Справа №: 343/2247/15-к
Провадження №: 1-кп/0343/144/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долині матеріали кримінального провадження № 0000563 від 08.10.2014 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, який має середню освіту, пенсіонера, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 порушив чинні на транспорті правила, що убезпечують рух, що спричинило тяжкі наслідки.

Злочин вчинено за таких обставин:

07.10.2014 року близько 13.30 год. ОСОБА_4 , керуючи гужовою підводою, запряженою одним конем, виїжджав з поля на головну дорогу - автодорогу Н-10 сполученням «Стрий Чернівці» (32 км +900 м), що в с.Княжолука Долинського району Івано-Франківської області. Сидячи на підводі, не маючи при цьому змоги постійно контролювати рух підводи та безпечно керувати нею, ОСОБА_4 не врахував дорожню обстановку - умови недостатньої видимості проїжджої частини, перед здійсненням маневру виїзду на головну дорогу проявив неуважність, не переконавшись, що рух буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на проїжджу частину головної дороги, чим спричинив небезпеку для водія, що рухався по головній дорозі зі сторони м.Долина у напрямку м.Болехів та допустив зіткнення з мотоциклом марки «Ява», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а саме:

1.пп. «Б» п. 2.3, в якому вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

2.п. 7.4., де зазначено, що у разі виїзду на дорогу з прилеглої території або з другорядної дороги в місцях з обмеженою оглядовістю водій воза (саней) повинен вести тварину за вуздечку, повід;

3.п. 7.8., згідно з яким особи, які керують гужовим транспортом, і погоничі тварин зобов`язані виконувати вимоги інших пунктів цих Правил, що стосуються водіїв і пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу;

4.п. 16.11, де вказано, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шийного відділу хребта з відривним переломом зуба 2-го хребця та зміщенням його в хребетний канал, перелому задньої дужки тіла 1-го хребця справа, струсу спинного мозку на рівні шийного потовщення, які відповідно висновку судово-медичної експертизи № 53 від 12.09.2015 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення, а також тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, які відповідно до висновку цієї ж судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров?я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав частково та пояснив, що дійсно 07.10.2014 року близько 13.30 год., сидячи на своїй підводі, запряженій одним конем, він під`їхав після оранки з присадибної ділянки, що знаходиться на хуторі Кам`янка в с.Княжолука Долинського району Івано-Франківської області, до головної дороги «Стрий Чернівці». Перед виїздом на головну дорогу він зупинив підводу, однак кінь, з незрозумілих причин, напевно злякався, виїхав на асфальтне покриття. В цей час зі сторони м.Долина їхав мотоцикліст, який врізався в дишло підводи і впав на дорогу під ноги коня. Він зупинився, також зупинилося багато людей, водіїв автомобілів, які допомогли витягнути потерпілого з під коня. Він дочекався «швидку допомогу», яка забрала потерпілого до Долинської ЦРЛ. Вважає, що у скоєнні ДТП винні обоє, оскільки потерпілий допустив перевищення швидкості. Завдану внаслідок ДТП шкоду потерпілому відшкодував в межах своїх фінансових можливостей. Розкаюється у вчиненому, розуміє, що є його вини в даному злочині та просить суд суворо його не карати, обіцяє відшкодовувати потерпілому шкоду з власної пенсії і в подальшому.

Незважаючи на тільки часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що 07.10.2014 року близько обіду повертався додому в с.Тяпче на мотоциклі марки «Ява», номерний знак НОМЕР_1 та їхав по дорозі «Стрий-Чернівці» зі сторони м.Долина у напрямку м.Болехів зі швидкістю приблизно 50 км/год. В с.Княжолука Долинського району Івано-Франківської області в районі хутору Кам`янка з поля раптово на центральну дорогу виїхала підвода, запряжена конем. Він не встиг виконати маневр об?їзду і вдарився у дишло та коня, внаслідок чого впав та сильно пошкодив шию. Після цього був доставлений до Долинської ЦРЛ, а згодом і до Калуської ЦРЛ, де тривалий час лікувався. Обвинувачений частково повернув йому витрачені на лікування кошти в розмірі 4000,00 грн. Просив ОСОБА_4 суворо не карати та не позбавляти волі.

Як вбачається з висновку судово-медичного експерта № 53 від 12.08.2015 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 07.10.2014 року, потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шийного відділу хребта з відривним переломом зуба 2-го хребця та зміщенням його в хребетний канал, перелому задньої дужки тіла 1-го хребця справа, струсу спинного мозку на рівні шийного потовщення, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення, а також тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, які відповідно до висновку цієї ж судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров?я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 291 КК України, оскільки він порушив пп. «Б» п. 2.3., п. 7.4., п.7.8, п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, що спричинило тяжкі наслідки.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він є пенсіонером, вдівцем, по місцю проживання характеризується позитивно, на профілактичних обліках у психіатричному та наркологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не перебуває, несудимий.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, зокрема те, що він є пенсіонером, вдівцем, несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання, частково визнав свою вину у вчиненні злочину, добровільно частково відшкодував завдану злочином шкоду, а також думку потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати, думку прокурора, який просив призначити йому покарання у виді штрафу.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 291 КК України.

Саме такий вид та міра покарання, обрані обвинуваченому, на думку суду, будуть необхідними й достатніми для його виправлення та попередження нових злочинів і відповідають не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але і особі обвинуваченого та меті покарання.

Заявлений прокурором Долинської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 в інтересах держави в особі фінансового управління Калуської районної державної адміністрації цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 2839,20 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 підлягає до задоволення, оскільки він визнається самим обвинуваченим, а також підтверджується інформаційною довідкою про вартість лікування потерпілого № 1946 від 22.10.2015 року, що видана комунальним закладом «Центральна районна лікарня Калуської міської і районної рад Івано-Франківської області».

Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз на загальну суму 1105,20 грн. слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п?ятсот) гривень.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь фінансового управління Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області 2839,20 грн. (дві тисячі вісімсот тридцять дев?ять гривень 20 копійок) відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 в комунальному закладі «Центральна районна лікарня Калуської міської і районної рад Івано-Франківської області» та стягнути з нього у дохід держави 1105,20 грн. (одну тисячу сто п?ять гривень 20 копійок) процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів у зв`язку з проведенням в кримінальному провадженні судових експертиз.

Речовий доказ: мотоцикл марки «Ява-350», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на матеріальному зберіганні у ОСОБА_6 , повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: