У Х В А Л А

Справа № 183/5782/14

№ 1-в/183/92/16

10 лютого 2016 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про зарахування строку тримання під вартою до строку відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про зарахування строку тримання під вартою до строку відбування покарання.

Дослідивши клопотання, суддя дійшов до наступних висновків.

24.12.2015 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яким ч. 5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень зазначеного Закону, він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не було відбуте повністю.
Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 вироком від 29.09.2014 року засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі, та останній був взятий під варту із залу суду (а.п. 117-123). Вирок суду, згідно з розпорядженням про виконання вироку (а.п. 162), набрав чинності 03.12.2014 року та підлягає негайному виконанню. Після вказаного розпорядження у відповідності з вимогами КПК України настає стадія виконання судового рішення, в даному випадку вироку суду.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» не внесені зміни до Кримінального процесуального кодексу України, а тому питання виконання судових рішень повинно розглядатися в порядку, визначеному Розділом VIIІ КПК України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст.. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати, в тому числі, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. У відповідності з ч. 2 ст.. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 КПК України.
В даному випадку, у зв`язку з відсутністю всякого роду сумнівів і протиріч, оскільки питання зарахування строку тримання під вартою до строку відбування покарання судом під час винесення вироку було вирішено, підстав для розгляду клопотання ОСОБА_2 про зарахування строку тримання під вартою в строк відбування покарання Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області відсутні.

Крім того, у відповідності з ч. 3-4 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень Розділу VIIІ КПК України. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

На теперішній час Новомосковський міськрайонним суд Дніпропетровської області позбавлений можливості розглянути подане клопотання, оскільки суду достеменно не відомо про те, чи відбуває фактично на теперішній час засуджений ОСОБА_2 покарання, в якій установі, а тому позбавлений права забезпечити явку його в судове засідання. Крім того, матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_2 не містять даних щодо моменту фактичного початку відбування покарання засудженим, часу, який у відповідності з абзацом 4 ч. 5 ст. 72 КК України, включається у строк попереднього ув`язнення, а також інші відомості, що міститься в особовій справі засудженої особи.

Також суд враховує, що у відповідності з п. 1.2.10 Інструкції про роботу відділів (груп, старших інспекторів) установ виконання покарань та слідчих ізоляторів по контролю за виконанням судових рішень, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань 11.01.2008 № 1 в установах (СІЗО) здійснюють контроль за своєчасним звільненням засуджених (осіб, взятих під варту) та забезпечують оформлення відповідних документів. А тому питання обчислення строків відбування покарання та звільнення засуджених відноситься до виключної компетенції установ виконання покарань та слідчих ізоляторів.

Тому суд вважає, що клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від покарання не підлягає задоволенню, що не позбавляє права ОСОБА_2 звернутися з клопотанням до суду за місцем відбування покарання засудженим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 357-359 КПК України, ст.. 72 КК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:
В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зарахування строку тримання під вартою до строку відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонним суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1