Справа № 1-450/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2012 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

при секретарі Томіній В.В.,

з участю прокурора Ратушняка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_8, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_9, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за попередньою змовою між собою, 30.09.2011 року приблизно о 05.00 годині, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, перебуваючи в с. Лисогора по вул. Л.Українки, Вінницького району Вінницької області, навпроти будинку № 8, який належить ОСОБА_4, шляхом вільного доступу вчинили крадіжку належних останньому двох металевих труб вагою по 150 кг. кожна, та металевої ємкості вагою 200 кг., вартістю 1, 50 грн. за 1 кг. металу, загальною вартістю 750 грн., згідно довідки ТОВ Пром-Мет, які загрузили до причепу, державний номер НОМЕР_1, автомобіля ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_2, на якому приїхали, після чого з місця вчинення злочину зникли на вказаному автомобілі, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану вище суму.

Крім того, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за попередньою змовою між собою, 01.11.2011 року приблизно о 05.00 годині, повторно, з корисливих спонукань, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в с. Лисогора по вул. Л.Українки, Вінницького району Вінницької області, навпроти будинку № 8, який належить ОСОБА_4, шляхом вільного доступу вчинили крадіжку належної останньому металевої труби вагою 130 кг., вартістю 1, 50 грн. за 1 кг. металу, загальною вартістю 195 грн., згідно довідки ТОВ Пром-Мет, яку загрузили до причепу, державний номер НОМЕР_1, автомобіля ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_2, на якому приїхали, після чого з місця вчинення злочину зникли на вказаному автомобілі, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану вище суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив зазначений злочин за умов та при обставинах, викладених в обвинувальному висновку, а саме, що він на початку вересня 2011 року разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були проїздом у с. Лисогора, Вінницького району Вінницької області, та побачили навпроти одного із будинку металеві труби та металеву бочку, які в подальшому вирішили викрасти, хто саме запропонував вчинити крадіжку не памятає. Так, 30.09.2011 року приблизно о 05.00 годині вони утрьох приїхали на автомобілі, який був із причепом та належить його батьку ОСОБА_5, та викрали дві металеві труби та бочку, які загружали на причеп, відвозили з місця злочину та перегружали у вантажне таксі, а потім викрадені металеві вироби здали в приймальному пункті як металобрухт. Отримані кошти поділили порівну. Згодом вони втрьох вирішили викрасти ще одну металеву трубу, яка залишилась на тому ж місці, звідки вони попередньо викрали труби та бочку, тому 01.11.2011 року ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 викрали металеву трубу за тих же обставин, за яких вчиняли крадіжку металевих труб та бочки 30.09.2011 року, використовуючи знову автомобіль з причепом його батька. З вартістю викраденого, встановленою на досудовому слідстві, погоджується.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому, дав суду аналогічні з ОСОБА_1 покази.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому, дав суду аналогічні з ОСОБА_1 покази.

Враховуючи думку учасників судового процесу, а також повне визнання вини підсудними, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по справі, якими підтверджується вина підсудних, а саме: свідчення потерпілого ОСОБА_4 (а.с. 76); свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с. 80, 81, 82, 83, 142, 143); протоколи огляду місця події від 02.11.2011 року, 04.10.2011 року з фото-таблицями, від 22.11.2011 року (а.с. 10-12, 17-19, 42-48, 147); протокол зважування від 02.11.2011 року (а.с. 25); протоколи огляду речових доказів від 22.11.2011 року (а.с. 144, 148), довідку ТОВ Пром-Метвід 10.10.2011 року, якою встановлено розмір заподіяної шкоди (а.с. 41).

Так, фактичні обставини по справі ніким не оспорюються, а підсудні правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому у відповідності ст. 299 КПК України підсудним роз'яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оспорювати дані фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні виду та розміру покарання підсудним суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів підсудними, що відповідно до ст.12 КК України вони віднесені до злочинів середньої тяжкості, особи винних, а саме, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебувають, раніше не судимі, згідно відповідної заяви потерпілого, добровільно відшкодували завдану шкоду.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом'якшують покарання підсудних, суд встановив щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудних, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність декількох помякшуючих обставин, за відсутності обтяжуючих, тяжкість вчинених злочинів, кількість епізодів та розмір завданої шкоди, а також вищезазначені відомості, які характеризують особи підсудних, суд вважає, що підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не представляють підвищену суспільну небезпеку та їх виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті вони можуть бути звільнені від відбування покарання з призначенням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, із застосуванням ст. 76 КК України.

Провадження по цивільному позову потерпілого ОСОБА_4 закрити в звязку з добровільним відшкодуванням підсудними завданої шкоди, згідно відповідної заяви потерпілого.

Речові докази, а саме: металеву трубу, передану на зберігання ОСОБА_4, залишити у його власності; автомобіль ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_2, та причеп, державний номер НОМЕР_1, переданні на зберігання власнику ОСОБА_5, залишити у його власності.

Міру запобіжного заходу підсудним до вступу вироку в законну силу слід залишити попередню підписку про невиїзд.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

Засудив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_3:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід щодо засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

Провадження по цивільному позову потерпілого ОСОБА_4 закрити.

Речові докази, а саме: металеву трубу, передану на зберігання ОСОБА_4, залишити у його власності; автомобіль ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_2, та причеп, державний номер НОМЕР_1, переданні на зберігання власнику ОСОБА_5, залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з часу його проголошення.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя:

Секретар: