АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 643/5066/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2259/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному проваджені на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2015 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мілове Ракитянського району Бєлгородської області Російської Федерації, громадянин України, працюючий водієм ТОВ «Золотий урожай Харків», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

засуджений за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнено з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 736,56грн.

Як встановив суд, ОСОБА_7 14.01.2015 року, приблизно о 06.00, керуючи технічно справним автомобілем "ЗІЛ-4316" державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ "Золотий урожай Харків", рухався по вул. Салтівське шосе зі сторони пр. 50 річчя СРСР у напрямку вул. Гвардійців Широнінців м. Харкова, знаходячись поблизу будинку №120 по вул. Гвардійців Широнінців, ОСОБА_7 в порушенні вимог п.п. 1.5 та 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

-п. 1.5 "дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків";

-п. 12.3 "у випадку виникнення небезпеки для руху або перешкоди, що водій об`єктивно здатний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зниження швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди",

рухаючись із швидкістю 20 км/год, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода своєчасно, не прийняв своєчасно заходи для запобігання наїзду та скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_8 , 2003 року народження, який перетинав проїжджу частину справа наліво по ходу руху автомобіля в невстановленому для переходу місці, в результаті чого пішоходу ОСОБА_8 заподіяно тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я, у вигляді закритого перелому 3-ї плюсневої кістки з незначним зсувом. У зазначених дорожніх умовах водій автомобіля "ЗІЛ-4316" ОСОБА_7 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля "ЗІЛ-4316" ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з настанням цієї пригоди. Порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, виразилося в тому, що ОСОБА_7 , керуючи технічно справним транспортним засобом і маючи об`єктивну можливість виявити пішохода своєчасно, не прийняв своєчасно заходи для запобігання наїзду та скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїжджу частину справа наліво по ходу руху автомобіля, внаслідок чого пішоходу ОСОБА_8 заподіяно тілесне ушкодження середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я. Порушення Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів, що становить 3400 грн.

Так, прокурор посилається на те, що санкцією ч.1 ст.286 КК України передбачено штраф у виді від 200 до 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Таким чином, на думку прокурора, при призначені покарання у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією особливої частини КК, цей розмір визначається в певній кількості неоподаткованих мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого, який поклався на розсуд суду вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що обвинувачений повністю визнав обставини вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і за згодою всіх учасників судового засідання, суд першої інстанції у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України не досліджував докази щодо цих обставин, а тому вирок в частині фактичних обставин справи, правильності кваліфікації дій обвинуваченого не перевіряється.

Доводи прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальне відповідальність, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Так, відповідно до ч.2 ст.53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та за урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Санкцією ч.1 ст.286 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від 200 до 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання у виді штрафу в сумі 3400грн. вірно визначив суму штрафу, однак не вказав кількість неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що є порушення чинного кримінального законодавства України.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15 дійшов до висновку, що при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, цей розмір визначається в певній кількості неоподаткованих мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.458 КПК України висновки Верховного Суду України, викладені в його ухвалі, у випадках, передбачених у частині другій статті 455 і частині другій статті 456 цього Кодексу, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідник норму закону, та для всіх судів України.

Таким чином, у зв`язку із зазначеним, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та зміні вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2015 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання з призначенням йому штрафу у виді неоподаткованих мінімумів доходів громадян із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - змінити.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (трьох тисяч чотирьохста) грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий
Судді: