Ухвала іменем україни 17 грудня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання Апеляційного суду Запорізької області про направлення кримінального провадження № 0000804 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України з Приазовського районного суд Запорізької області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

в с т а н о в и л а :

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернувся в.о. голови Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_6 з клопотанням про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України з Приазовського районного суду Запорізької області до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області.
Клопотання мотивовано тим, що 13 листопада 2015 року до Приазовського районного суду Запорізької області надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які згідно обвинувального акта обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260 КК (участь у не передбаченому законом збройному формуванні, за попередньою змовою групою осіб), яке є тяжким та ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК (ведення агресивної війни за попередньою змовою групою осіб), що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, згідно ст.12 КК України.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 і ОСОБА_4 є триваючими та вважаються закінченими з моменту припинення вчинення діяння або з моменту настання події, яка виключає його вчинення. При цьому, із обвинувального акту не вбачається місце затримання підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення чи інше місце припинення вчинення ними діянь, які охоплюються диспозиціями ч.2 ст. 260 та ч.2 ст. 437 КК України, що фактично свідчить про не встановлення місця вчинення кримінальних правопорушень та у зв`язку з цим непідсудність даного кримінального провадження Приазовському районному суду Запорізької області, з огляду на положення ч.1 ст. 32 КПК України.
Учасники судового провадження належним чином повідомлені про день і час розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень про відкладення розгляду клопотання від них не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши долучені до нього матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межа територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
При формулюванні прокурором обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначено, що обвинувачені особи, діючи умисно на території Новоазовського району Донецької області, в середині вересня 2014 року, розуміючи, що бойові дії та діяльність незаконних збройних формувань «Донецька народна республіка» і «Луганська народна республіка» на території України призводять до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, за власною ініціативою вступили до складу незаконного збройного формування «Донецька народна республіка» та брали у ньому активну участь. При цьому, із обвинувального акту не вбачається місце затримання підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення чи інше місце припинення вчинення ними діянь, які охоплюються диспозиціями ч.2 ст. 260 та ч.2 ст. 437 КК України, що фактично свідчить про не встановлення місця вчинення кримінальних правопорушень.

Так як обвинувальний акт складений 07.11.2015 року в приміщенні прокуратури Донецької області, за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, проспект Леніна, 296 (Жовтневий район міста Маріуполя), відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження має бути направлено до суду, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Крім того, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 тримаються під вартою у слідчому ізоляторі № 7 міста Маріуполя (строк тримання продовжений до 29 січня 2016 року).
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, у даному кримінальному провадженні є чотири свідки обвинувачення, які проживають у м. Маріуполі Донецької області.
Зважаючи на наведене, керуючись статтями 32, 34 КПКУкраїни, колегія суддів

у х в а л и л а :
Клопотання Апеляційного суду Запорізької області задовольнити.
Кримінальне провадження № 0000804 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України направити з Приазовського районного суду Запорізької області до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області для розгляду по суті.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
су д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3