1-кп/381/182/15
381/2265/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Фастові кримінальне провадження №0000808 від 14.04.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Фастівського району, Київської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, пенсіонера, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою; АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

встановив:
10.05.2015 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи на подвір`ї буд. АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , умисно наніс останній| удар металевим предметом по руці, удар сапою по обличчю в область правої щоки, декілька ударів сапою по голові, множинні удари сапою по верхніх та нижніх кінцівках, удари ногами та руками по тулубу, удар ногою по обличчю в область верхньої щелепи, внаслідок чого ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичного експерта №51 від 12 травня 2015 року отримала наступні тілесні ушкодження: рани голови, множинні садна і синці голови, перелом коронок 1-3-го зубів зліва зверху, синці і садна на верхніх кінцівках, синець на правій гомілці, що відносяться до категорії: рани і переломзубів легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, садна і синці легких тілесних ушкоджень.

Тим самим ОСОБА_6 спричив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України не визнав, проти цивільного позову заперечив та пояснив, що 10 травня 2015 року в обідню пору із кладовища повернулась його нинішня співмешканка ОСОБА_9 та повідомила, що на кладовищі у неї виник конфлікт з його колишньою співмешканкою ОСОБА_8 .. Дана обставина його дуже обурила і він в цей же день біля 17 год. 00 хв пішов до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 з метою поговорити та розібратися в даній ситуації. Коли він прийшов до потерпілої ОСОБА_8 , то вона працювала на городі. Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що прийшов з наміром поговорити з потерпілою, що він її не бив, а лише захищався, оскільки це потерпіла ОСОБА_8 на нього напала.

Незважаючи на невизнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України доведена перевіреними в судовому засіданні наступними доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що 10 травня 2015 року близько 17 год 00 хв працювала на городі за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 . Разом із нею на городі працювала свідок ОСОБА_10 . У цей час зі сторони городу до них, висловлюючи погрози на адресу потерпілої з металевим предметом у руці, швидко наближався обвинувачений ОСОБА_6 .. Як пояснила далі потерпіла у неї в руках була сапа, з якою вона працювала. Коли побачила в руках обвинуваченого гострий металевий предмет (стамеску), та почула. Що він має намір з нею розібратися, то підняла сапу, та попередила, щоб не наближався. Коли обвинувачений підійшов до неї та замахнувся на неї металевим предметом (стамескою), вона схопила стамеску за металеву частину лівою рукою та тримала, однак обвинувачений встиг порізати її. Коли вона тримала лівою рукою стамеску, то обвинувачений вихопив з її правої руки сапу та почав наносити їй численні удари тупою металевою частиною сапи по обличчю справа, по голові кілька разів, по верхнім та нижнім кінцівкам., бив також руками та ногами, ударів було багато. Як зазначила потерпіла це все відбувалось на очах свідка ОСОБА_10 , яка намагалась зупинити обвинуваченого, завдяки чому потерпіла змогла втекти з городу та заховатись у хаті. Крім того, на її та ОСОБА_10 крики прибігла свідок ОСОБА_11 , яка теж бачила, як обвинувачений ОСОБА_6 наносив удари. Потерпіла підтвердила, що в обідню пору цього самого дня на кладовищі у неї виник конфлікт із нинішньою співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_9 , яка сказала, що поскаржиться про це ОСОБА_6 і той з нею розбереться. Проте обвинувачений ОСОБА_6 , коли прийшов на територію її домоволодіння о 17 год 00 хв 10 травня 2015 року жодним чином не намагався обговорити ситуацію, що склалася, а одразу почав наносити удари. Після того, як ОСОБА_6 пішов, була викликана швидка допомога та написана заява до міліції з приводу вищезгаданих подій.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що 10 травня 2015 року о 17 год. 00 хв працювала на городі по АДРЕСА_3 разом з потерпілою ОСОБА_8 , у якої проживає з лютого 2015 року. В цей час побачила як через городи дуже швидко до ОСОБА_8 наближається її колишній співмешканець ОСОБА_6 , якого свідок знала візуально, при цьому ОСОБА_6 висловлював на адресу ОСОБА_8 погрози у нецензурній формі, був налаштований агресивно, а в руках у нього був металевий предмет (стамеска). В руках у ОСОБА_8 була сапа. ОСОБА_6 наблизився до ОСОБА_8 та замахнувся, ОСОБА_8 схопила рукою стамеску за металеву частину, ОСОБА_6 схопив іншою рукою за сапу, яка була в руках ОСОБА_8 та почас наносити нею удари в різні частини тіла, по голові, руках та ногах. Як зазначила свідок, вона намагалась припинити дії ОСОБА_6 , ставала між ними і в цей час ОСОБА_8 втекла до хати., вона була вся у крові. Про конфлікт між ОСОБА_8 та співмешканкою ОСОБА_12 свідку відомо зі слів потерпілої ОСОБА_8 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що 10 травня 2015 року близько 17 год 00 хв проходила повз будинок АДРЕСА_3 та почула крики. Почула, що ОСОБА_13 , яка проживає у ОСОБА_8 , кричить мені, щоб я викликала міліцію, бо ОСОБА_14 , тобто обвинувачений ОСОБА_15 , потерпілу, вбиває. Зайшла на подвір`я і на городі побачила як обвинувачений ОСОБА_6 наносить удари сапою, руками та ногами потерпілій ОСОБА_8 . ОСОБА_16 , намагалась його тримати. ОСОБА_8 удари обвинуваченому не наносила. Потерпіла була дуже побита, кров була на голові та руці.

Згідно висновку експерта №51 від 12 травня 2015 року у ОСОБА_8 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді рани голови, множинні садна і синці голови, перелом коронок 1-3 зубів зліва зверху, синці і садна на верхніх кінцівках, синець на правій гомілці, що виникли в результаті: рани предмету з вираженим ребром, можливо з гострим краєм; садна, синці і переломи зубів тупого(их) предмета(ів), з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо при обставинах зазначених в постанові (ударів металевою стамескою і сапою), а також обставинах, зазначених обстежуваною (ударів металевою стамескою, сапою і ногами) і відносяться до категорії: рани і переломи зубів легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; садна і синці легких тілесних ушкоджень.

Згідно копії карти виїзду екстреної медичної допомоги № 3538 від 10 травня 2015 року у ОСОБА_8 встановлено діагноз: забійна рана темяної ділянки голови, гематома правої надбрівної дуги, гематома передпліччя справа.

Допитаний в судовому засіданні з приводу висновку судово-медичної експертизи експерт ОСОБА_17 пояснив, що тілесні ушкодження, які виявлені у потерпілої під час експертизи 12 травня 2015 року та не констатовані при виїзді бригади екстренної медичної допомоги 10 травня 2015 року, могли проявитись під час проведення експертизи 12 травня 2015 року і виникнути у період та за обставин вказаних у постанові. Крім того, встановлення усіх тілесних ушкоджень у потерпілого не є завданням бригади екстреної медичної допомоги при отриманні виклику.

Оцінюючи наведені показання потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на предмет їх належності і достовірності, суд враховує те, що вони об`єктивно підтверджуються висновком експерта № 51 від 12 травня 2015 року та копією карти виїзду ектренної медичної допомоги від 10 травня 2015 року, узгоджуються між собою у частині дійсних обставин нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 та обставин, які передували цьому (конфлікт між потерпілою ОСОБА_8 та співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_6 , який спричинив раптово виникле неприязне відношення обвинуваченого ОСОБА_6 до потерпілої ОСОБА_8 ) ).
З огляду на це, суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , а лише захищався від її ударів, обраною обвинуваченим лінією захисту, яка не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.
Враховуючи ж у своїй сукупності спосіб заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , кількість, характер і локалізацію ударів та пошкоджень, причини припинення ним своїх дій, суд вважає доведеним те, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, бажав завдати ОСОБА_8 легкі тілесні ушкоджень, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання.
У судовому засіданні були допитані всі особи, свідчення яких мали значення для правильного вирішення кримінального провадження, досліджено всі зібрані під час досудового слідства та судового розгляду докази, всім їм дана оцінка, при цьому інших клопотань від сторін та учасників не надходило.
Тому суд вважає доведеної поза розумним сумнівом вину ОСОБА_6 у нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто в чиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.125 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого передбачених ст.66 КК України, суд не вбачає.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку посягань на життя та здоров`я, вчинених шляхом спричинення легких тілесних ушкоджень, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Щодо цивільного позову ОСОБА_8 в частині відшкодування потерпілій матеріальної шкоди в розмірі 1275.45 грн, а також моральної шкоди, завданої в результаті спричинення їй тілесних ушкоджень в розмірі 5000 грн, суд прийшов до наступного висновку.
Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування на її користь завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 1275.45. грн.. Вирішуючи питання щодо цивільного позову в частині відшкодування потерпілій матеріальної шкоди, суд прийшов до висновку про його задоволення частково, оскільки потерпілою ОСОБА_8 на підтвердження понесених витрат на придбання ліків надано копії фіскальних чеків № 36060 від 13 травня 2015 року на суму 533.92 грн та № 37596 від 20 травня 2015 року на суму 141.53 грн, всього на суму 675, 45 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого. Що стосується витрат на оплату страхового платежу по договору добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 02-154760 від 26 травня 2015 року, то потерпілою не обґрунтовано необхідність укладення даного договору з огляду на те, що потерпіла ОСОБА_8 перебувала згідно копії листка непрацездатності, виданого Філією № 1 КМП КДЦ Деснянського району на амбулаторному лікування у період з 12 травня 2015 року по 05 червня 2015 року. В цій частині позову про відшкодування матеріальної шкоди суд відмовляє.
Що ж стосується розміру моральної шкоди, то з урахуванням того, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 по відношенню до потерпілої ОСОБА_8 призвели до виникнення у неї фізичного болю, якого вона зазнала у зв`язку з нанесенням їй тілесних ушкоджень, душевних страждань та переживань, порушення звичайного способу життя, суд виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, вважає необхідним позов останньої, відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, задовольнити частково, та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 3000 грн. У задоволенні решти позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди відмовити.
Речові докази по справі відсутні.

Процесуальних витрат по справі немає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 373- 376 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 ( сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 675 (шістсот сімдесят п`ять) грн 45 коп матеріальної шкоди та 3000 (три тисячи) грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_18