н/п 1-кс/640/6353/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" вересня 2015 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі :
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, громадянина України, який має повну середню освіту, не працює, раніше судимий вироком Краснолуцького міського суду Луганської області від 13.12.2011 за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, звільнений 02.04.2014 з Чернухінської ВК-23 Луганської області по відбуттю строку покарання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-
04.09.2015 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання слідчого, погоджене з старшого прокурора прокуратури Київського району м. Харкова ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 без визначення розміру застави.
02.09.2015, о 14:00 год. ОСОБА_6 фактично затриманий співробітниками УКР ГУМВС України в Харківській області за адресою: АДРЕСА_3 .
03.09.2015 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення орган досудового розслідування підтверджує зібраними по кримінальному провадженню доказами, наданими до суду.
Орган досудового розслідування вказує на існування ризиків, які вказують на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна; фактом відсутності офіційного місця роботи, а отже відсутності законних джерел до існування; не встановлення на теперішній час осіб співучасників підозрюваного, що свідчить про можливість підозрюваного незаконно впливати на цих осіб; не встановлення та теперішній час всіх свідків кримінального правопорушення, що свідчить про можливість неправомірного впливу з боку підозрюваного на таких осіб, з метою надання необхідних йому показів; вчинення кримінального правопорушення відносно жінки похилого віку; фактом погроз під час вчинення кримінального правопорушення потерпілій щодо повідомлення в міліцію про вчинене, а отже можливість впливу на неї з метою надання необхідних підозрюваному показів в майбутньому; фактом засудження в минулому за вчинення злочинів, в тому числі особливо тяжких, що свідчить про схильність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень; фактом відсутності постійного місця проживання на території м. Харкова та області та реєстрації на території проведе ння АТО; факт не встановлення на теперішній час всіх матеріальних цінностей, що були предметом вказаного кримінального правопорушення; фактом вилучення при огляді місця події від 02.09.2015 матеріальних цінностей, що не мають відношення до вказаного кримінального правопорушення, тобто їх походження підлягає встановленню слідчим шляхом.
Орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання та покласти обов`язок на підозрюваного з`являтися до слідчого та суду за першою вимогою, оскільки вважав, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення є необґрунтованою на підставі п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України. Посилався також на порушення права на захист його підзахисного, та на незаконне затримання останнього за відсутності до того законних підстав. Вказував про застосування катувань до ОСОБА_6 під час затримання і під час перебування останнього в якості затриманого зі сторони працівників міліції.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі пояснень.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.09.2015, 02.09.2015 о 14.00 год. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, без ухвали слідчого судді.
03.09.2015 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений з проникненням у житло за попередньою змовою групою осіб, особою, що раніше вчинила розбій, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах.
Надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що підтверджується протоколом огляду місця події від 01.09.2015; протоколом огляду місця події від 01.09.2015; показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , що містяться в протоколах їх допитів; протоколом огляду місця події від 02.09.2015; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.09.2015, в ході якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала особу ОСОБА_6 як таку, що вчинила відносно неї кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним прокурором існування ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілого, свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинили чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення проти власності, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, зареєстрований на території проведення АТО в Луганській області, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто щодо злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства.
Крім того, при розгляді даного клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що до нього начебто застосовувалися незаконні заходи фізичного впливу під час його затримання 02.09.2015 та перебування в приміщенні Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з боку 5 або 6 оперативних працівників, які вдягали йому за спиною наручники, били в область голови, животу, паху, зв`язували ноги, руки з метою отримання свідчень.
На виконання вимог ч. 6, 7 ст. 206 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним зафіксувати таку заяву підозрюваного в даній ухвалі, для доручення подальшої перевірки вказаних фактів прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.
При цьому, відповідно до ч. 8, п. 1 ч. 6 ст. 206 КПК України, слідчий суддя вважає недоцільним призначення додаткового судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки прокурором доведено, що ці дії вже здійснені. Так, слідчому судді надано постанову слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 від 03.09.2015 про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , до проведення якої 04.09.2015, як встановлено з пояснень в судовому засіданні прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, залучено експертів та здійснено медичне обстеження ОСОБА_6 . На теперішній час складання висновку вказаної експертизи триває.
Щодо доводів захисника про порушення права на захист його підзахисного та незаконного затримання останнього, слідчим суддею в ході розгляду клопотання дійсно встановлено порушення ч. 4 ст. 213 КПК України, оскільки фактичне затримання ОСОБА_6 , згідно протоколу затримання, відбулося 02.09.2015 о 14.00 год., однак, орган, уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги, повідомлений лише о 21 год. 15 хв. 02.09.2015, що підтверджується листом директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Харківській області від 04.09.2015. На теперішній час право підозрюваного на захист гарантовано та забезпечено. Крім того, дійсно, ч. 1 ст. 208 КПК України передбачає вичерпний перелік підстав затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, які вказані і в протоколі затримання ОСОБА_6 від 02.09.2015. Дійсно, на час фактичного затримання ОСОБА_6 о 14.00 год. 02.09.2015 вказані вимоги закону особою, яка здійснила затримання, не були дотримані. Однак, як встановлено під час розгляду клопотання, в той ж день, 02.09.2015, згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання, потерпіла ОСОБА_9 впізнала особу ОСОБА_6 як таку, що вчинила відносно неї кримінальне правопорушення. Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 211 КПК України, затриманий без ухвали слідчого судді ОСОБА_6 до спливу 60 годин з моменту затримання доставлений до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке з підстав, викладених вище, підлягає задоволенню. Про вказані порушення слідчий суддя вважає необхідним повідомити прокурора Київського району м. Харкова для вжиття заходів відповідного реагування.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 31 жовтня 2015 року, без визначення застави.
Зобов`язати слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останнього.
В порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, провести перевірку усної заяви ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 фізичного насильства під час затримання 02.09.2015 та під час перебування в приміщенні Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській з боку працівників міліції.
Повідомити прокурора Київського району м. Харкова про порушення ч. 4 ст. 213 КПК України стосовно ОСОБА_6 та недотримання вимог ст. 208 КПК України при затриманні останнього - для вжиття заходів відповідного реагування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .
Копію ухвали отримав _____________2015р. ___год.____хв. _____________________
ОСОБА_6