Справа № 296/358/12- к
Вирок
Іменем України
27 січня 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

Головуючого - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

цивільного відповідача - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Житомирі, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2002 та 2009 року народження, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, прож. АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

за ст.286 ч.2 КК України,-

встановив :

Згідно обвинувального висновку, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 15 грудня 2011 року приблизно об 11 годині 26 хвилин, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , керував технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21053» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно вищевказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу знаходиться у власності ОСОБА_6

Рухаючись вказаним транспортним засобом по вул. Коростишівській в напрямку вул. Саєнка, в м. Житомирі, ОСОБА_7 в порушення вимог п.2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, в порушення вимог п.11.2 вказаних вище Правил, не рухався якнайближче до правого краю проїзної частини, в порушення п.14.2 б) цих же Правил, перед початком обгону не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухався попереду, займаючи ліве крайнє положення на тій же смузі руху, подав сигнал про намір повороту ліворуч, а в порушення вимог п.13.3 вказаних вище Правил, під час обгону не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з моторолером «Вайпер» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який завчасно зайнявши відповідне крайнє положення на проїзній частині, увімкнув лівий покажчик повороту та наблизившись до місця заїзду на територію ліцею №2 м.Житомира, розпочав виконувати лівий поворот у вибраному напрямку.

Внаслідок даної дорожньо - транспортної пригоди, водію моторолера ОСОБА_8 , були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелому обох тім`яних, лівої скроневої кісток, гострої субдуральної гематоми правої півкулі головного мозку, гострої внутрішньо мозкової гематоми в правій скроневій ділянці головного мозку, закритої тупої травми грудної клітини у вигляді переломів 4-5 ребер зліва, забою нижньої частини лівої легені, лівобічного гідротораксу, закритого перелому лівої ключиці, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, в момент спричинення.

Порушення ОСОБА_7 вимог п.п. 2.3 б); 11.2; 14.2б) та 13.3 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

На підставі викладеного підсудний обвинувачується в тому, що він своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху України, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, скоїв злочин, передбачений ст. 286 ч. 2 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 , свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав повністю та дав покази, що 15.12.2011 року близько 11 години 20 хвилин керував автомобілем ВАЗ-21053, д/н НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Коростишівській м. Житомир. В якості пасажира на передньому правому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_9 . Керував своїм автомобілем зі швидкістю близько 50км/год. в напрямку гаражного кооперативу «Мотор» м. Житомир, ближче до правого узбіччя. На відстані близько 40м попереду побачив чоловіка, який рухався на моторолері у попутному напрямку, зі швидкістю близько 30км/год. Вирішив його обігнати, виїхавши на зустрічну смугу. При наближенні до моторолера, останній почав виконувати маневр повороту ліворуч до заїзду ліцею № 2, не вмикаючи при цьому покажчика лівого повороту. В результаті чого відбулося зіткнення між правою передньою боковою частиною його автомобіля та моторолером. Від удару водій моторолера впав на проїзну частину та втратив свідомість. Він вийшов з свого автомобіля та викликав швидку. В подальшому побіг до приміщення ліцею, який був поруч з місцем ДТП, щоб покликати медсестру та попросити її про допомогу. Також додав, що при відтворенні обстановки та обставин події використовувався автомобіль Шкода, а не ВАЗ і дана слідча дія проводилася коли на вулиці лежав сніг, а при ДТП снігу не було. Вважає, що при виконані маневру обгону, він дотримався безпечного бокового інтервалу. Екстреного гальмування він не застосовував.

В обґрунтування вини ОСОБА_7 , органи досудового слідства, посилаються на наступні докази, які на їх та думку державного обвинувача, повністю доводять вину підсудного, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

- протоколом огляду місця ДТП, схемою та ілюстративною таблицею до нього від 12.12.2011року,

- висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 12 від 25.01.2012 року,

- висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 13 від

25.01.2012 року,

- висновком транспортно-трасологічної експертизи № 11 від 27.01.2012 року,

- протоколом відтворення обстановки та обставин ДТП за участю обвинуваченого ОСОБА_7 від 16.01.2012 року,

- протоколом відтворення обстановки та обставин ДТП за участю свідка ОСОБА_9 від 16.01.2012 року,

- протоколом відтворення обстановки та обставин ДТП за участю свідка ОСОБА_10 від 18.01.2012 року,

- висновком експертизи механізму та обставин ДТП № 3/6 від 07.02.2012 року,

- висновком судової авто товарознавчої експертизи № 11 від 09.02.2012 року,

- висновком судово-медичної експертизи № 844 від 10.02.2012 року,

- висновком комісійної судової транспортно-трасологічної та судової авто - технічної експертизи № 3/123 від 24.03.2012 року.

Суд, дослідивши в судовому засіданні вказані вище докази, вважає, що відтворення обстановки та обставин ДТП за участю свідка ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 від 16.01.2012 року та свідка ОСОБА_10 від 18.01.2012 року, були проведенні з порушеннями ст. 194 КПК України ( в редакції 1960 року ), а саме проведенні не в умовах в яких, відбувалося ДТП. Проведення вказаних слідчих дій відбувалося при наявності снігового покрову на дорозі та узбіччі, а також використовувався автомобіль неналежної марки, а саме замість автомобіля НОМЕР_4 використовувався автомобіль «Шкода октавія», що на думку суду могло вплинути на загальні розрахунки та виміри розташування автомобіля та моторолера відносно елементів дороги та узбіччя. Даний висновок суду повністю підтверджується показами ОСОБА_15 , який був допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста та показав, що при відтворенні потрібно враховувати всі фактори, такі як стан освітлення стан дороги, марки автомобілів. Якщо при відтворенні був сніг, а при ДТП його не було, це впливає на відтворення та його висновки, ширина снігового бруствера впливає на загальну ширину проїзної частини яку міг використовувати водій. Щодо автомобіля то в разі використовування автомобіля при відтворенні не тієї марки, в експертизі повинно бути це оговорено та вказано різницю між транспортними засобами. Вказані обставини можуть суттєво вплинути на висновки експертів. При таких не відповідностях, суду потрібно призначати повторне відтворення та за його наслідками призначати повторну експертизу.

Допитані в судовому засіданні експерти ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вказали на те, що експертизи за наслідками ДТП, ними проводилася за вихідними даними, які їм надавалося досудовим слідством за результатами відтворення, вони не можуть брати самостійно вихідні данні.

Виходячи з викладеного суд не може прийняти до уваги як докази винуватості підсудного, вищевказані відтворення обстановки і обставин події та висновки експертів які були складенні на їх підставі, а саме, експертизи механізму та обставин ДТП № 3/6 від 07.02.2012 року та комісійної судової транспортно-трасологічної та судової авто - технічної експертизи № 3/123 від 24.03.2012 року.

За основу вироку суд бере докази, які були здобуті при розгляді справи в судовому засіданні, а саме відтворення обстановки і обставин події з участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та підсудного ОСОБА_7 від 28.11.2013 року, які було проведено в належних погодних умовах та з використанням транспортних засобів, які були пошкодженні в наслідок ДТП, та експертиз, які було проведено за наслідками відтворення обстановки і обставин події від 28.11.2013 року.

Так, згідно висновоку експертів за результатами проведення судової комісійної транспортно трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи № 1118/6667/14-52,110/14-25 від 23.06.2014 року, яка призначалась судом при розгляді справи, вбачається:

1. Місце зіткнення автомобіля ВАЗ-21053 д.н.з НОМЕР_2 та моторолера «Vірег» д.н.з. НОМЕР_3 було розташованим безпосередньо (в поздовжньому напрямку) перед ділянкою проїзної частини, на якій під час огляду місця ДТП були виявлені подряпини.

2. Визначити експертним шляхом, яким було розташування моторолера «Vірег» д.н.з. НОМЕР_3 в момент зміни останнім напрямку руху та чи безпечним був боковий інтервал, вибраний водієм ОСОБА_7 при виконанні обгону попутного моторолера, не видалось можливим, в зв`язку з відсутністю достатнього для експертного дослідження комплексу слідових ознак.

3. Покази водія ОСОБА_7 в частині часу та відстаней, які подолав моторолер «Vірег» д.н.з. НОМЕР_3 до зіткнення, можуть вважатись технічно обгрунтованими (спроможними).

4. Покази свідка ОСОБА_9 щодо перебігу подій перед зіткненням в частині наведених вище величин часу та відстаней, можуть бути визнані технічно обґрунтованими (спроможними).

5. Покази свідка ОСОБА_10 про взаємне розташування автомобіля ВАЗ-21053 д.н.з НОМЕР_2 та моторолера «Vірег» д.н.з. НОМЕР_3 в момент зміни останнім напрямку руху слід вважати не обґрунтованими з технічної точки зору (технічно неспроможними), в той час, як покази цього свідка стосовно розташування місця зіткнення на смузі зустрічного руху (на лівому боці проїзної частини) не позбавлені технічної спроможності.

6. Вирішити дане питання експертним шляхом в даному випадку не видалось за можливе з причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку.

7. Водію ОСОБА_7 в даній дорожній обстановці слід було, керуючись вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України (ПДР), застосувати екстрене гальмування не пізніше моменту початку зміни напрямку руху (початку відхилення ліворуч) попутного моторолера «Vірег» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 .

8. Водію ОСОБА_8 в даній дорожній обстановці слід було, керуючись вимогами п.п.10.1, 10.3 і 14.3 ПДР, перед зміною напрямку руху (повороту ліворуч для заїзду у подвір`я) переконатися в безпеці маневру та не створювати перешкод автомобілю ВАЗ-21053 д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який мав перевагу, тобто дати можливість останньому безпечно завершити маневр обгону.

9. В даній ситуації водій ОСОБА_7 не мав технічної можливості попередити зіткнення транспортних засобів шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, діючи згідно з вимогами п. 12.3 ПДР.

10,11. Вирішення питань: «Що з технічної точки зору, стало причиною створення аварійної обстановки і виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди?» і «Чиї дії із учасників ДТП, з технічної точки зору, знаходяться в причино - наслідковому зв`язку з його виникненням та наслідками, що настали?» в даному випадку по сенсу потребує всебічної правової (юридичної) оцінки усіх добутих по справі доказів, включаючи і даний експертний висновок, що виходить межі компетенції судових експертів і є виключною прерогативою суду.

Якщо ж розуміти наведені вище питання лише в інженерно - технічному аспекті, у експертів є підстави вважати, що технічною причиною виникнення аварійної дорожньо-транспортної ситуації, яка призвела до зіткнення транспортних засобів, були технічно необгрунтовані дії водія ОСОБА_8 , які суперечили вимогам п.п. 10.1,10.3 і 14.3 ПДР.

Аналізуючи вказану експертизу, суд вважає, що вона повністю спростовує, обвинувачення ОСОБА_7 , в скоєнні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Згідно висновоку експертів за результатами проведення судової комісійної комплексної транспортно трасологічної та автотехнічної експертизи № 806/807/15-52 від 25.06.2015 року, яка призначалася судом при розгляді справи, вбачається:

1. Зіткнення автомобіля ВАЗ-21053 (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_7 ) та моторолера Vірег МХ150С «Vісtогу» (державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , водій ОСОБА_8 ), яке мало місце 15.12.2011, приблизно о 11год. 20 хвилин, в рамках дорожньо-транспортної пригоди по вул. Коростишівська м. Житомира, відбулось до заїзду на тери¬торію ліцею № 2, а саме на ділянці проїзної частини дороги, яка (у поздовж¬ньому напрямку) передує комплексу подряпин на асфальтобетонному по¬критті, що були виявлені при огляді місця ДТП і зафіксовані протоколом, схемою та знімками.

Визначити розташування місця зіткнення транспортних засобів у по¬перечному напрямку та встановити положення автомобіля та моторолера в момент зіткнення по відношенню до елементів проїзної частини дороги не видалось можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку.

2. Друге питання постанови не може бути вирішеним в рамках даної експертизи з причини, наведеній у дослідницькій частині висновку.

3а - 5а. Перевірити технічну спроможність показань водія ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо розташування місця зітк¬нення автомобіля ВАЗ-21053 та моторолеру Vірег МХ150С «Vісtогу» по від¬ношенню до елементів проїзної частини дороги не виявилось можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку.

3б 5б. Покази водія ОСОБА_7 в частині часу та відстаней, які подолав моторолер Vірег МХ150С «Vісtогу» до зіткнення, з технічної точки зору, можуть вважатись спроможними (обґрунтованими).

Покази свідка ОСОБА_9 щодо перебігу подій перед зіткненням в частині кількісних даних, а саме величин часу та відстаней, з технічної точки зору, можуть вважатись спроможними (обґрунтованими).

Покази свідка ОСОБА_10 про взаємне розташування автомобіля ВАЗ-21053 та моторолера Vірег МХ150С «Vісtогу» в момент зміни останнім на¬прямку руху слід вважати не обґрунтованими з технічної точки зору (техніч¬но неспроможними), в той час, як покази цього свідка стосовно розташуван¬ня місця зіткнення на смузі зустрічного руху (на лівому боці проїзної части¬ни) не позбавлені технічної спроможності.

6. Відповідь на дане питання докладно викладено в дослідницькій час¬тині даного висновку.

7. В даній дорожній обстановці, водій автомобіля ОСОБА_7 , з моменту виникнення небезпеки для його руху (з моменту початку зміни на¬прямку руху (початку відхилення ліворуч) моторолера), повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР.

8. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 10.3 і 14.3 ПДР, а саме, перед зміною напрямку руху (повороту ліворуч для заїзду у подвір`я) переконатися: в безпеці маневру та не створювати перешкод автомобілю під керуванням водія ОСОБА_7 , який мав перевагу, тобто дати можливість останньому безпечно заве¬ршити маневр обгону.

9. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 не мав технічної можливості попередити зіткнення транспортних засобів шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, діючи згідно з вимогами п.12.3 ПДР.

10,11. Вирішення питань: «Що з технічної точки зору, стало причиною створення аварійної обстановки і виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди?» та «Чиї дії із учасників ДТП, з технічної точки зору, знаходяться в причино - наслідковому зв`язку з його виникненням та наслідками, що на¬стали?» в даному випадку по сенсу потребує всебічної правової (юридичної) оцінки усіх добутих по справі доказів, включаючи і даний експертний висно¬вок, що виходить за межі компетенції судових експертів і є виключною пре¬рогативою суду. Якщо ж розуміти наведені вище питання виключно в інже¬нерно - технічному аспекті, у комісії експертів є підстави вважати, що техні¬чною причиною виникнення аварійної дорожньо-транспортної ситуації, яка призвела до зіткнення транспортних засобів, були технічно необгрунтовані дії водія ОСОБА_8 , які не відповідали вимогам п.п.10.1, 10.3 і 14.3 ПДР.

12. Як вказано в тексті питання, потрібно визначити швидкість руху автомобіля ВАЗ-21053 «...з урахуванням розміщення транспортних засобів після дорожньої пригоди згідно огляду місця пригоди...». З аналізу схеми ДТП вбачається, що на ній відсутнє місце зіткнення, також відсутня слідові інформація яка б дозволила визначити характер як перед так і після контактного переміщення даних транспортних засобів, також на схемі ДТП не відображено яку відстань подолав автомобіль від місця зіткнення. Відтак вирішити питання стосовно швидкості руху автомобіля ВАЗ-21053 на основі на¬даних матеріалів не є можливим.

Аналізуючи викладену експертизу, суд вважає, що вона повністю підтверджує, експертизу № 1118/6667/14-52,110/14-25 від 23.06.2014 року, яка спростовує обвинувачення ОСОБА_7 , в скоєнні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Аналізуючи покази підсудного та свідка ОСОБА_9 , які було досліджено в судовому засіданні, в частині перебігу подій перед зіткненням та взаємного розташування транспортних засобів в момент зіткнення то суд вважає, що вони повністю відповідають обставинам справи, є послідовними та узгоджуються з іншими дослідженими матеріалами справи та висновками експертів № 1118/6667/14-52,110/14-25 від 23.06.2014 року та № 806/807/15-52 від 25.06.2015 року, а тому суд бере їх за основу вироку.

Аналізуючи покази потерпілого та свідка ОСОБА_10 , які було досліджено в судовому засіданні, в частині перебігу подій перед зіткненням та взаємного розташування транспортних засобів в момент зіткнення то суд вважає, що вони не відповідають обставинам справи, являються надуманими та повністю спростовуються висновками експертиз № 1118/6667/14-52,110/14-25 від 23.06.2014 року та № 806/807/15-52 від 25.06.2015 року.

Крім, того суд бере до уваги, докази які було здобуто на досудовому слідстві, а саме, протоколом огляду місця ДТП, з схемою та ілюстративною таблицею до нього від 12.12.2011року, висновки експертиз технічного стану транспортних засобів № 12 та № 13 від 25.01.2012 року, як докази які на думку суду не підтверджують винуватість підсудного, а доповнюють в повній мірі відсутність вини ОСОБА_7 .

Судом не дається аналіз показів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , в частині обґрунтування доведеності винуватості чи невинуватості підсудного, так як данні свідки не були свідками ДТП, а вказували тільки на обставини, які вони бачили після ДТП.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що в даній дорожній обстановці підсудний ОСОБА_7 , як водій транспортного засобу, повинен був діяти, з моменту виникнення небезпеки для його руху (з моменту початку зміни на¬прямку руху (початку відхилення ліворуч моторолера), у відповідно до вимог п. 12.3 ПДР та не мав технічної можливості попередити зіткнення транспортних засобів шляхом застосування екстреного гальмування, діючи згідно з вимогами п. 12.3 ПДР.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 10.3 і 14.3 ПДР, а саме, перед зміною напрямку руху (повороту ліворуч для заїзду у подвір`я) переконатися: в безпеці маневру та не створювати перешкод автомобілю під керуванням водія ОСОБА_7 , який мав перевагу, тобто дати можливість останньому безпечно заве¬ршити маневр обгону.

Враховуючи викладене, суд не вбачає в діях ОСОБА_7 , будь яких порушень ПДР, а тому в його діях відсутній причинний зв`язок між порушеннями ПДР та отриманням ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

Виходячи з викладеного суд, вважає, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, та останній підлягає виправданню за відсутністю в його діях складу злочину, у відповідності до п. 2 ст. 6 КПК України ( в редакції 1960 року ).

Цивільний позов заявлений прокурором до ОСОБА_7 в інтересах головного фінансового управління Житомирської обласної державної адміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, в сумі 14130 грн. 18 коп., суд вважає, що він не підлягає задоволенню, в зв`язку з тим, що в судовому засіданні не встановлено вини ОСОБА_7 в скоєнні злочину, від дій якого лікувався потерпілий.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_8 до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної та маральної шкоди в розмірі 240169 грн. 14 коп., суд вважає, що він не підлягає задоволенню, в зв`язку з тим, що судом не встановлено винуватості ОСОБА_7 в скоєнні злочину, який йому інкримінується.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,-

засудив:

ОСОБА_7 за ст. 286 ч. 2 КК України виправдати, за відсутністю складу злочину, провадження по справі закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 в виді підписки про невиїзд скасувати.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21053 днз НОМЕР_2 та фрагмент бокового дзеркала заднього виду від автомобіля ВАЗ 21053 днз НОМЕР_2 - повернути за належністю ОСОБА_6 , моторолер Вайпер днз НОМЕР_3 та шолом червоно-оранжевого кольору повернути за належністю ОСОБА_8 .

Арешт накладений на автомобіль ВАЗ 21053 днз НОМЕР_2 скасувати.

В задоволенні цивільних позовів прокурора до ОСОБА_7 в інтересах головного фінансового управління Житомирської обласної державної адміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, в сумі 14130 грн. 18 коп., та потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної та маральної шкоди в розмірі 240169 грн. 14 коп. відмовити.

Судові витрати по справі, віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області, через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1