№1-57/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2010 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,
за участю прокурора захисника-адвокатаОСОБА_3,ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу за звинуваченням

ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утримані малолітніх дітей 1997 та 2005 років народження,не працюючого , проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, на АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,

В С Т А Н О В И В :

1 травня 2008 року наказом директора ПП «Будівельна Компанія «ОСОБА_7 ОСОБА_8» ОСОБА_9 №17 ОСОБА_6 призначено виконуючим обовязки старшого виконроба, /начальника дільниці/ цього підприємства. Згідно посадової інструкції на нього покладено обовязки з керівництва виробничо-господарською діяльністю житлового комплексу по вул. Шевченка, 2 у м. Вишгороді, а також обовязки з питань організації роботи на дорученій дільниці згідно вимог трудового законодавства, правил та норм охорони праці, вжиття заходів до створення нешкідливих і безпечних умов праці.

Крім того, наказом директора підприємства № 19-ОП* від 15 січня 2008 року ОСОБА_6 призначений відповідальним за ведення і керівництво робіт на висоті, на якого покладено спеціальні обовязки з охорони праці й дотримання вимог „Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1631 від 15 жовтня 2003 року та п. 94 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року № 15, роботи на висоті віднесені до робіт з підвищеною небезпекою.

11 липня 2008 року ОСОБА_6, обіймаючи вказану посаду й будучи відповідальним за ведення робіт з підвищеною небезпекою на будівництві багатоповерхового житлового комплексу в м. Вишгороді по вул. Шевченка, 2 на секції А (№2-1) будівництва, допустив порушення правил безпеки, що спричинило загибель робітника підприємства ОСОБА_10, зокрема, не забезпечив безпечне виконання робіт, дотримання працівниками трудової і виробничої дисципліни, організував будівельно-монтажні роботи в небезпечній зоні перепаду по висоті без запобіжного огородження на робочому місці, видав розпорядження на його зняття, не проконтролювавши своєчасність демонтажу огородження в технологічній послідовності, не контролював застосування працівником запобіжного поясу, не вжив заходів щодо недопущення перебування працівника на робочому місці в стані алкогольного спяніння, чим порушив положення ст. 13 Закону України „Про охорону праці, та вимоги пунктів 2.26*, 12.22, 2.26*, 1.16 НПАОП 45.2-7.02.-80 „СНиП ІІІ-4-80*. «Правила производства и приемки работ. Техника безопасности в строительстве, затверджених постановою Держбуду СРСР від 9 червня 1980 року № 82; пункти 6.8, 6.2 ГОСТ 12.4.059-89 „ССТБ. Огородження запобіжні інвентарні; пункти 2.1.3, 2.1.5, 2.6, 3.1 „Посадової інструкції начальника дільниці, затвердженої наказом директора ПП „Будівельна компанія „ОСОБА_7 ОСОБА_8 від 8 січня 2008 року №4-ОП та вимоги технологічної карти на армування горизонтальних і вертикальних конструкцій з застосуванням розбірно-переставної опалубки на спорудження монолітних жилих будинків, затвердженої директором ПП «Будівельна компанія ОСОБА_7 ОСОБА_8» ОСОБА_9

Так, близько 8 год. 11 липня 2008 року виконуючий обов»язки старшого виконроба /начальника дільниці/ ОСОБА_6 видав бригаді працівників „ПП Буд ОСОБА_8, серед яких був ОСОБА_10, виробниче завдання із встановлення арматурного каркасу пілона та колони на 13-му поверсі секції А (№2-1), а також з монтажу опалубки цього пілона та колони. Крім того, ОСОБА_6 видав завдання працівникам ОСОБА_11, ОСОБА_12 і ОСОБА_13 тимчасово на період монтажу згаданої опалубки демонтувати запобіжне огородження з краю плити перекриття 13-го поверху, мотивуючи це тим, що огородження заважає монтажу опалубки. На виконання цієї вказівки запобіжне інвентарне огородження на вказаній ділянці демонтовано ще до завершення монтажу арматурного каркасу.

Внаслідок недбалості ОСОБА_6, який не дав вказівку щодо демонтажу огородження та не контролював дотримання працівниками трудової та виробничої дисципліни, правил і норм з охорони праці, правильність використання працівником засобів індивідуального захисту, арматурник ОСОБА_10 о 10 год. 40 хв. у стані алкогольного спяніння середнього ступеня допущений до виконання робіт з монтажу арматурного каркасу у небезпечній зоні перепаду по висоті , де було відсутнє запобіжне огородження, не користуючись при цьому запобіжним поясом, не втримався та впав з 13-го поверху секції А (№2-1) на прилеглу до будинку територію. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №136/Д/195 смерть ОСОБА_10 настала від множинних ушкоджень кісток скелету і внутрішніх органів,які могли виникнути при падінні із значної висоти. При судово-токсилогічному дослідженні в крові трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт в концентрації 2,05%о, що при житті відповідає середньому ступеню алкогольного сп»яніння.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину не визнав, вказав, що з травня 2008 року обіймав посаду старшого виконроба й виконував обовязки начальника дільниці на обєкті будівництва житлового комплексу по вул. Шевченка, 2 в м. Вишгороді. Отримав посадову інструкцію начальника дільниці і на час нещасного випадку був організатором і керівником робіт на даному обєкті. 11 липня 2008 року на початку робочої зміни близько 8 год. видав бригаді працівників виробниче завдання, згідно якого вони мали встановити арматурні каркаси пілона і колони, змонтувати опалубку та забетонувати їх на тринадцятому поверсі секції А (№2-1). Розподіляючи виробничі завдання, працівникам ОСОБА_11, ОСОБА_12 і ОСОБА_13 видав завдання на тому ж 13-му поверсі на період монтажу опалубки колони і пілона демонтувати запобіжне інвентарне огородження на краю плити перекриття. У звязку з цим запобіжне огородження знято.Послідовність виконання робіт передбачається в технологічній карті. Посилається на те, що інвентарне огородження знято обґрунтовано на підставі п. 2.26 „СНиП ІІІ-4-80*. Правила виробництва й приймання робіт. Техніка безпеки на будівництві, оскільки заважало монтажу опалубки, а роботи продовжено з влаштуванням запобіжного канату.Вважає,що порушень технологічно процесу не відбулося. Ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_10 в той день не помітив, стверджує, що вранці під час розводу ОСОБА_10 був тверезий.. Вказує та те, що досудовим слідством не встановлено місце, з якого впав ОСОБА_10 Зі слів робітників допускається версія самогубства ОСОБА_10, в якого в сім»ї були негаразди. Пояснити не може, чому ОСОБА_10 не використав запобіжний пояс.Допускає, що ОСОБА_10 впав не з того місця, де мав працювати, а з балкону. Вважає, що порушень правил безпеки виробництва з його боку не було. В той день зранку працював з документами та на будинок піднятися не встиг, правильність використання робітниками індивідуальних запобіжних заходів не перевіряв і послідовність виконання робіт працівниками не контролював, оскільки не мав такої можливості.З актом про нещасний випадок не згоден.

Потерпіла ОСОБА_14 у судове засідання не з»явилась, на досудовому слідстві вказала, що ніяких матеріальних вимог вона не має, просить її на досудове слідство та в судові засідання не викликати /а.с.204-205 т.1/.

Свідок ОСОБА_15, яка також брала участь в роботі комісії по розслідуванню нещасного випадку, як страховий експерт з охорони праці відділу по роботі зі страхувальниками та потерпілими Дарницького району УВД „Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у м. Києві пояснила, що місця події не бачила. Готував висновок ОСОБА_16, з висновком погодилась,його підписала, але вказати, хто винний не може. В її обов»язки входило перевіряти, чи пов»язана подія з нещасним випадком на виробництві чи ні, чи виплачувати матеріальну допомогу чи ні.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він є директором ПП «ОСОБА_7 ОСОБА_11», про випадок з ОСОБА_10 йому повідомили по телефону, коли він приїхав на місце події, трупа вже не було.. Вважає, що потерпілий ОСОБА_10 порушив трудову дисципліну, який повинен був зачепитись за страховий канат. Разом з тим, виясняючи події нещасного випадку, ніхто з робітників будівництва не бачив, що ОСОБА_10 виконував роботи на 13 поверсі. Вважає, що ОСОБА_6 правил техніки безпеки робіт не порушив, з актом не згоден.

Свідок ОСОБА_11 уповноважений трудовим колективом ПП „БК „ОСОБА_7 ОСОБА_11 з питань охорони праці, як член комісії з розслідування нещасного випадку, в судовому засіданні ствердив, що 11 липня 2008 року також працював на будівельному обєкті секції А (№2-1).За виробничим завданням ОСОБА_6, він разом з іншими робочими зняли запобіжне огородження на 13-му поверсі й натягнули страхувальний канат, коли армокаркаси колони і пілона були встановлені. Демонтувати огорожу самостійно вони не могли, потрібно було наказ. Демонтували огорожу о 8 годині 45 хвилин- 9 годині. На поверсі нікого не було. Огорожа заважала монтажу опалубки. Зовнішню огорожу не можна було закріпити, тому використовувався страховочний пояс.Пізніше дізнався про падіння ОСОБА_10. З актом спеціального розслідування не погодився, а тому його не підписав, про що виклав окрему думку.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 голова комісії з розслідування нещасного випадку і головний державний інспектор Державної інспекції промислової безпеки та охорони праці у будівництві, повністю підтвердив обставини встановлені в акті розслідування нещасного випадку.Зазначив, що на підставі документації, пояснень свідків, огляду місця події, фотознімків та вимог нормативно-правових актів ними встановлено обставини нещасного випадку, які докладно викладено в акті. Два члени комісії з актом не погодилися й свою думку виклали окремо, що його затвердженню не перешкодило. Ствержує, що технологічний процес виробництва на кожному етапі повинен бути безпечним. Відстань 0,20 м. від краю плити перекриття до арматурного каркасу на робочому місці ОСОБА_10 була небезпечною. У цьому випадку слід використовувати тільки засоби колективного захисту, яким є інвентарне огородження згідно показників ГОСТ. Наголосив, що працівник повинен мати достатній простір для виконання роботи в зоні перепаду висоти й повинен мати з усіх боків вільний і безпечний доступ, чим ОСОБА_10 не забезпечено. Саме в тій частині, де працював ОСОБА_10, інвентарне огородження демонтовано. Оскільки в технологічній карті передбачено застосування інвентарного огородження, підстав до його зняття не було. Якщо інвентарне огородження перешкоджало встановленню опалубки, згідно вимог правил безпеки виробництва в зоні перепаду висоти необхідно встановити виносну площадку, (додатковий горизонтальний щит), закривши всі технологічні отвори й на ньому поставити інвентарне огородження.Відповідальною особою за неналежне дотримання правил безпеки визначено ОСОБА_6 згідно вимог нормативно-правових документів та його посадової інструкції. Застосування запобіжного поясу є крайнім засобом захисту, що міг використовуватися у виключних випадках, при встановлені того ж інвентарного загородження.Під час розслідування нещасного випадку йому були надані всі технологічні карти. Вважає, зняття огородження було викликане тим, що під час монтажу технічної опалубки, ще до того як була залита плита перекриття технологічної опалубки, неправильно встроєна технологічна опалубка і не була передбачена спеціальна виносна площадка. Якби все було зроблено спочатку правильно, то у керівника не було б необхідності давати вказівку по демонтажу огородження. У правилах ГОСТу, у технологічних картах всі трактують, що після того як зроблена технологічна опалубка, після цього необхідно ставити огородження, а після того, як воно встановлене, можна виконувати будь-які роботи. Під час розслідування ним вияснено, що за 40 хвилин до нещасного випадку, до ОСОБА_10 підходив бригадир, ОСОБА_10 був на місці виконання робіт. Під час розслідування він виходив з того, що людина працювала і його труп потім знайшли на землі в тій проекції, де він працював.

Пояснення ОСОБА_16 підтверджуються технологічною картою /а.с.217-238 т.2/

З оголошених в суді показів свідка ОСОБА_17 вбачається, що бачив ОСОБА_10 11 липня 2008 року біля 10 години на тринадцятому поверсі будинку. ОСОБА_18 ставив армокаркас. Як він його ставив, не бачив, тому що був внизу. ОСОБА_10 працював навприсідки між армокаркасами колони та пілона, запобіжного загородження не було /а.с.264 т.1/.

З протоколу огляду місця події від 11 липня 2008 року вбачається, що в м. Вишгороді по вул. Шевченка на будівельному майданчику на відстані 7 м. від багатоповерхового житлового будинку (13 поверхів) виявлено труп потерпілого ОСОБА_10 з численними тілесними ушкодженнями та наявним запобіжним поясом.

На правій стороні 13 поверху даного будинку виявлено зведені металеві конструкції, стіни не збудовані, на перепаді висоти натягнутий трос. Інших запобіжних заходів не виявлено (т. 1 а.с. 6-7).

Вказане підтверджується фото таблицею /а.с.162-166 т.2/

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 136/д/195-тр від 11 жовтня 2008 року трупу потерпілого ОСОБА_10 у останнього виявлено деформацію голови в бокових напрямах, обширний крововилив та множинні садна правої половини обличчя, множинні рвано-забійні рани голови, множинні ушкодження кісток черепу, крововиливи під оболонки, в речовину і шлуночки головного мозку, ушкодження мозкових оболонок;

обширний переривчастого характеру крововилив на правій передній боковій поверховості грудної клітини, з крововиливами в мякі ткані, множинні переломи ребер по декільком анатомічним лініям, на великій протяжності, переломи обох ключиць, пошкодження мошонки, навколосерцевої сумки, серця, легень, селезінки, печінки, бризжейки тонкої кишки, сечового міхура;

множинні крововиливи, садна та рвано-забійні рани тіла, множинні переломи кісток тазу, поперечних відростків сідничних хребтів справа, верхніх та нижніх кінцівок, ознаки струсу тіла та крововтрати.

Зазначені ушкодження могли утворитися від падіння зі значної висоти при ударі правою половиною голови, тулубу та кінцівок об тупий предмет з необмеженою площею контакту, що відповідає встановленим по справі обставинам.

Дані тілесні ушкодження в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, що знаходяться в прямому причинному звязку з настанням смерті.

Смерть потерпілого могла настати у встановлений в справі час від множинних ушкоджень кісток скелету та внутрішніх органів з розвитком крововтрати.

В крові потерпілого виявлено 2,05 % етилового спирту, що відповідає середньому ступеню алкогольного спяніння (т. 1 а.с. 208-213).

Приватним підприємством „Будівельна компанія „ОСОБА_7 ОСОБА_11 на підставі дозволу територіального управління Держгірпромнагляду № 836.07.32-45.21.1 від 25 липня 2007 року й договору від 1 листопада 2007 року виконувалися роботи підвищеної небезпеки з приводу будівництва житлового будинку по вул. Шевченка, 2-Г у м. Вишгороді (т. 1 а.с. 50-59).

Згідно п.п. 2.1.3, 2.1.5, 2.6, 3.1 посадової інструкції начальника дільниці, яка 1 травня 2008 року отримана ОСОБА_6, останній повинен забезпечити безпечне виконання робіт на дільниці, організацію робочих місць і експлуатацію обладнання, машин, механізмів і оснащення згідно з вимогами правил і норм охорони праці; дотримання працівниками трудової і виробничої дисципліни; приймати заходи по своєчасному забезпеченню працюючих якісним спецодягом та іншими засобами індивідуального захисту, контролювати правильність їх використання при виконанні робіт; контролювати додержання працюючими правил і норм охорони праці, правил внутрішнього трудового розпорядку (т. 1 а.с. 71-76).

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно наказу директора ПП „БК „ОСОБА_7 ОСОБА_11 № 12 від 1 квітня 2008 року прийнятий на посаду арматурника, ким і працював на час нещасного випадку (т. 1 а.с. 77-80).

Згідно наказу директора ПП „БК „ОСОБА_7 ОСОБА_11 № 17 від 1 травня 2008 року виконроба ОСОБА_6 призначено виконуючим обовязки старшого виконроба підприємства (т. 1 а.с. 81).

Відповідно до акту від 11 вересня 2008 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, 12 вересня 2008 року затвердженого начальником Територіального управління Держігірпромнагляду по Київській області та м. Києву, та матеріалів спеціального розслідування нещасного випадку встановлено, що нещасний випадок стався на обєкті будівництва житлового комплексу „Ольжин град по вул. Шевченка, 2 у м. Вишгороді Київської області. Будівництво здійснюється монолітно-каркасним методом.

ПП „БК „ОСОБА_7 ОСОБА_11 згідно договору від 1 листопада 2007 року на умовах субпідряду виконує на обєкті будівництва роботи по влаштуванню монолітно-залізобетонного каркасу житлового будинку: секції А (№2-1), висотою 22 поверхи.

Відповідно до п. 7.4 зазначеного договору ПП „БК „ОСОБА_7 ОСОБА_11 відповідає за охорону праці та техніку безпеки при проведенні робіт з влаштування монолітного залізобетонного каркасу будинку.

На будівельному обєкті під час нещасного випадку організатором і керівником робіт був виконроб ОСОБА_6, який відповідно до наказу директора № 17 від 1 травня 2005 року виконував обовязки старшого виконроба (начальника дільниці).

Згідно з наказом № 19-ОП* від 15 січня 2008 року, ОСОБА_6 призначений відповідальним за безпечне виконання робіт на висоті, які являються роботами з підвищеною небезпекою. Технологія монтажу монолітно-каркасних будівель передбачає виконання арматурних робіт на висоті. Організаційно технічні рішення з безпеки праці на ці роботи зазначені у „Технологічній карті на армування горизонтальних і вертикальних елементів з монолітного залізобетону, затвердженій директором ПП „БК „ОСОБА_7 ОСОБА_11 від 1 листопада 2007 року (т. 1 а.с. 174).

На час настання нещасного випадку виконувалися роботи на 13-му поверсі секції А(№ 2-1) житлового будинку. На залізобетонній плиті перекриття на 13-му поверсі секції А (№ 2-1) в захватці між осями „34-35 по осі „У, де стався нещасний випадок, виконувалися роботи по зведенню вертикальних залізобетонних конструкцій, які повязані з монтажем і демонтажем вертикальної опалубки, та виконувалися роботи з подальшого монтажу опалубки плити перекриття наступного поверху (де згідно показань знаходився свідок ОСОБА_19). Також залишилося змонтувати одну колону і пілон. Для цього попередньо на проектних відмітках встановлені вертикальні арматурні каркаси висотою 3, 85 м. і розміром 0,4 м. х 0,4 м. (колона) та 0,3 м. х 1,0 м. (пілон). Каркаси знаходилися на відстані близько 0,20 м. від краю плити перекриття і кріпилися до арматурних випусків в плиті перекриття. В каркасі колони було 8 випусків, а в каркасі пілона 14 з арматурної сталі діаметром 20 мм. Половина цих випусків мала висоту 1,7 м., решта 0,85 м. згідно з затвердженою Технологічною картою на армування горизонтальних і вертикальних елементів з монолітного залізобетону, арматурний каркас повинен кріпитись до кожного арматурного випуску в 4-х місцях по його висоті.

Згідно з пунктами 2.26* 12.22 НПАОП 45.2-7.02.-80 „СНиП ІІІ-4-80*. Правила производства и приемки работ. Техника безопасности в строительстве: робочі місця і проходи до них на висоті 1,3 м. та більше і відстані меншій 2 м. від межі перепаду по висоті повинні бути огороджені тимчасовими огородженнями у відповідності до вимог ГОСТ 12.4.059-89 „Ограждения предохранительные инвентарные; при монтажі каркасної будівлі встановлювати наступний ярус каркасу допускається після установки тимчасових огороджень на попередньому. Згідно з п. 6.8. ГОСТ 12.4.059-89, протяжність ділянки, яку необхідно огородити, встановлюється в технологічних картах.

В затвердженій директором підприємства технологічній карті передбачається наявність запобіжного інвентарного огородження по всьому периметру плити перекриття будинку при виконанні арматурних робіт.

Разом з тим, безпосередньо перед настанням нещасного випадку, запобіжного інвентарного огородження в робочій зоні, де перебував арматурник ОСОБА_10, не було. Натомість, біля змонтованих арматурних каркасів по краю перекриття натягнуто страхувальний канат на висоту близько 1,2 м. від рівня залізобетонної плити перекриття.

Комісією встановлено і те, що за вказівкою ОСОБА_6 близько 10 год. працівниками ОСОБА_11, ОСОБА_12 і ОСОБА_20 на період монтажу опалубки колони і пілона знято інвентарне огородження й натягнуто страхувальний канат.

Згідно п. 1.29 НПАОП 45.2-7.02-80, при виконанні будівельно-монтажних робіт необхідно дотримуватися технологічної послідовності виробничих операцій, так щоб попередня операція не призводили до виникнення джерела небезпеки при виконанні наступної.

Також згідно з п.п. 6.8., 6.2. ГОСТ 12.4.059-89, установку і зняття огороджень необхідно здійснювати в технологічній послідовності, що забезпечує безпеку виконання будівельно-монтажних робіт; контроль за установкою і демонтажем запобіжних огороджень повинен здійснювати інженерно-технічний працівник, призначений наказом роботодавця. В даному випадку виконуючим обовязки старшого виконроба ОСОБА_6, який призначений відповідальною особою, ці вимоги не виконано.

Близько 10 год. 40 хв. ОСОБА_10, знаходячись на робочому місці в небезпечній зоні перепаду висоти, де було відсутнє запобіжне огородження, не користуючись при цьому запобіжним поясом, впав з 13-го поверху на прилеглу до будинку територію й помер від отриманих травм.

Таким чином основною причиною нещасного випадку комісією визначено відсутність тимчасового запобіжного огородження на робочому місці арматурника ОСОБА_10 в небезпечній зоні перепаду по висоті, до чого призвело розпорядження ОСОБА_6 на зняття огородження, не контролювання своєчасності його демонтажу в технологічній послідовності виробничого процесу, не контролювання застосування працівником запобіжного поясу, не вживання заходів щодо недопущення перебування працівника на робочому місці в стані алкогольного спяніння.

Супутніми причинами, що сприяли настанню нещасного випадку, визначено необережність самого потерпілого ОСОБА_10, який за наявності запобіжного поясу не застосував його при знаходженні на робочому місці в небезпечній зоні перепаду по висоті й знаходився у стані алкогольного спяніння, а також незадовільний контроль з боку роботодавця за виконанням посадовими особами покладених на них функцій з охорони праці, за додержанням працівниками технологічних процесів, використанням колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці, додержанням трудової дисципліни (т. 1 а.с. 94-141).

Суд, даючи оцінку доказам по справі, вважає, що дані, викладені в акті, повністю відповідають обставинам події нещасного випадку та фактам,встановленим в судовому засіданні.

Суд враховує також думку двух членів комісії ОСОБА_21 та ОСОБА_11, які даний акт не підписали й за наслідками розслідування виклали окрему думку, яка зводиться до того, що основною причиною нещасного випадку стало алкогольне спяніння потерпілого ОСОБА_10 та не застосування ним запобіжного поясу, тобто груба необережність самого потерпілого. (т. 1 а.с. 103-104).

Суд враховує, що п. 2.26 „СНиП ІІІ-4-80*. Правила производства и приемки работ. Техника безопасности в строительстве регламентує виконання робіт на висоті з використанням, запобіжних поясів і канатів, при умові неможливості влаштування інвентарного огородження та не розповсюджується на випадки щодо вже встановленого інвентарного огородження.

Крім того можливість демонтування такого інвентарного огородження цими Правилами й п. 2.26 зокрема не передбачена.

Суд вважає, що ОСОБА_6 здійснив організаційно-технічне рішення з безпеки виробництва всупереч „Технологічній карті на армування горизонтальних і вертикальних елементів з монолітного залізобетону.

Таким чином, установку і зняття запобіжних огороджень на висоті в технологічній послідовності виробничого процесу (щоб попередні виробничі операції не призводили до виникнення джерела небезпеки при виконанні наступних) ОСОБА_6, як відповідальною особою, не забезпечено.

Разом з тим суд зазначає, що засоби індивідуального захисту (запобіжний пояс, страхувальний канат) згідно п. 1.5 ГОСТ 12.4.011-87 „Средства защиты работающих. Общие требования безопасности., застосовуються лише у виключних випадках, тобто коли безпека виконання робіт не може бути забезпечена конструкцією обладнання, організацією виробничих процесів, архітектурно-планувальними рішеннями, засобами колективного захисту.

У зазначеному випадку за технологією виконання робіт передбачалося застосування тільки засобів колективного захисту від падіння з висоти тимчасових запобіжних огороджень.

За таких обставин для забезпечення технологічності монтажу вертикальних щитів опалубки колон і пілонів на краю плити перекриття і забезпечення при цьому безпеки праці при роботі на висоті, необхідно влаштовувати виносні площадки (настили, риштування, помости тощо) із встановленням запобіжних огороджень, про що йдеться у вимогах п.п. 1.5, 1.7.4 НПАОП 0.00-1.15-07 „Правила охорони праці під час виконання робіт на висоті.

У той же час, правових підстав до застосування запобіжного поясу та страхувального канату на основі організаційно-технічних рішення з безпеки праці зазначених у „Технологічній карті на армування горизонтальних і вертикальних елементів з монолітного залізобетону у ОСОБА_6 не було.

При цьому відстань на робочому місці для виконання виробничих завдань у зоні перепаду висоти становила всього 0,20 м., а згідно ескізу місця, де стався нещасний випадок, і його фото-зображень, убачається, що страхувальний канат натягнуто впродовж краю плити перекриття на тій же відстані від цього краю, на рівні арматурних випусків, тобто не на межі перепаду висоти.

Тому з огляду на зазначені норми безпеки праці судом установлено факт порушення ОСОБА_6 правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.

Згідно з п. 2.1 НПАОП 45.2-7.02-80 організація будівельного майданчику, ділянок робіт і робочих місць повинна забезпечувати безпеку праці працівників на всіх етапах виконання робіт, як було до демонтажу засобів колективного захисту.

Недотримання вищезазначених вимог призвело до настання нещасного випадку із смертельним наслідком.

Суд враховує постанову старшого слідчого прокуратури Вишгородського району про відмову в порушенні кримінальної справи за ст.6 п.2 КПК України відносно ОСОБА_22 та ОСОБА_23 /а.с.257-258 т.2/.

Суд вважає, що безпосередньою причиною нещасного випадку стало незабезпечення ОСОБА_6 безпечного виконання робіт, дотримання працівниками трудової і виробничої дисципліни, який організував будівельно-монтажні роботи в небезпечній зоні перепаду по висоті без запобіжного огородження на робочому місці, видав розпорядження на його зняття, не проконтролювавши своєчасність демонтажу огородження в технологічній послідовності, не контролював застосування працівником запобіжного поясу, не вжив заходів щодо недопущення перебування працівника на робочому місці в стані алкогольного спяніння, чим порушив положення ст. 13 Закону України „Про охорону праці.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що предявлене ОСОБА_6 обвинувачення знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. Пояснення ОСОБА_6 розцінює як намагання ухилитись від передбаченої відповідальності.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_6 в порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, будучи особою, яка зобовязана їх дотримувати, що спричинило загибель людини, і підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 272 КК України.

При призначенні підсудному покарання, суд враховує конкретні обставини справи та ступінь вини вчиненого злочину ОСОБА_6, пом»якшуючі та обтяжуючі обставини.

Суд враховує невеликий термін попередньої роботи підсудного на відповідальній посаді з виконання спеціальних обовязків з охорони праці, який з 1 листопада 2006 року переведений на посаду майстра, з 7 грудня 2007 року на посаду виконроба, а з 1 травня 2008 року на посаду старшого виконроба ПП „БК „ОСОБА_7 ОСОБА_11.

Суд визнає пом»якшуючою обставиною необережну поведінку самого потерпілого ОСОБА_10, який перебував на робочому місці з підвищеною небезпекою в стані алкогольного сп»яніння.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудного, суд не вбачає.

Суд враховує дані про особу підсудного ОСОБА_6, а саме те, що він раніше не судимий, має сімю і утримує двох малолітніх дітей, позитивно характеризується/а.с.235,268 т.1/.

Зазначені обставини обумовлюють призначення підсудному покарання у виді обмеження волі, а його виправлення суд вважає можливим без відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Керуючись статтями 323 і 324 КПК України, суд

З А С У Д И В ::

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади, повязані з виконанням обовязків по дотриманню правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві строком на 2 (два) роки.

Застосувати до ОСОБА_6 ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

В відповідності до ст..76 КК України зобовязати ОСОБА_6 періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Строк відбування додаткового покарання рахувати відповідно до вимог ч. 3 ст. 55 КК України з моменту набрання законної сили цим вироком.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без зміни підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд, а засудженим у той же термін з дня вручення йому копії вироку.

Суддя