Справа № 297/3219/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 28 квітня 2014 року зі зміненим обвинуваченням, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новошино, Жидачівського району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, із вищою освітою, пенсіонера, в порядку ст. 89 КК України не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,-

встановив:
ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора державного підприємства радгосп-завод «Мужіївський», будучи службовою особою, в порушення вимог п. 2 Декрету Кабінету Міністрів України «24-92 від 31.12.1992 року «Про впорядкування діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, створених за участю державних підприємств», відповідно до якого, уповноваженим органом управління майна радгосп-заводу є Державний комітет України з питань садівництва та виноробної промисловості, через неналежне виконання своїх службових обов`язків, не отримавши дозвіл цього комітету на відчуження майна даного підприємства, всупереч вимог вказаного законодавства, 09 липня 1997 року, вніс до статутного фонду спільного українсько-естонського підприємства у вигляді закритого акціонерного товариства «Берегово» основні засоби радгосп-заводу, а саме: приміщення переробного цеху та трансформаторної підстанції площею 1 000 кв.м., 27 вертикальних металічних резервуарів загальною вартістю 409 200 грн., які розташовані в Берегівському районі, с. Мужієво, вул. Ф.Ракоці (колишня назва Леніна), 233.

Так, 28 жовтня 1997 року, актом прийому-передачі вказане нерухоме майно було передано у власність ЗАТ «Берегово», внаслідок чого ОСОБА_5 , 27 квітня 2007 року, перебуваючи вже директором ТОВ «Берегово», на підставі свого клопотання №19 від 25.04.2007 року, рішенням виконавчого комітету Мужіївської сільської ради №21 від 26.04.2007 року переоформив права приватної власності на нерухоме майно нежитлову будівлю приміщення по розливу мінеральної води, розташованої за адресою Берегівський район, с. Мужієво, вул. Ф.Ракоці (колишня назва Леніна), 233, із радгосп-заводу «Мужіївський» на ТОВ «Берегово», яке використовував до цього часу для отримання товариством прибутку.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 , державним інтересам було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 409 200 грн., що є тяжкими наслідками, так як сума нанесеної шкоди в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Такі дії ОСОБА_5 за зміненим обвинуваченням кваліфіковано за ч. 2 ст. 367 КК України, за кваліфікуючими ознаками службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що на його думку діяв відповідно до чинного на той час законодавства, за погодженням з боку посадових осіб Берегівської районної державної адміністрації, а також був переконаний, що нерухоме майно цілісний майнових комплекс за адресою АДРЕСА_2 та 27 вертикальних цистерн, яке він вніс у статутний фонд спільного українсько-естонського підприємства «Берегово» не перебувало у державній формі власності, а тому погодження Державного комітету України з питань садівництва та виноробної промисловості щодо розпорядження цим нерухомим майном потрібно не було. Умислу на заподіяння шкоди державі шляхом відчуження вказаного нерухомого майна у нього не було. У вчиненому щиро розкаявся.

В ході судового розгляду справи захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, мотивуючи таке тим, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, із дня вчинення ними такого минули строки притягнення його до кримінальної відповідальності встановлені п. 3 ч. 1 ст. ст. 49 КК України, у зв"язку з чим, просив кримінальне провадження закрити (Т. 1 а.с. 173-174).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника щодо звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі спливом строків давності та просив кримінальне провадження відносно нього закрити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження, вважав таке підставним.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, врахувавши заслухані доводи сторін, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, - якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України,- кримінальне провадження закривається судом у зв"язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, вчиненого в період із 09 липня 1997 року по 27 квітня 2007 року, з дня вчинення такого минули строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності встановлені п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, суд вважає, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

Керуючись ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 372 КПК України, -

У х в а л и в :
на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України, у зв"язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

Ухвала протягом 7 діб з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя ОСОБА_6