Справа №1806/5-44/12 Головуючий у суді у 1 інстанції - Чернобай
Номер провадження 11/1890/219/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2012 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Матуса В. В.,

суддів - Олійника В. Б., Захарченка О. П.,

з участю прокурора - Вакули С.М.

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали справи за апеляцією прокурора Мороза О.В., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 лютого 2012 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого:

1. 22 квітня 2002 року за ст.ст. 142 ч. 3, 17, 86 ч. 2 КК України (1960 р.) за ст. 215-3 ч. 3, 70 КК України до 12 років позбавлення волі,

звільнено умовно-достроково від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло подання начальника Сумської виправної колонії № 116 ДДУПВП У Сумській області і Голови спостережної комісії при виконкомі Сумської міської ради про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_2 Подання обґрунтовується тим, що ОСОБА_2 відбув більше трьох четвертей строку покарання призначеного судом, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 лютого 2012 року подання задоволено, а ОСОБА_2 звільнено умовно-достроково від відбування покарання на строк 1 рік 2 місяці 15 днів.

В поданій апеляції прокурор Мороз О.В., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, зазначає, що судом при прийнятті рішення не враховано тяжкість злочинів, за які засуджено ОСОБА_2, відсутні посилання на особисті здобутки засудженого, який протягом останнього року не працював на виробництві, а тому відсутні кількісні показники виконаної роботи. Наявність заохочення не свідчить про те, що останній став на шлях виправлення. Просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді про суть постанови та поданої апеляції, пояснення прокурора, який в повному обсязі підтримав апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та вважав що постанову суду слід скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, засудженого, який вважав, що довів своє виправлення, протягом останнього року працював разом із адміністрацією установи і старшим днювальним, мав заохочення і не мав стягнень, а тому прохав постанову суду залишити без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення, провівши судові дебати і вислухавши останнє слово засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому закон передбачає диференційовані строки залежно від тяжкості вчиненого злочину, виду покарання призначеного за вироком суду.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_2 відбув більше ніж трьох чвертей строку покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Сумської області від 22 квітня 2002 року за вчинення умисних особливо тяжких злочинів.

Отже, не ґрунтуються на законі доводи апеляції прокурора про те, що суд не врахував тяжкість злочинів, за які ОСОБА_2 засуджений.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляції про те, що відсутні посилання на особисті здобутки засудженого ОСОБА_2, який протягом останнього року не працював на виробництві, а тому відсутні кількісні показники виконаної роботи, а наявність заохочення не свідчить про те, що останній став на шлях виправлення.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 характеризується виключно позитивно, стягнень не має, а у 2011 році заохочувався подякою начальника установи за сумлінне ставлення до праці за підсумками роботи у 2-му кварталі 2011 року. Крім того, засуджений ОСОБА_2 був працевлаштований до швейної майстерні, до праці ставився сумлінно, неодноразово заохочувався начальником установи. Був працевлаштованим старшим днювальним відділення, приймає активну участь у суспільно-корисній праці відділення, протягом тривалого часу приймає активну участь в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», «Творчість», «Підготовка до звільнення».

Висновок місцевого суду про виправлення засудженого ОСОБА_2 заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій колонії, з яким погоджується і колегія суддів.

Порушень кримінально-процесуального закону, які б тягли зміну чи скасування постанови, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни постанови суду та задоволення апеляції прокурора.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 377, 382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 лютого 2012 року про умовно дострокове звільнення ОСОБА_2 на строк 1 рік 2 місяця 15 днів залишити без зміни, а апеляцію прокурора Мороза О.В., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4