Справа № 464/5363/15-к
пр.№ 1-кп/464/283/15
У Х В А Л А
28.08.2015 Сихівський районний суд м.Львова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , проводячи у приміщенні суду в м.Львові, розглянувши угоду про визнання винуватості, досягнуту під час судового провадження, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001573 від 05.06.2015 року за обвинувальним актом, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, військовозобов*язаного, працюючого у ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» на посаді касира торгівельного залу, не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, перевіривши надані матеріали, дослідивши докази по матеріалах, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого,

в с т а н о в и в:

03 липня 2015 року до Сихівського районного суду м.Львова надійшов обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0001573 від 05.06.2015 року стосовно ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Під час судового провадження між сторонами кримінального провадження досягнута угода про визнання винуватості, укладеною 12 серпня 2015 року у приміщенні прокуратури Сихівського району м.Львова між прокурором прокуратури Сихівського району м.Львова ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 .

В обвинувальному акті та угоді встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що маючи умисел на незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів в місця позбавлення волі, 04.06.2015 року близько22:00 год. у невстановленої слідством особи на ім.*я Тарас незаконно придбав наркотичну речовину канабіс та наркотичний засіб бупренорфін, що містився у таблетках овальної форми, які знаходяться у блістерах, які в подальшому 05.06.2015 року перевіз громадським транспортом з вулиці Окружна,2 до ЛВК №48 УДПтС України у Львівській області, що за адресою: м.Львів, вул..Хуторівка,2 та зберігав вищевказані наркотичні засоби при собі з метою збуту. Цього ж дня о 11:30 год. ОСОБА_6 перебуваючи біля огорожі ЛВК №48 УДПтС України, зі строни вулиці Скорини, переконавшись, що може довести свій злочинний намір до кінця, витягнув з лівої кишені своїх джинсових штанів згорток, який являв собою камінь, до якого було примотано прозорою клеючою стрічкою поліетиленовий пакет з наркотичними засобами канабісом та таблетками бепренорфіну та намагався перекинути його через огорожу на територію ЛВК №48 УДПтС України у Львівській області, однак виконавши всі дії, які вважав необхідними, не зміг довести його до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками сектору боротьби з незаконним обігом наркотичних речовин Сихівського РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області. В поліетиленовому пакеті вилученому у ОСОБА_6 виявлено подріблену речовину, яка містить тетрагідроканабінол і є канабісом (марихуаною), що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, в перерахунку на висушену речовину маса якого становить 8,24 грами, а також таблетки овальної форми білого кольору в блістерах, з бупренорфіном, що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, вміст якого становить 0,288 грам.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, особливо небезпечних наркотичних засобів в місця позбавлення волі.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості. Окрім того до обвинувального акту додав матеріали кримінального провадження.

Обвинувачений підтримав угоду про визнання винуватості та просив суд таку затвердити.

Вивчивши матеріали обвинувального акту з долученою до нього угодою про примирення, заслухавши думку прокурора та інших учасників підготовчого судового засідання, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що в затвердженні даної угоди слід відмовити, виходячи з наступного.

На виконання вимог п.1 ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Відповідно до ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 475 КПК України у резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання, а також інші відомості, передбачені статтею 374 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Ч.2 ст.307 КК України, передбачає відповідальність за дії передбачені частиною 1 даної статті, незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.

Однак кваліфікуючи злочин по ч.2 ст.307 КК України в обвинувальному акті та угоді зазначено з метою збуту. Прокурором при затвердженні обвинувального акту та укладенні угоди не враховано, що ОСОБА_6 вчиняючи злочин, при виконанні всіх дій, які вважав необхідними,не зміг довести його до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Згідно ст.13 КК України, закінченим злочином визнається діяння, яке містить усі ознаки злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. Частиною 2 статті 15 КК України, замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

В даному випадку протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_6 було допущено незакінчений замах на вчинення злочину. Відтак слід вважати, що відсутня кваліфікуюча ознака злочину збут чи передача наркотичних речовин у місця позбавлення волі.

Відповідно до ст.474 КПК України суд може відмовити у затвердженні угоди та судове провадження продовжити у загальному порядку.

Враховуючи зазначені положення закону, тяжкість діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , суспільну небезпечність вчиненого, думку прокурора, суд приходить до висновку, що умови укладеної угоди не відповідають вимогам КПК України, а відтак у затвердженні угоди слід відмовити, повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 314, 316, 317, 469, ч. 7. ст. 474 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної 12 серпня 2015 року між прокурором прокуратури Сихівського району м.Львова ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 в кримінальному провадженні за № 0001573 від 05.06.2015 року відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Судове провадження продовжити в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя