Справа № 382/1633/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/84/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 17 02.02.2016

УХВАЛА
Іменем України
02 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11.11.2015 року, яким:

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Могилів Республіки Білорусь, громадянка України, закінчила 2 класи загальноосвітньої школи, неодружена, непрацююча, має двох неповнолітніх дітей, яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше судиму :
01.09.1989 Носівським районним судом Чернігівської області по ст.140 ч.3,ст.46-1 КК України на два роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
27.11.1989 Конотопським міським судом Сумської області по ст.140 ч.3,17,140 ч.3,42,43 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;
29.11.1990 Бобровицьким районним судом Чернігівської області по ст.140 ч.3,43 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
08.08.1994 Носівським районним судом Чернігівської області по ст.141 ч.3, 140 ч.3,42,45 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;
07.06.1995 Ніжинським районним судом Чернігівської області по ст.140 ч.3,42 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
26.07.1995 Бобровицьким районним судом Чернігівської області по ст. 140 ч.3,42 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/ 2 частини майна;
18.10.1995 Броварським районним судом Київської області по ст.140 ч.3, 42 ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/ 2 частини майна;
29.01.1997 Жмеринським районним судом Вінницької області по ст.140 ч.3,42 ч.3 КК України до 8 років позбавлення волі;
16.10.1997 Жмеринським районним судом Вінницької області по ст.140 ч.3,42 ч.3 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
28.07.1998 Жмеринським районним судом Вінницької області по ст.140 ч.3,42 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
26.11.1998 Жмеринським районним судом Вінницької області по ст.140 ч.3,42 ч.3 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
11.07.2001 Носівським районним судом Чернігівської області по ст.140 ч.4,44 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
21.11.2001 Носівським районним судом Чернігівської області по ст.185 ч.3,42 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі;
28.03.2002 Ніжинським районним судом Чернігівської області по ст.185 ч.3,42 ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі;
12.03.2008 Ніжинським районним судом Чернігівської області по ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.79 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
10.04.2009 Носівським районним судом Чернігівської області по ст.162 ч.1,71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
16.04.2008 Бобровицьким районним судом Чернігівської області по ст.185 ч.3,70 КК України до 5 років позбавлення волі;
17.06.2009 Бобровицьким районним судом Чернігівської області по ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до шести років позбавлення волі; 02.12.2014 звільнена від відбування покарання умовно-достроково на 2 місяці 11 днів, -
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_8 обчислювати з часу приведення вироку до виконання, зарахувавши до нього період утримання її під вартою з 09.07.2015 по 29.09.2015.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_8 залишено попередній у виді застави, зобов`язавши її: -повідомляти суд про зміну свого місця проживання; -прибувати за кожною вимогою до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду.
Скасовано арешт, накладений на майно ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Яготинського районного суду Київської області від 23.07.2015.
Стягнуто з ОСОБА_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 1104 (одна тисяча сто чотири) грн. 84 коп.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимою за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, повторно, 09 липня 2015 року, близько 12 години, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, зайшла на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 , та, скориставшись знайденими ключами, відчинила вхідні двері до приміщення будинку, проникла до нього та із сумки ОСОБА_9 викрала кошти в сумі 1400 доларів США, що відповідно до курсу національного банку України складає за 1 долар США 21 грн. 97 коп.,становить 30758 грн. та 1400 грн., після чого залишила приміщення вказаного будинку.
Даною крадіжкою потерпілій ОСОБА_9 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 32158 грн.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, в яких просять вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити більш м`яке покарання. В обґрунтування апеляційних скарг зазначють, що покарання за тяжкістю не відповідає особі засудженої, оскільки судом не враховані всі фактичні обставини справи а також, що засуджена в повній мірі відшкодувала завдані збитки потерпілій. В доповненнях до апеляційної скарги захисник просила звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробування
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої та її захисника, які підтримали апеляційні скарги з доповненнями та просили їх задовольнити,
думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг,

перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг засудженої, захисника та потерпілої, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційних скаргах.

Вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_8 та кваліфікація її дій, учасниками судового розгляду не оскаржується.

Як свідчить аналіз матеріалів кримінального провадження, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ґрунтується на сукупності зібраних у справі, та належним чином оцінених і наведених у вироку доказів.

Суд, розглянувши кримінальне провадження, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини та правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно поєднаному з проникненням у житло.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.79 КК України, у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також корупційні злочини; суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

Відповідно до абз.6 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання у виді позбавлення волі на певний строк вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до 7 років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі та особливо тяжкі злочини, суд залежно від ступеня суспільної небезпечності вчиненого, даних про особу засудженої та обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання, вправі звільнити таких жінок від відбування покарання з випробуванням як на підставі статті 75 КК України, так і на підставі статті 79 КК України.

Обираючи ОСОБА_8 кримінальне покарання, суд врахував характер і ступінь суспільної тяжкості вчиненого нею злочину, розмір викраденого, особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, не має постійного місця роботи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, посередньо характеризується за місцем фактичного проживання.

Разом з тим, до апеляційної скарги захисника була долучена характеристика з місця проживання ОСОБА_8 , яка надана депутатом Яготинської міської ради УІІ скликання Київської області про те, що за час проживання ОСОБА_8 в м.Яготині скарг від жителів міста щодо неправомірної поведінки, порушень громадського порядку, зловживання алкоголем, недоброзичливої поведінки чи недружніх стосунків в сім`ї на ОСОБА_8 не надходило.

Крім того, з апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_9 вбачається, що при призначенні покарання ОСОБА_8 не була з`ясована думка потерпілої, яка просила суд не позбавляти її волі, що обвинувачена в повній мірі відшкодувала завдані потерпілій збитки, щиро покаялася у вчиненому та попросила вибачення за скоєне.

Колегією суддів також встановлено, що відповідно до довідки №69 від 12.12.2015 року Корюківської центральної лікарні ОСОБА_11 перебуває на обліку у жіночій консультації Корюківської ЦРЛ в зв`язку з вагітністю та отримувала медичну допомогу в зв`язку з загрозою переривання вагітності.

Колегія судді вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, а саме у виді 3 років позбавлення волі.

Однак, враховуючи всі вищезазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст..79 КК України, оскільки ОСОБА_8 відповідно до медичних довідок є вагітною.

України та покращує становище обвинуваченої ОСОБА_12 .

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника, потерпілою підлягають до задоволення, а вирок суду першої інстанції зміні.

Інших істотних порушень вимог кримінального чи кримінально-процесуального закону, які б давали безумовні підстави для скасування чи зміни судового вироку, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11.11.2015 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст..79 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі , встановивши їй іспитовий строк тривалістю 3 роки.

На підставі ст..76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченою у той же строк з дня вручення їй копії судового рішення.

С У Д Д І: