Справа № 713/1049/15-к
Провадження №1-кп/713/102/15
УХВАЛА
28.10.2015 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000189 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст.187 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Вижницького районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст.187 ч.2 КК України.

В судовому засіданні від захисника ОСОБА_4 поступило клопотання про визнання доказів недопустимими, в якому просив визнати недопустимими наступні докази: висновки судово-медичної експертизи №53 від 08.04.2015 року, №77 від 08.05.2015 року, №83 від 14.05.2015 року; заяву про залучення до провадження як потерпілого від 30.03.2015 року; протокол допиту потерпілого від 30.03.2015 року; протокол добровільної видачі та огляду від 30.03.2015 року; протокол огляду предметів від 30.03.2015 року; постанову про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження від 30.03.2015 року; протокол добровільної видачі та огляду від 30.03.2015 року; протокол огляду предметів від 30.03.2015 року; постанову про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження від 30.03.2015 року; протокол огляду предметів від 30.03.2015 року; постанову про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження від 30.03.2015 року; заяву ОСОБА_8 від 29.03.2015 року про долучення до матеріалів кримінального провадження особистого одягу ОСОБА_9 ; заяву ОСОБА_8 про надання дозволу на огляд свого телефону від 30.03.2015 року; протокол огляду предметів від 30.03.2015 року; постанову про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження від 30.03.2015 року; довідку Вижницької ЦРЛ від 29.03.2015 року про стан сп`яніння ОСОБА_6 ; протокол проведення слідчого експертименту від 24.04.2015 року(відтворення з потерпілим); протокол ОМП від 30.03.2015 року.

Прокурор проти задоволення вказаного клопотання заперечував, вважав його безпідставним.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання захисника про визнання доказів недопустимими підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За приписом ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате (ч.2 ст.89 КПК України).

Стосовно заявленого в клопотанні визнання висновку судово-медичної експертизи №53 від 08.04.2015 року недопустимим доказом, суд зауважує наступне.

В клопотанні прокурора про проведення повторної судово-медичної експертизи, за результатом розгляду якого судом 22.09.2015 року винесено ухвалу про проведення повторної судово-медичної експертизи, прокурор зазначив, що в ході судового розгляду встановлено, що в постанові про проведення судово-медичної експертизи від 30.03.2015 року не зазначено про те, що слідчий направляє історію хвороби потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_9 судово-медичному експерту ОСОБА_10 для проведення судово-медичної експертизи; в постанові не зазначено про те, що експерт попереджається про кримінальну відповідальність за складення свідомо неправдивого висновку. При цьому прокурор керувався положеннями ч.1 ст.86 КПК України, згідно якої доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що висновок судово-медичної експертизи №53 від 08.04.2015 року слід визнати недопусимим доказом.

Що стосується заявлених в клопотанні інших доказів, які сторона захисту просить визнати недопустимими, суд вважає, що вони можуть бути визнані недопустимими лише під час ухвалення судом остаточного судового рішення за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження, оскільки очевидної недопустимості цих доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає необхідним вирішити питання допустимості цих доказів відповідно до ч.1 ст.89 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.86, 87, 89 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими задовольнити частково.

Визнати висновок судово-медичної експертизи №53 від 08.04.2015 року недопустимим доказом.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1