АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2243/15 Справа № 203/1209/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

24 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання : ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувальних актів у кримінальному провадженні №0000499, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2015 року, та №0000724 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 , на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська області від 04 листопада 2015 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, українки, громадянки України, маючи не повну вищу освіту, незаміжньої, має на утриманні малолітню дитину, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

1)06 лютого 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі,

-обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

за участю прокурора: ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого строку покарання за вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 06.02. 2015 року,остаточно призначити покарання у вигляді 1(один)рік 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченої на користь потерпілих:
- ОСОБА_8 за спричинену матеріальну шкоду 1500 гривень 00 копійок
- ОСОБА_9 за спричинену матеріальну шкоду 2000 гривень 00 копійок;
- ОСОБА_10 за спричинену матеріальну шкоду 1300 гривень 00 копійок,
- ОСОБА_11 за спричинену матеріальну шкоду 1000 гривень 00 копійок.
Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_6 , про стягнення сум моральної шкоди, завданого кримінальним правопорушенням, залишено без розгляду, та вирішено долю речових доказів.

Згідно оскаржуваного вироку ОСОБА_6 визнана винна в тому, маючи судимість у встановленому законом порядку не зняту та непогашену, продовжила реалізовувати свої злочинні наміри, на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме 17.01.2015 року, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , визначила в якості об`єкта свого злочинного посягання ОСОБА_12 , яка 16.01.2015 року на сайті: https: www.vk.com («В Контакті») розмістила оголошення з метою оренди квартири.

Зателефонувавши потерпілій запропонувала ОСОБА_12 здати в оренду свою квартиру, та домовилась з останньою про зустріч. В той же день приблизно о 14.00 годині потерпіла прибула за зазначеною адресою з метою найму в оренду квартири, де ОСОБА_13 , отримала від ОСОБА_12 , в якості передоплати за оренду квартири, грошові кошти в розмірі 1500,00 гривень, не маючи наміру надавати останній можливості вселитися. Грошовими коштами ОСОБА_6 розпорядилася на власний розсуд. Шляхом обману, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_12 в розмірі 1500,00 гривень, спричинивши останній матеріальну шкоду.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_13 , повторно, 20.01.2015 року, приблизно о 16 години 00 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, визначила в якості об`єкта потерпілу ОСОБА_9 , яка, ознайомившись на сайті https:www.olx.ua з оголошенням ОСОБА_14 про здачу в оренду даної квартири, прибула за зазначеною адресою з метою найму в оренду квартири, де ОСОБА_6 , під приводом здачі в оренду даної квартири, отримала від ОСОБА_9 в якості передоплати за оренду грошові кошти в розмірі 2000,00 гривень, не маючи при цьому намірів вселяти останню.

Таким чином, ОСОБА_13 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно шляхом обману заволоділа грошовими коштами ОСОБА_9 в розмірі 2000,00 гривень, спричинивши останній матеріальну шкоду.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_13 , повторно,03.02.2015 року, знаходячись за місцем свого проживання, визначила в якості об`єкта ОСОБА_10 , яка на сайті http://neposrednik.corn.ua/ («Непосредник») розмістила оголошення з ціллю оренди квартири.

Зателефонувавши ОСОБА_10 запропонувала свою квартиру, та домовилась з останньою про зустріч. 03.02.2015 року, друг потерпілої ОСОБА_15 прибув за зазначеною адресою з метою оренди квартири для ОСОБА_10 , де ОСОБА_13 , отримала від ОСОБА_15 , в якості передоплати за оренду, грошові кошти в розмірі 1300,00 гривень. Та не маючи при цьому намірів вселяти ОСОБА_10 до зазначеної квартири, грошовими коштами які отримала від ОСОБА_10 , розпорядилася на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_13 ,повторно, 14.02.2015 року, знаходячись за місцем свого проживання, визначила в якості об`єкта ОСОБА_11 , яка 08.02.2015 року на сайті https:www.olx.ua розмістила оголошення з ціллю оренди квартири.

Зателефонувавши, ОСОБА_16 запропонувала ОСОБА_11 здати в оренду свою квартиру, та домовилась з останньою про зустріч. 15.02.2015 року потерпіла прибула за зазначеною адресою з метою найму в оренду квартири, де ОСОБА_13 , під приводом здачі в оренду квартири, отримала від ОСОБА_11 , в якості передоплати за оренду, грошові кошти в розмірі 1000,00 гривень. Не маючи при цьому наміру вселяти ОСОБА_11 до зазначеної квартири, горошовими коштами розпорядилась на власний розсуд.

Кримінальне провадження розглянуто у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

На вирок обвинувачена подала апеляційну скаргу, в якій вона вказує на те, що вважає вирок занадто суворим.

Зазначає, що на її думку пом`якшуючі обставини а саме, - щире каяття, визнання провини в повному обсязі, також що має на утриманні малолітню дитину, суд не врахував та призначив занадто сурове покарання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги та просила вирок суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Нормами ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за наявними в матеріалах кримінального провадження доказами в тій частині, в якій воно було оскаржено.

Висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації її дій за ч.2 ст. 190 КК України обвинуваченою в апеляційній скарзі не оспорюються.
За викладених обставин, колегією суддів при розгляді вимог апеляційних скарг питання стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації її дій за ч.2 ст. 190 КК України не перевіряються.

Обвинувачена ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі просить призначити їй покарання із врахуванням пом`якшуючих обставин. При цьому обвинувачена зазначає, що вона активно сприяла розкриттю вчиненого нею злочину, а також зазначає що має на утриманні малолітню дитину, що є обставиною, що пом`якшує покарання.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що висновки суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні нею злочину, за які її засуджено, підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.
Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів доведеність винності засудженої, не встановлено.
Суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 50 та ст. 65 КК України призначив ОСОБА_6 мінімальне покарання, передбачене ч.2. ст.190 КК України.
Також суд, при призначені остаточного покарання обґрунтовано врахував ст. 71 КК України та приєднав до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року, а тому доводи апеляційного скарги не можна визнати слушними, т.я суд призначив покарання за сукупністю вироків
Згідно зі ст.69 КК призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.
Під час розгляду справи достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_6 статті 69 КК України судом не встановлено і в апеляційній скарзі також не наведено, та суд саме з урахуванням пом`якшуючих обставин , призначив покарання.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченої: на щире каяття, визнання своєї провини, та на утримання малолітньої дитини, на думку колегії суддів, не може бути підставою для призначення їй покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 190 КК України, як того просить обвинувачена у своїй апеляційній скарзі, оскільки відповідно до норм ч. 1 ст. 69 КК України для цього необхідно наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставин, які б істотне знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину не встановлено ні судом, ні апеляційною інстанцією.
За таких обставин, не вбачається підстав для застосування відносно обвинуваченої вимог ст. 69 КК України. Також неможливо застосування до обвинуваченої вимог ст. 75 КК України, т.я. при призначені остаточного покарання,судом обґрунтовано застосована ст. 71 КК України.
Враховуючи те, що у судовому засіданні першої інстанції було встановлено пом`якшуючі підстави а саме: щире каяття , наявність на утриманні малолітньої дитини, та враховуючи що ОСОБА_6 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічного кримінального злочину, колегія суддів також вважає
Таким чином, враховуючи викладене, колегія вважає що призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК, оскільки суд врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, дані, що характеризують її особу, характеристику з місця мешкання та її відношення до скоєного кримінального правопорушення.
Оскільки висновки суду першої інстанції відповідно до норм ст. 94 КПК України ґрунтуються на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто відповідає вимогам ст. 370 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування або зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2015 року - залишити без задоволення.
Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2015 року залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3-х місяців з моменту проголошення, засудженою ОСОБА_6 - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

__________ ______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4