Справа № 640/1594/16-к
н/п 1-кс/640/828/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
Слідчий відділу СУ ГУ Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 02.02.2016 р. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , у якому просив накласти арешт на майно ОСОБА_5 , а саме автомобіль TOYOTA CAMRY р.н. " НОМЕР_1 ", шляхом заборони його відчуження, продажу та керування. Зберігання автомобіля TOYOTA CAMRY р.н. " НОМЕР_1 ", згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам штрафного майданчика за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28-Б.
Під час досудового розслідування встановлено, що 01.02.2016 року близько 12 години на перехресті вул. Сумської та вул. Динамівської в м. Харкові сталося зіткнення автомобіля «Тойота камрі» р.н. « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Шкода Фабія» р.н. « НОМЕР_3 » під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження.
01.02.2016 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль TOYOTA CAMRY р.н. " НОМЕР_1 " був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський 28-Б.
Відповідно до свідотцва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником автомобіля TOYOTA CAMRY р.н. " НОМЕР_1 " є ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Автомобіль TOYOTA CAMRY р.н. " НОМЕР_1 " внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий вказав, що 01.02.2016 під час огляду автомобіля TOYOTA CAMRY р.н. " НОМЕР_1 ", був вилучений слідчим, та він відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний відповідним експертам для проведення експертиз технічного стану, трасологічної та автотехнічної експертиз.
Також зазначив, що арешт майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене або зумовить труднощі в частині забезпечення можливого цивільного позову.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Власник автомобіля TOYOTA CAMRY р.н. " НОМЕР_1 " - ОСОБА_5 про місце, дату та час розгляду клопотання слідчого повідомлявся своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явився.
Згідно Рапорту слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 від 03.02.2016 слідчим здійснювався виклик ОСОБА_5 по мобільному телефону у судове засідання до Київського районного суду м. Харкова на 14-10 год. 03.02.2016 для розгляду клопотання про арешт його автомобіля. 03.02.2016 у телефонній розмові ОСОБА_5 повідомив, що з`явитись на засідання не бажає, просить розглядати клопотання без його участі та проти арешту автомобіля не заперечує.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля TOYOTA CAMRY р.н. " НОМЕР_1 " - ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч.7 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Повідомлення про підозру, відповідно до ст. 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення. Тому відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні не позбавляє права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України. Крім того, відповідно до вищевказаної статті арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Враховуючи те, що автомобіль «TOYOTA CAMRY р.н. " НОМЕР_1 ", який належить ОСОБА_5 , був вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.02.2016 р., відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст.170 КПК України, крім того, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, отже суд вважає, що необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику автомобіля "TOYOTA CAMRY" р.н. " НОМЕР_1 " - ОСОБА_5 , відчуження, продаж та керування зазначеного автомобіля до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.107,170-173,309, 372 КПК України,
Накласти арешт на вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.02.2016 р. автомобіль «TOYOTA CAMRY р.н. " НОМЕР_1 ", що належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити спеціальний майдан зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28-Б, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1