Провадження № 1-кп/760/1075/15р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості по кримінальному проваджені зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0008372 від 29.08.2015р. укладену між прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва та обвинуваченим
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Києва, громадянином України, освіта середньо спеціальна, не одруженого, діти дорослі, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,-
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження
-//- прокурора - ОСОБА_4
-//- захисника - ОСОБА_5
-//- обвинуваченого - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
28.08.2015р. біля 22 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , взяв із собою виготовлений саморобним способом з використанням промислового обладнання «кастет», який йому передала невстановлена слідством особою, що відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, який став зберігати при собі для власної самооборони.
Після чого, того ж дня, 28.08.2015р. біля 22 год. 30 хв., ОСОБА_3 , незаконно, без передбаченого законом дозволу переніс вищевказаний «кастет» до будинку АДРЕСА_3 , з яким був зупинений працівниками міліції, які виявили та вилучили з його руки виготовлений саморобним способом з використанням промислового обладнання «кастет», що відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії.
Відповідно до висновку судової трасологічної експертизи за №1162 від 08.09.2015р., вилучений у ОСОБА_3 предмет, виготовлений саморобним способом з використанням промислового обладнання по типу «кастет» відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України.
01.10.2015р. від прокурора прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_4 надійшов обвинувальний акт від 25.09.2015 року з угодою про визнання винуватості від 24.09.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цьому діянні, і під час судового провадження.
Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 узгодили йому міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України у виді громадських робіт строком на 200 годин.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.263 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказував, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.
Враховуючи вищевикладене, суд переконався, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим може бути затверджена.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_3 згідно ст.12 КК України відносяться до правопорушень середньої тяжкості.
Як убачається зі змісту наданої суду угоди про визнання винуватості від 24.09.2015 року, вона відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України і зрозумів, роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а також характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження судом угоди, передбачені п.п.3-4 ч.4 ст.474 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судової трасологічної експертизи у розмірі 491 грн. 04 коп.
Речовий доказ: «кастет», переданий на зберігання до камери схову Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві, суд вважає необхідним знищити.
Керуючись ч.1 ст.314, ч.4 ст.469, ст.ст.472, 473 ч.2, п.п.1, 3, 4 ч.4 ст.474, ст.475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.09.2015 року у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0008372 від 29.08.2015 року, укладену між прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді громадським робіт строком на 200 годин.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати за проведення судової трасологічної експертизи у розмірі 491 грн. 04 коп.
Речовий доказ: «кастет», переданий на зберігання до камери схову Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.
Суддя: