Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
1-559/11: Кримінальні справи (до 01.01.2019); Злочини проти власності; Привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем.
Надіслано судом: 17.02.2016. Зареєстровано: 17.02.2016. Забезпечено надання загального доступу: 22.02.2016.
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
Справа № 1-559/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2012 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Рудики Л.Д.

при секретарі: Хлуд І.П.

за участю прокурора:Топольського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Магдебург Німеччини, з вищою освітою, колишнього заступника командира в/ч НОМЕР_1 з тилу, на даний час пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, уродженки м. Невинномиськ Ставропольського краю РФ, із вищою освітою, приватного підприємця, розлученої, жительки АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27 ч.2 ст.366 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , проходячи військову службу на посаді заступника командира з тилу військової частини НОМЕР_1 Рівненського гарнізону, яка пов`язана з виконанням адміністративно-господарських обов`язків згідно Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24 березня 1999 року, та наказу Міністерства оборони України № 300 від 16.07.1997 року Про затвердження положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, відповідно до цього будучи службовою особою, перебуваючи в змові з командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 та з приватним підприємцем жителем м. Рівне ОСОБА_4 , 27 лютого 2001 року приблизно о 19 год. 30 хв., в темний час доби, викрав із сховища засобів зв`язку поточного забезпечення на території військової частини НОМЕР_1 , розташованого за адресою АДРЕСА_3 , належний названій військовій частині кабель марки П-296 в кількості десять котушок загальною довжиною 5000 метрів вартістю 15882,05 грн., який відноситься до категорії військове майно та був закріплений за військової частиною НОМЕР_1 на праві оперативного управління. Викрадений кабель без оформлення будь-яких бухгалтерських чи облікових документів був завантажений на території вказаної військової частини в таксі-мікроавтобус марки Форд-Транзит, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , і з метою реалізації відвезений ОСОБА_4 на територію товариства з обмеженою відповідальністю Інфоком за адресою м. Рівне, вул. Струтинської 31, де приблизно о 20 год. 30 хв. того ж дня даний кабель був вилучений співробітниками Управління СБУ в Рівненській області, а ОСОБА_4 затриманий.

При цьому в момент викрадення кабелю з території військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 отримали від ОСОБА_4 3000 грн. в якості їх частки від суми коштів, що мала бути виручена від реалізації викраденого кабелю.

Дізнавшись про затримання ОСОБА_4 співробітниками Управління СБУ в Рівненській області з викраденим кабелем марки П-296 в кількості 5000 метрів на суму 15882,05 грн., з метою приховування вищевказаного протиправного заволодіння державним майном військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 приблизно о 08 год. 15 хв. 28 лютого 2001 року змовився з ОСОБА_3 скласти завідомо неправдивий договір оренди від 27 лютого 2001 року, згідно якого військова частина НОМЕР_1 нібито передає ОСОБА_4 5000 метрів кабелю марки П-296 в оренду терміном на три місяці в обмін на 60 м3 деревини в якості орендної плати. На виконання даної злочинної домовленості ОСОБА_1 отримав в той же час в робочому кабінеті ОСОБА_3 написану останнім власноручно записку з умовами договору і два чистих аркуші паперу з відбитками печатки військової частини НОМЕР_1 та підписами ОСОБА_3 . На вказаних аркушах паперу ОСОБА_1 у співучасті з приватним підприємцем жителем м. Рівне ОСОБА_2 (дружиною затриманого ОСОБА_4 ) 28 лютого 2001 року в період між 09 і 11 годинами в приміщенні № 13 офісу приватного нотаріуса ОСОБА_6 , який на той час знаходився на 1-му поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_4 , склав завідомо неправдивий договір оренди від 27 лютого 2001 року на обумовлених з ОСОБА_3 умовах, продиктувавши в присутності ОСОБА_2 текст вказаного договору секретарю названого нотаріуса ОСОБА_7 , яка підготувала і роздрукувала договір за допомогою комп`ютерної техніки. Від імені ОСОБА_4 даний договір у вказаний день після його складання підписала та завірила відтиском печатки приватного підприємця ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_2 на вулиці поблизу офісного приміщення нотаріуса ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 . В той же день один примірник цього договору був виданий ОСОБА_1 співробітникам Управління СБУ в Рівненській області, другий примірник цього договору був вилучений в ході досудового слідства у ОСОБА_2 .

Вказаний договір оренди є завідомо неправдивим документом згідно Кримінального кодексу України, оскільки в його тексті не відповідають дійсності дата складання договору, предмет договору та підпис орендаря, і він складений без мети виконання договірних зобов`язань, а лише з метою приховування протиправного заволодіння вищевказаним майном військової частини НОМЕР_1 і предмет цього договору є предметом злочину. Фактично даний договір був складений 28 лютого 2001 року, а не 27 лютого 2001 року, коли з території військової частини НОМЕР_1 було викрадено кабель марки П-296 в загальній кількості 5000 метрів, і згідно висновку експерта № 223 від 18 липня 2001 року підписи від імені орендаря в обох примірниках цього договору оренди виконані не ОСОБА_4 .

Оскільки в даному випадку військова частина НОМЕР_1 не була зареєстрована в 2001 році як суб`єкт господарської діяльності в Збройних Силах України, що передбачено статтею 14 Закону України Про Збройні Сили України від 06 грудня 1991 року, статтею 4 Закону України Про господарську діяльність у Збройних Силах України від 21 вересня 1999 року, пунктом 3 Постанови Кабінету

Міністрів України № 778 від 11 травня 2000 року Про затвердження Порядку надання дозволу військовим частинам Збройних Сил на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого майна в оренду, тому командування даної військової частини не мало права взагалі укладати договори оренди. Крім того, згідно вимог статті 7 Закону України Про господарську діяльність у Збройних Силах України від 21 вересня 1999 року та Постанови Кабінету Міністрів України № 778 від 11 травня 2000 року передача військового майна в оренду здійснюється виключно на конкурсній основі і майно, що підлягає передачі в оренду, повинно бути оцінено комісійно, про що повинно бути складено відповідний акт, погоджений з Фондом державного майна України.

Оскільки в даному випадку військова частина НОМЕР_1 не була зареєстрована в 2001 році як суб`єкт господарської діяльності, то закріплене за нею на праві оперативного управління державне майно повинно було використовуватися командуванням цієї частини лише для виконання цілей, передбачених статтею 1 Закону України Про Збройні Сили України, а саме для оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості. Оскільки з урахуванням викладеного вказаний договір оренди суперечить вимогам Цивільного кодексу України, то він є недійсним з моменту його укладання.

В момент викрадення вищевказаного кабелю та складання в послідуючому фіктивного договору оренди ОСОБА_1 діяв як службова особа з прямим умислом, оскільки достовірно знав, що цей кабель він викрадає і тому викрадений кабель не може бути предметом договору оренди, та що військова частина НОМЕР_1 не була зареєстрована як суб`єкт господарської діяльності у Збройних Силах України, в результаті чого командування даної частини не мало права надавати в оренду закріплене за нею на праві оперативного управління військове майно, яке є державною власністю.

ОСОБА_2 , перебуваючи в змові з громадянами України службовими особами командиром військової частини НОМЕР_1 Рівненського гарнізону підполковником ОСОБА_3 та його заступником з тилу підполковником ОСОБА_1 , з метою приховування вчиненого 27 лютого 2001 року її чоловіком приватним підприємцем ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 викрадення державного майна військової частини НОМЕР_1 в кількості 5000 метрів кабелю марки П-296 на суму 15882,05 гривень, дізнавшись про затримання ОСОБА_4 співробітниками Управління СБУ в Рівненській області з викраденим кабелем, 28 лютого 2001 року в період між 09 і 11 год. в приміщенні № 13 офісу приватного нотаріуса ОСОБА_6 , який на той час знаходився на 1-му поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_4 , на наявних у ОСОБА_1 двох чистих аркушах паперу з відбитками печатки військової частини НОМЕР_1 та підписами ОСОБА_3 склала завідомо неправдивий договір оренди від 27 лютого 2001 року, згідно якого військова частина НОМЕР_1 нібито передає ОСОБА_4 5000 метрів кабелю марки П-296 в оренду терміном на три місяці в обмін на 60 м3 деревини в якості орендної плати. На виконання досягнутої злочинної домовленості ОСОБА_1 на обумовлених з ОСОБА_3 умовах в присутності ОСОБА_2 продиктував текст вказаного договору секретарю названого нотаріуса ОСОБА_7 , яка підготувала і роздрукувала договір за допомогою комп`ютерної техніки. ОСОБА_2 після складання даного договору підписала його від імені свого чоловіка ОСОБА_4 та завірила відтиском печатки приватного підприємця ОСОБА_4 у вказаний день на вулиці поблизу офісного приміщення нотаріуса ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_4 . В той же день один примірник цього договору був виданий ОСОБА_1 співробітникам Управління СБУ в Рівненській області, другий примірник цього договору був вилучений в ході досудового слідства у ОСОБА_2 .

Вказаний договір оренди є завідомо неправдивим документом згідно Кримінального кодексу України, оскільки в його тексті не відповідають дійсності дата складання договору, предмет договору та підпис орендаря, і він складений без мети виконання договірних зобов`язань, а лише з метою приховування протиправного заволодіння вищевказаним майном військової частини НОМЕР_1 і предмет цього договору є предметом злочину. Фактично даний договір був складений 28 лютого 2001 року, а не 27 лютого 2001 року, коли з території військової частини НОМЕР_1 було викрадено кабель марки П-296 в загальній кількості 5000 метрів, і згідно висновку експерта № 223 від 18 липня 2001 року підписи від імені орендаря в обох примірниках цього договору оренди виконані не ОСОБА_4 .

В момент складання означеного фіктивного договору оренди ОСОБА_2 діяла спільно із службовими особами з прямим умислом, оскільки достовірно знала, що цей кабель викрадений і тому не може бути предметом договору оренди.

ОСОБА_2 подала суду заяву з проханням кримінальну справу провадженням закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Підсудна ОСОБА_2 на початку судового слідства вину у вчиненні злочину не визнала, в ході судового слідства вказала, що вину визнає, обставин вчинення злочину, зазначених в обвинувальному висновку та постанові не заперечила.

Підсудний ОСОБА_1 вини не визнав, думки щодо закриття кримінальної справи за строками давності не висловив.

Прокурор заперечив щодо закриття справи з підстав, вказаних підсудною ОСОБА_2 .

Органами досудового слідства дії підсудних вірно кваліфіковані: ОСОБА_1 - за ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_2 за ч.2 ст.27 ч.2 ст.366 КК України .

Згідно ст.12 КК України вчинені підсудними злочини є злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином.

Відповідно до вимог ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Враховуючи, що підсудні вчинили: тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, з дня вчинення злочину минуло десять років, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у кримінальній справі у звязку із закінченням строків давності.

На підставі ст.11-1 КПК України, ст. 49 КК України, керуючись ст. 282 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27 ч.2 ст.366 КК України провадженням закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід відносно підсудних - підписку про невиїзд скасувати.

Речові докази:

фіктивний договір оренди зберігати при матеріалах справи;

кабель марки П-296 передати в дохід держави.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського

міського суду Рудика Л.Д.

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...