Категорія: ч.2 ст.189, ч.2 ст.186 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальне провадження №0000058 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Луцького міськрайонного суду від 16 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , розлучений, несудимий, засуджений

за ч.2 ст.189 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації у ці органи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання, та покладено на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтись на виклики до суду; не відлучатися з населеного пункту - м. Луцьк без дозволу суду.
Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд

В С Т А Н О В И В:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що 05.08.2014 року йому від ОСОБА_11 стало відомо про наявність у раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_9 , значних коштів, що надходили йому на платіжну картку та автомобіля, марки «OPEL Vectra», який був придбаний напередодні. Діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 обвинувачений ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з іншими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, з якими домовився про вчинення злочину.
З цією метою обвинувачений ОСОБА_7 06.08.2014 року, близько 01:00 год., будучи обізнаними про місце відпочинку потерпілого ОСОБА_9 у розважальному комплексі «101 км», що в АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою між собою, автомобілем, марки «Renault Kango», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням іншої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та невстановленим досудовим розслідуванням автомобілем, під керуванням іншої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, приїхали в с. Піддубці, Луцького району, Волинської області, де обвинувачений ОСОБА_7 під вигаданим приводом вивів потерпілого ОСОБА_9 із розважального комплексу та змусив сісти в автомобіль, марки «Renault Kango», номерний знак НОМЕР_1 , щоб відвезти його в безлюдне місце.
В подальшому, того ж дня, а саме близько 01:30 год., знаходячись на узбіччі автошляху сполученням Устилуг-Київ, неподалік с. Піддубці, Луцького району, Волинської області, інші особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, та обвинувачений ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням насильства, застосовуючи психічне насильство, що тривало близько 30 хв., та виразилось в залякуванні потерпілого, спричиненням шкоди йому та його батькам, пред`явили вимогу в передачі їм платіжної картки із грішми, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 200 000 грн. На відмову потерпілого виконати їхню вимогу, інші особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, нанесли близько трьох ударів по тулубу потерпілого ОСОБА_9 , спричинивши йому фізичний біль. Дізнавшись про неможливість потерпілим негайно надати їм платіжну картку, яка знаходилась в одному із банкоматів м. Луцька, погрожуючи нанесенням тілесних ушкоджень та застосовуючи психологічний тиск, що виразився в повідомленні потерпілому неправдивої інформації іншою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, про наявність матеріальних претензій вигаданого клієнта банку, від імені якого нібито вони діють та з картки якого помилково надійшли гроші потерпілому ОСОБА_9 , повторно висловили вимогу добровільно та негайно передати їм грошові кошти.
Крім того, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, інші особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, діючи з відома інших учасників вчинення злочину, висловили вимогу в передачі їм належного потерпілому ОСОБА_9 автомобіля, марки «OPEL Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Повернувшись до приміщення розважального комплексу «101км», що за адресою Луцький район с. Піддубці вул. Київська, 97а, потерпілий ОСОБА_9 в супроводі обвинуваченого ОСОБА_7 взяв ключі від належного йому вищезгаданого автомобіля, який мав на вимогу вказаних осіб перегнати на протилежну сторону дороги, для уникнення небажаних свідків та фіксації камерами спостереження, де його чекала інша особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.
В свою чергу, потерпілий ОСОБА_9 , не маючи можливості чинити опір вимагачам, виконав незаконну вимогу останніх та «перегнав» свій автомобіль на протилежне узбіччя від розважального комплексу. Після цього, інша особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з відома інших учасників злочину сіла за кермо даного автомобіля та всупереч волі потерпілого, близько 02:30 год., поїхала ним до магазину «Наш Край», що по пр. Відродження, 18, у м. Луцьку, Волинської області, де їх уже чекали інші особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження,
Усвідомлюючи, що для досягнення злочинної мети, а саме зняття коштів з платіжної картки потерпілого ОСОБА_9 необхідно особисте звернення потерпілого у відділення ПАТ КБ «Надра», та з метою унеможливити його звернення до правоохоронних органів учасниками групи: інших осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, було прийнято рішення про незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_9 .. Для цього, останні залучили до вчинення злочину іншу особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, яка вступила із ними в змову і в обов`язки якої входила постійна цілодобова присутність біля потерпілого, обмеження і заборона спілкування по мобільному телефону, повідомленнях, щодо можливого застосування насильства зі сторони інших осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, в разі невиконання їхніх вимог.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вимозі передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.189 КК України.
Крім цього, він же 06.08.2014 року, близько 02:00 год., після вчинення вимагання платіжної картки ПАТ КБ «Надра» із наявними на ній грошовими коштами, належними потерпілому ОСОБА_9 , знаходячись біля розважального комплексу «101км», що за адресою: Луцький район, с. Піддубці, вул. Київська, 97а, Волинської області, діючи у власних корисливих інтересах без відома інших учасників злочину, інших осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, використовуючи факт розгубленості потерпілого, у присутності останнього, обшукав салон автомобіля, марки «OPEL Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з лобового скла якого зірвав та відкрито викрав навігатор іноземного виробництва вартістю 600 грн., який в подальшому обернув на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 , майнову шкоду на вказану суму.
Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненими повторно, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає даний вирок незаконним внаслідок необґрунтованого застосування ст. 75 КК України. Вважає, що призначене покарання є м`яким та таким, що не відповідає чинним вимогам кримінального законодавства, тяжкості вчиненого ним злочину і меті покарання. З цих підстав просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.189 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

У поданому на апеляційну скаргу прокурора запереченні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції залишити без зміни. Вважає, що судом правильно кваліфіковано дії його підзахисного та винесено обґрунтоване та законне рішення.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги, думку прокурора на підтримання скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, потерпілого та його представника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_7 зазначених злочинів ґрунтується на об`єктивно з`ясованих фактичних обставинах провадження, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог кримінального процесуального закону, яким суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону при призначенні ОСОБА_7 покарання судом дотримані, а також в повній мірі враховані обставини на які зроблено посилання в апеляційній скарзі прокурора.

Зокрема, покарання ОСОБА_7 призначено в межах санкцій ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України.

Звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням суд, відповідно до ч.1 ст.75 КК України, врахував відсутність обтяжуючих покарання обставин та обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, а також думку потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, тяжкість вчинених злочинів та особу обвинуваченого.

Крім того, з наданих суду довідок вбачається, що ОСОБА_7 , працює, тобто займається суспільно-корисною працею, задовільно характеризується за місцем проживання, що свідчить про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Доводи сторони обвинувачення щодо перебування обвинуваченого під час досудового розслідування протягом тривалого періоду часу в розшуку, що свідчить про його ухилення від кримінальної відповідальності, не заслуговують на увагу, оскільки останній в даний період часу перебував за кордоном і на момент виїзду з території України не перебував в статусі підозрюваного чи обвинуваченого, і на нього у визначеному законом порядку органом досудового розслідування чи судом не були покладені будь-які процесуальні обов`язки.

Встановлення судом тривалого іспитового строку дасть можливість правоохоронним органам здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого.

Призначене ОСОБА_7 покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також відповідає принципам законності та справедливості.

Законних підстав для зміни чи скасування вироку по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Луцького міськрайонного суду від 16 вересня 2015 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення, та може бути оскаржена протягом трьох місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: