У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2015 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, раніше несудимого
ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.12.2015 року в достовірно невстановлений слідством час між ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та його дружиною ОСОБА_6 , за місцем проживання останніх, у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого в цей же день, час та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, підійшов до ОСОБА_6 , яка в цей час перебувала на сходах біля будинку, після чого рукою стиснутою в кулак наніс останній декілька ударів в область обличчя, після чого пішов відпочивати. 16.12.2015 року в достовірно невстановлений час між ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, його дружиною ОСОБА_6 та спільною знайомою ОСОБА_7 за місцем проживання останніх, у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт в ході якого в цей же день, час та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, підійшов до ОСОБА_6 , яка в цей час розмовляла зі своєю знайомою ОСОБА_7 , після чого рукою стиснутою в кулак наніс останній декілька ударів в область обличчя, внаслідок чого остання отримала відкриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, перелом основи черепа, отогемолікорея праворуч, гематома правої потиличної ділянки, закритий перелом основної фаланги першого пальця п`ястної кістки першого пальця правої кістки з незначним зміщенням, забій ділянки тканин правої половини тулуба та стінки живота, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та є небезпечними для життя в момент заподіяння. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, підійшов до ОСОБА_8 , після чого взяв металевий цвяходер та наніс кілька ударів в область голови, внаслідок чого остання отримала закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, забійні рани лобно-тім`яної ділянки, забій лівої кисті, закритий перелом кісток лівого передпліччя, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та є небезпечними для життя в момент заподіяння.
В обґрунтування застосування запобіжного заходу прокурором зазначено, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілих.
Наявність ризиків обґрунтоване тим, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, та вчинено відносно своєї дружини ОСОБА_6 та знайомої ОСОБА_8 .
У судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання та просила його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просять застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме у виді особистого зобов`язання. Підозрюваний пояснив, що його агресивна поведінка була зумовлена тим, що для його життя існувала небезпека, йому стало відомо про наміри дружини позбавити його життя, через що він захищався та особисто викликав працівників поліції та швидку.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 позитивно охарактеризували підозрюваного, надали показання про те, що він ніколи не зловживав алкогольними напоями, не проявляв агресивності та не вчиняв насильницьких дій відносно інших.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, свідків, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно відмовити та слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема впливати на потерпілих та свідків.
Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується протоколом огляду місця події від 16.12.2015 року, протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 17.12.2015 року, протоколом допиту ОСОБА_11 від 16.12.2015 року, рапортом поліцейського БПП підпорядкований ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 , рапортами чергової частини Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.
16.12.2015 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Органом досудового розслідування 17.12.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховує тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у його вчиненні, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, має зареєстроване місце проживання та постійний дохід у виді пенсії, його було позитивно охарактеризовано свідками в судовому засіданні, а також існування ризику впливати на потерпілих та свідків, що підтверджується тим, що конфлікт, який виник між ним та ОСОБА_6 16.12.2015 року, на теперішній час не вичерпано.
Поряд з цим, слідчий суддя вважає, що наявність таких ризиків як можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення та можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування прокурором належним чином не доведена.
Зважаючи на викладене, та оскільки прокурором не було також доведено, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленому слідчим суддею ризику впливати на потерпілих та свідків, тому слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що є достатнім для запобігання зазначеного ризику.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді вигляді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_4 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 20-00 год. до 07-00 год. до 13 лютого 2016 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області за викликом;
2) не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.
Строк дії ухвали до 13 лютого 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 15-40 год. 20 грудня 2015 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1