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання старшого слідчого СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :
старший слідчий СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні за № 0000240 від 22.01.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.4 ст.191 КК України, погодженим прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно частину квартири АДРЕСА_1 , що на праві приватної спільної сумісної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , працюючи, згідно наказу Львівського комунального підприємства «ШРП Шевченківського району м.Львова» № 190/К від 01.12.2009 року, на посаді виконроба дільниці доріг ЛКП «ШРП», за адресою: м.Львів, вул.Інструментальна,13, будучи матеріально-відповідальною особою, уповноваженою посадовою інструкцією на керівництво дільницею, забезпечення виконання завдань в установлені терміни, ефективне використання матеріальних ресурсів, автотранспорту, дорожніх машин, механізмів, контроль виконання технологічної послідовності дорожніх ремонтних доріг, забезпечення їх якості, складання разом з майстрами дільниці актів виконаних робіт, дефектних актів, актів на скриті роботи та інше, зловживаючи службовим становищем, діючи у власних інтересах та всупереч укладених угод з органами місцевого самоврядування м.Львова, маючи умисел на заволодіння коштами місцевих бюджетів, за попередньою змовою з директором ЛКП «ШРП» ОСОБА_7 , головним інженером ЛКП «ШРП» ОСОБА_8 та начальником виробничо-технічного відділу ЛКП «ШРП» ОСОБА_9 , в липні 2014 року склали та підписали завідомо неправдивий акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в № 63 за липень 2014 року (відповідно до договору № 72/14 від 01.07.2014 року про надання послуг з поточного ремонту вулично-дорожньої мережі, а саме ремонт вулиці Шевченка,386-388 у Шевченківському районі м.Львова), в який внесли завідомо неправдиві відомості про використання під час даних ремонтних робіт для виготовлення асфальтобетонних сумішей бітуму марки БНД 60/90 на загальну суму асфальтобетонної суміші 299889,60 гривень, хоча насправді під час даних робіт для виготовлення асфальтобетонних сумішей закуплено та використано бітум марки БНД 130/200 та не застосовано мінерального порошку, що згідно висновку експерта кафедри «Автомобільні шляхи» НУ «Львівська політехніка» № 6 від 16.05.2015 року не відповідає встановленим вимогам - ДСТУ Б.В.2.7.119-2011, внаслідок чого, згідно висновку № 13/15 будівельно-технічної експертизи від 12.10.2015 року, завищили розмір фактичних витрат по даному акту на суму 252197,42 гривень.

На підставі вказаного акту виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та довідки форми КБ-3, в яку ОСОБА_7 з метою реалізації спільного злочинного умислу внесено такі ж неправдиві дані щодо вартості виконаних робіт, на рахунок ЛКП «ШРП» з бюджету перераховано 299889,60 гривень, хоч фактично роботи на вказану суму не виконувались.

Крім того, ОСОБА_5 , працюючи згідно наказу Львівського комунального підприємства «ШРП Шевченківського району м.Львова» № 190/К від 01.12.2009 року, на посаді виконроба дільниці доріг ЛКП «ШРП», за адресою: м.Львів, вул.Інструментальна,13, будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі функції, маючи прямий умисел на виготовлення завідомо підробленого документа, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в липні 2014 року склали та підписали завідомо неправдивий акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в № 63 за липень 2014 року, розрахунок загальновиробничих витрат до Акту КБ-2в № 63 за липень 2014 року, в які внесено завідомо неправдиві відомості про використання під час даних ремонтних робіт для виготовлення асфальтобетонних сумішей бітум марки БНД 60/90 на загальну суму асфальтобетонної суміші 299889,60 гривень, хоча насправді під час даних робіт для виготовлення асфальтобетонних сумішей закуплено та використано бітум марки БНД 130/200 та не застосовано мінерального порошку, що не відповідає встановленим вимогам - ДСТУ Б.В.2.7.119-2011. В результаті дій ОСОБА_5 місцевому бюджету м.Львова було завдано тяжких наслідків у виді завищення розміру фактичних витрат по даному акту на суму 252197,42 гривень.

Враховуючи, те що зазначеним злочином місцевому бюджету завдана майнова шкода у великому розмірі, з метою відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, слідчий просить накласти арешт на належну ОСОБА_5 частину квартири АДРЕСА_1 , з метою заборони подальшого відчуження даного майна, а також відшкодування збитків потерпілій стороні.

В розумінні ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.

Згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається з відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 24.10.2011 року на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . При цьому, як пояснив підозрюваний та його захисник в судовому засіданні, що ОСОБА_5 та його сім`я жодного відношення до даної квартири не мають. Інші докази, які б підтверджували право власності ОСОБА_5 на зазначену вище квартиру слідчим не надано.

Крім цього, слідчим у клопотанні не обґрунтовано необхідності арешту майна, чітко не зазначено на яку саме частку майна ОСОБА_5 необхідно накласти арешт, не подано усіх необхідних документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, не подано доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном. Таким чином, на даний час неможливо чітко встановити власника майна, на яке слідчий просить накласти арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, враховуючи вищенаведене, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки в матеріалах клопотання в порушення вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України відсутні документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно.

Крім того, у зв`язку з відсутністю даних про власника майна неможливо перевірити наявність правових підстав, передбачених ст.170 КПК України, згідно з якими арешт може бути накладено на майно: підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочином.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 170-173, 309 КПК України, -

у х в а л и в :
у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1