Справа № 4-59/11
П О С Т А Н О В А

17 листопада 2011 рокум. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Шешеня М.О., при секретарі- Багара Н.М., з участю прокурора- Бокоча О.В., слідчого СВ Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області - ОСОБА_1, розглянувши подання слідчого СВ Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, непрацюючого, раніше неодноразово судимого,-

про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту,-

В С Т А Н О В И В:

До Перечинського районного суду надійшло подання слідчого СВ Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_1 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_2 Подання мотивоване тим, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, а саме у тому, що він 08.10.2011 року біля 02год.30хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, зайшов у дворогосподарство №39, яке знаходиться в с.Сімер по вул. Партизанській Перечинського району, і належить гр.ОСОБА_3, звідки умисно, таємно, повторно викрав скутер чорного кольору, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5 000 грн.00коп. Крім цього, у поданні зазначено, що ОСОБА_2 по місцю проживання характеризується з негативної сторони. Тому, слідчий вважає, що з метою запобігти спробам підозрюваного ухилитися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини по справі та для забезпечення виконання процесуальних рішень щодо ОСОБА_2 слід застосувати запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

08 листопада 2011 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_2 був затриманий в якості підозрюваного в порядку ст.115 КПК України.

10 листопада 2011 року постановою слідчого СВ Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області, ОСОБА_2 по даній справі притягнутий в якості обвинуваченого.

У судовому засіданні прокурор Бокоч О.В. подання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, а саме злочині, санкція статті якої передбачає покарання більше трьох років позбавлення волі. У зв»язку з цим, ОСОБА_2 може ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановлення істини по справі, а тому з метою забезпечення виконання ним процесуальних рішень, просить подання задовольнити та обрати щодо такого запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Слідчий СВ Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_1 пояснив суду, що обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, є обгрунтованим, а саме органом досудового слідства здобуто достатньо даних, які вказують на те, що саме він 08.10.2011 року біля 02год.30хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, зайшов у дворогосподарство №39, яке знаходиться в с. Сімер по вул. Партизанській Перечинського району, і належить гр.ОСОБА_3, звідки умисно, таємно, повторно викрав скутер чорного кольору, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5 000 грн.00коп. Крім цього додав, що ОСОБА_2 неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності саме за ст.185 КК України, належних висновків для себе не зробив, а знову вчинив аналогічний злочин. Отже, на думку слідчого, ОСОБА_2 може продовжити свою злочинну діяльність. Тому з метою запобігання спробам ОСОБА_2 ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі, продовжувати злочинну діяльності та для забезпечення виконання процесуальних рішень просить суд подання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_2 проти заявленого подання заперечив, просив обрати щодо нього менш суворий запобіжний захід, а саме підписку про невиїзд, при цьому посилаючись на те, що він зобов»язується своєчасно з»являтися на всі виклики до слідчого та суду. Наведені ж у судовому засіданні слідчим та прокурором доводи про те, що він може ухилитися від слідства та суду, вважає, що такими, що грунтуються на припущеннях, а тому вони не можуть слугувати підставою для взяття його під варту.

Суд, вивчивши матеріали кримінальної справи №1310411, заслухавши учасників процесу, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, санкція статті якої передбачає покарання більше трьох років позбавлення волі.

Також встановлено, що ОСОБА_2 на даний час ніде не працює, є неодруженим, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за ст.185 КК України, перебуваючи під адміністративним наглядом неодноразово не зявлявся для реєстрації в Перечинський РВ УМВС України в Закарпатській області, за що на нього було накладено судом адміністративні стягнення, по місцю проживання характеризується з негативної сторони, матеріально- побутові умови його проживання є важкими, стан здоровя його є задовільним.

Згідно статті 5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.165-2 КПК України якщо орган дізнання, слідчий вважає, що є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, він вносить за згодою прокурора подання до суду.

Відповідно до ст.148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також виконання процесуальних рішень. Запобіжні заходи застосовуються тільки за наявності достатніх підстав вважати, що ці особи будуть намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Згідно ж ст.150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у ст.148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Відповідно до ст.155 КПК України взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки. У виняткових випадках цей запобіжний захід може бути застосовано в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі і на строк не більше трьох років.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства № 4 від 25 квітня 2003 року, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв'язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов'язків, що випливають із ч.2 ст. 148 КПК, і його належної поведінки.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, у судовому рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Томазі проти Франції» суд вказав, що при розгляді справ про обрання підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу в виді взяття під варту слідчі органи повинні довести, що винна особа ухилиться від слідства та суду не тільки по мотивах того, що він скоїв злочин, за який може бути призначено покарання в вигляді позбавлення волі, але й надати суду ряд інших доказів.

Також, Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Смирнова проти Росії» вказав, що якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку розгляду її справи по суті».

У рішенні ж Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003, вказано, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

Однак, з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суддя вважає, що ОСОБА_2 може ухилятися від слідства та суду, перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність, а також перешкоджати встановленню істині в справі, а тому щодо нього слід обрати запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Тому, керуючись ст. 5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.29 Конституції України, ст. ст. 165?, 148, 150,155 КПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Подання слідчого СВ Перечинського РВ ГУМВС України в Закарпатській області ОСОБА_1 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту- задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у вигляді- взяття під варту.

Копію постанови для виконання направити начальнику Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом трьох діб з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_4