ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015 Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю потерпілого ОСОБА_5
з участю обвинуваченого ОСОБА_6
з участю захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0003654 від 23.07.2014 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня-технічна, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчинені кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 09.07.2014 року приблизно о 21 годині 15 хвилин, перебував біля свого під`їзду будинку АДРЕСА_2 . В цей час до під`їзду підійшов гр-н ОСОБА_5 , який є сусідом обвинуваченого. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почався словесний конфлікт, який потім продовжився у під`їзду будинку. Перебуваючи у ліфту, словесний конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 переріс у бійку, в ході якої останній наніс ОСОБА_5 декілька ударів рукою в область обличчя, спричинивши потерпілою тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України не визнав повністю, вимоги цивільного позову, заявленого потерпілим ОСОБА_5 , а також стороною обвинувачення не визнав у повному обсязі, та пояснив наступне: 09.07.2015 року він приїхав з огороду та поставив машину в гараж. Підійшов до під`їзду, подзвонив товариш, з яким він розмовляв по телефону. В цей час до під`їзду підійшов сусід ОСОБА_5 , який ніс пакет, йшов похитуючись, сказав: «Привіт», на що ОСОБА_6 відповів «Слава Україні», а той почав його ображати словами «фашист», «бандера». На що ОСОБА_8 сказав, що той неправий, оскільки ми живемо у ОСОБА_9 , в Україні, і рекомендує сусіду почитати історію, діалог з ним не хотів вести, оскільки той був у стані алкогольного сп`яніння, і тримаючись за перила ОСОБА_5 направився у під`їзд. Через 5-7 хвилин ОСОБА_6 зайшов у під`їзд, де нікого не було, викликав ліфт і поїхав додому, на п`ятий поверх. Ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не наносив, з усіма сусідами підтримує нормальні відносини, скандалів ніколи не було.
Незважаючи на повне невизнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення-злочину об`єктивно підтверджується зібраними по справі та дослідженими в суді доказами, а саме:
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 09 липня 2014 року о 21:15-21:25 годині повертався з роботи, зустрів біля під`їзду, на лавці свого сусіда ОСОБА_6 . У потерпілого у лівій руці був портфель, у правій п`ять склянок води. В цей час ОСОБА_6 крикнув: «Слава Україні», на що потерпілий промовчав та пішов до під`їзду, проте ОСОБА_8 запитав у нього, чому він не відповідає на запитання «Слава Україні». Потерпілий сказав, що герої знаходяться в АТО, а він не герой. Потім він зайшов у під`їзд та викликав ліфт. В цей час до під`їзду зайшов ОСОБА_6 , та вони разом сіли у ліфт. Знаходячись у ліфті, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 декілька ударів в область обличчя, від яких у потерпілого з`явилась кров. Прийшов додому, дружина відкрила двері і запитала, що з ним сталось, на що той відповів, що це зробив ОСОБА_11 з п`ятого поверху. Дружина піднялась до дверей ОСОБА_6 , стукала, проте ніхто не відкривав. Потім потерпілий поїхав у 4-ту лікарню для з`ясування свого стану здоров`я. Всі удари відбулись в ліфті.
Допитом свідка ОСОБА_12 встановлено, що після 21 годин 00 хвилин 09.07.2014 року її чоловік ОСОБА_5 подзвонив у двері їхньої квартири, які вона йому відчинила та побачила чоловіка, який був весь у крові, і почала надавати медичну допомогу. На питання що трапилось, чоловік відповів, що його побив сусід ОСОБА_13 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що у липні 2014 року вона знаходилась дома, вийшовши на балкон (квартира у неї на 2-му поверсі) побачила сусіда ОСОБА_6 , який сидів на лавці. Підійшов ОСОБА_15 , у якого були дві сумки в руках, та який привітався з сусідом. Раптом почалась словесна перепалка, з криками та нецензурними словами, яка тривала не більше 10 хвилин. ОСОБА_5 зайшов до під`їзду, ОСОБА_6 пішов за ним. ОСОБА_14 вийшла з квартири та почула дуже голосні звуки та гуркіт, який доносився з ліфту, після чого повернулась у квартиру. Через 3-4 дні вона побачила ОСОБА_5 , у якого на обличчі були тілесні ушкодження, та запитала що з ним сталось і чи це наслідки бійки з ОСОБА_6 , на що потерпілий відповів так.
Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для встановлення причин смерті, тяжкості й характеру тілесних ушкоджень призначення експертизи є обов`язковим. Водночас треба мати на увазі, що висновки судово-медичних експертиз містять лише медичну оцінку наслідків злочинного діяння і саме в такому розумінні вони повинні оцінюватися судами при вирішенні питання про доведеність винуватості особи у злочині, обставин його вчинення та про його кримінально-правову кваліфікацію.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №810-А/14 від 20.08.2014 року, у ОСОБА_5 має місце косий перелом лівого суглобного відростку зі зміщенням, який виник внаслідок дії тупого, твердого предмету, міг виникнути при обставинах, викладених в історії хвороби, що відноситься до тілесних пошкоджень середньої тяжкості, що тягне за собою тривалий розлад здоров`я.
Винність обвинуваченого підтверджується також протоколом проведення слідчого експерименту від 19.08.2014 року, фототаблицями до протоколу проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_5 , у ході якого потерпілий показав, як саме йому були нанесені тілесні ушкодження обвинуваченим ОСОБА_6 ..
Згідно висновку судово-медичної експертизи №838-А/14 від 10.09.2014 року, у ОСОБА_5 має місце косий перелом лівого суглобного відростку зі зміщенням, який виник внаслідок дії тупого, твердого предмету, міг виникнути при обставинах, викладених в протоколі проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_5 , що відноситься до тілесних пошкоджень середньої тяжкості, що тягне за собою тривалий розлад здоров`я.
За таких обставин, аналізуючи та оцінюючи вищенаведені докази в їх сукупності, враховуючи положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених статтею 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в обласному наркологічному, психіатричному диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Відповідно до статті 66 КК України, обставин, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Відповідно до статті 67 КК України, обставин, що обтяжує відповідальність ОСОБА_6 судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції частини 1 статті 122 Кримінального кодексу України, із застосуванням статті 75, 76 Кримінального кодексу України.
Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в межах його доведеності.
Відповідно до пункту 3, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконним діями або бездіяльністю інших осіб, а розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Суд вважає, що потерпілий ОСОБА_5 зазнав моральних страждань, проте, оскільки суд, відшкодовуючи моральну шкоду з винної особи повинен виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат №11 від 07.07.95 року, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Питання щодо витрат пов`язаних з проведенням експертизи по кримінальному провадженню суд вирішує на підставі ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді 1 (один) року позбавлення волі.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави (Управління Державного казначейства у м. Харкові ГУ ДКУ України в Харківській області, р/р НОМЕР_1 , МФО 851011, код 24134490, код призначення платежу 240603) в рахунок відшкодування лікування потерпілого ОСОБА_5 , 1246 (одну тисячу двісті сорок шість) грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_16 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3598 (три тисячі п`ятсот дев`яносто вісім) грн. 65 коп., а в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) грн., а всього стягнути 13598 (тринадцять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) грн. 65 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судово-медичних експертиз: №810-А/14, №838-А/14 у розмірі 368 (триста шістдесят вісім) грн. 94 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Головуючий: