Справа № 565/58/15-к
У Х В А Л А
24 грудня 2015 року м. Кузнецовськ
Кузнецовський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
Відповідно до ухвали апеляційного суду Рівненської області від 26.11.2015р. після скасування вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15.05.2015р. призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, з викликом в судове засідання осіб, відповідно до наданого списку.
Захисник ОСОБА_5 висловив думку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, через його невідповідність вимогам КПК України. Покликався, що в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин не вказано обставин щодо суб`єктивної сторони діяння ОСОБА_4 , відсутнє формулювання обвинувачення з посиланням на нормативні акти, які б порушив обвинувачений, а замість цього зазначена тільки диспозиція норми ст. 367 ч.1 КК України, та не вказано правової кваліфікації, що узгоджувалася б із фактичними обставинами кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримував думку захисника.
Під час підготовчого судового засідання встановлено, що судовий розгляд на підставі наявного у кримінальному провадженні обвинувального акта не може бути призначений, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Так, згідно із ст.337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Із змісту норм ст.91 ч.1 п.п.1, 2 та ст.91 ч.2 КПК України слідує, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збирані, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Норма ст.291 ч.2 п.5 КПК України вимагає, щоб обвинувальний акт містив: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) формулювання обвинувачення.
Отже, із системного аналізу норм ст.91 ч.ч.1 і 2, ст.291 ч.2, 337 ч.1 КПК України слідує висновок, що в обвинувальному акті мають бути викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та які підлягають доказуванню у конкретному кримінальному провадженні, з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, оскільки в судовому розгляді саме цими обставинами кримінального правопорушення має визначатися фактична сторона меж перевірки висунутого обвинувачення.
В аналізованому обвинувальному акті щодо ОСОБА_4 при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення сторона обвинувачення зазначає, що було встановлено досудовим розслідуванням, на якій посаді ОСОБА_4 працював, якими функціями був наділений, посилаються на те, коли було повідомлено ОСОБА_4 про підозру за ст.367 ч.1 КК України, однак не вказують у чому обвинувачується ОСОБА_4 , тобто у змісті обвинувального акту не застосовується (відсутнє) поняття про те, що ОСОБА_4 «обвинувачується», а отже, обґрунтованими є твердження захисника про те, що обвинувачення ОСОБА_4 у обвинувальному акті не сформульоване.
В ухвалі апеляційного суду Рівненської області від 26.11.2015р. вказано, що у вироку не міститься опису злочинних дій, вчинених ОСОБА_4 та не зазначено в чому саме виразилося невиконання або неналежне виконання ним своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.
Крім того, обвинувальний акт не містить обов`язкових обставин, що підлягають встановленню щодо форми вини ОСОБА_4 .
У разі, коли конкретних, передбачених процесуальним законом, обставин кримінального правопорушення не вказано в обвинувальному акті та не сформульовано чітко зрозуміле, однозначне і конкретне обвинувачення, то це призводить до порушення права особи на захист, так як обвинувачений не зможе захищатися від неконкретного обвинувачення.
Вищезазначені істотні недоліки обвинувального акта призвели до незрозумілості обвинувачення ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні.
Тому, обвинувальний акт із вищеописаними істотними недоліками не може служити відповідно до ст. 314 ч.3 п.5 КПК України законною підставою для призначення судового розгляду і згідно із ст.314 ч.3 п.3 КПК України підлягає поверненню прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. Оскільки на даний момент у суді є і матеріали кримінального провадження, що були долучені до обвинувального акта, то їх теж необхідно повернути прокурору разом з обвинувальним актом, для надання можливості складання обвинувального акта, що відповідатиме вимогам КПК України, та виконання у подальшому вимог ст.291 ч.4 КПК України щодо заборони надання суду інших документів до початку судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 291 ч.2 п.5, 314 ч.3 п.3 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

С у д д я :