Справа № 361/6268/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/56/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 27.01.2016

УХВАЛА
Іменем України
27 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 31 травня 2015 року, в період часу з 20-00 год. до 20-30 год., ОСОБА_7 , перебував разом з потерпілою ОСОБА_8 на території парку «Перемога», що в м. Бровари, Київської області, який межує з вулицями Возз`єднання, Грушевського та Кірова. В ході конфлікту, що виник між потерпілою та ОСОБА_7 , у останнього виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ОСОБА_7 , перебуваючи по відношенню до потерпілої з правого боку, наніс останній удар правою рукою в праву частину обличчя.

В результаті таких дій ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої травми правого ока, синця та підшкірної гематоми повік правого ока, контузії правого очного яблука важкого ступеню: субконюктивальний розрив склери, аніридія, тотальна гіфема, гемофтальм, артифакія з підвивихом кришталика правого ока, які, згідно висновку експерта за №196 від 07.07.2015, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 листопада 2015 року змінити, пом`якшити покарання та з урахуванням положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням із застосуванням іспитового строку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок в частині призначеного покарання є незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що щиро кається в скоєному та просив пробачення в потерпілої ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку потерпілої, яка підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та не оспорюється апелянтом, тому дослідження доказів відносно фактичних обставин справи не є доцільним.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що в результаті протиправних дій потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої травми правого ока, синця та підшкірної гематоми повік правого ока, контузії правого очного яблука важкого ступеню: субконюктивальний розрив склери, аніридія, тотальна гіфема, гемофтальм, артифакія з підвивихом кришталика правого ока, які, згідно висновку експерта за №196 від 07.07.2015, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою стратою працездатності не менш як на одну третину.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7, коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавлення волі.

Висновок суду першої інстанції про необхідність реального відбування обвинуваченим призначеного йому покарання, колегія суддів вважає таким, який не ґрунтується на матеріалах провадження. Зважаючи на особу обвинуваченого, зокрема на те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою пенсійного віку, за місцем проживання характеризуються виключно позитивно, та на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, зокрема: визнання ним своєї вини, щире каяття, добровільне часткове відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням потерпілої, думку потерпілої під час апеляційного розгляду, яка просила не позбавляти ОСОБА_7 волі та звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком, колегія суддів приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування ним основного покарання, а тому можливо, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання із випробуванням.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України, колегія суддів вважає за необхідне, для належного контролю за поведінкою обвинуваченого в період іспитового строку, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а вирок Броварського міськрайонного суду Київської області зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Застосувати щодо ОСОБА_7 , положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання призначеного судом з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Головуючий:
Судді: