Дата документу Справа № 334/541/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/541/16-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1 Провадження № 11сс/778/72/16 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 - прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2016 року, якою клопотання слідчого Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області про застосування щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000936 від 28.01.2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тушуребі Тіанетського району Грузії, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено частково та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання з адресою: АДРЕСА_2 строком на 2 місяці та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2016 року клопотання слідчого СВ Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області про застосування щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000936 від 28.01.2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено частково, до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці та покладено обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю про зміну свого місця проживання; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не залишати місце свого проживання без дозволу співробітників СУІМ.

Мотивуючи таке рішення, слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років є обґрунтованою, разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання по АДРЕСА_2 , перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_10 , має дитину ОСОБА_11 , 2008 року народження.

З урахуванням наведеного слідчий суддя пришов до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_7 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати з причин невідповідності висновків суду фактичним обставинами кримінального провадження та неповнотою судового розгляду і постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з триманням в Запорізькому слідчому ізоляторі № 10 м. Запоріжжя строком на 60 діб.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчий суддя не врахував встановлених під час досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, наявність яких підтверджено тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та настання покарання, буде переховуватися від органів досудового слідства, про що свідчить той факт, що зареєстрований він за однією адресою, а проживає за іншою, а також відсутності стійких соціальних зв`язків, оскільки він офіційно не одружений, не працевлаштований.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину за попередньою змовою із ОСОБА_12 , з яким перебуває у дружніх стосунках, що вказує на те, що при залишенні підозрюваного на волі, він буде впливати на іншого підозрюваного у кримінальному провадженні.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні замаху на злочин, який не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, що свідчить що він може продовжити злочинну діяльність та буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення проти власності, оскільки офіційного джерела доходів він не має.

Прокурор вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Доводи суду про те, що оскільки ОСОБА_7 має постійне місце проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_10 та має на утриманні малолітню дитину, застосування запобіжного заходу буде достатнім, як вважає прокурор, є необґрунтованими, так як офіційно ОСОБА_7 з ОСОБА_10 не одружений, документальне підтвердження фактичного проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 суду також надано не було, ОСОБА_10 , яка в суді підтвердила місце проживання ОСОБА_7 , є зацікавленою у кримінальному провадженні особою, оскільки є рідною сестрою іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_12 .

Твердження ОСОБА_7 про те, що він хворіє на закриту форму туберкульозу та потребує лікування не свідчить про неможливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відповідно до п. 1.1 розділу Х Правил внутрішнього розпорядку слідчих органів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 року, у слідчих ізоляторах функціонує медична частина, що в свою чергу не перешкоджає його лікуванню в слідчому ізоляторі.

Заслухавши доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді просив скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали справи, та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж провадженні, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані вст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_7 раніше судимий не був, є зареєстроване місце проживання та фактичне місце постійного проживання у м. Запоріжжі, офіційно не одружений, але перебуває у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_13 , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_14 , 2007 року народження, даних на підтвердження порушення умов застосовного відносно нього запобіжного заходу апеляційному суду не надано, дані про переховування, перешкоджання кримінальному провадженню, впливання на інших учасників кримінального провадження або вчинення іншого кримінального правопорушення в матеріалах провадження відсутні і такі не встановлені колегією суддів.

Відсутність ризику переховування від органів досудового слідства, на думку колегії суддів, також об`єктивно підтверджується належною процесуальною поведінкою підозрюваного, який самостійно з`являвся до залу судового засідання апеляційного суду для участі в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту законним, обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і доводи прокурора, зазначені в апеляційній скарзі, висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі, не спростовують.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2016 року, якою частково задоволено клопотання слідчого ВП ГУНП в Запорізькій області про застосування щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 50000936 від 28 січня 2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під ватою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

1. 2. 3.