Справа №: 400/819/15-к
Провадження № 1-кп/400/93/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 рокусмт. Петрове

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1
секретаря- ОСОБА_2
за участі прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

та представника потерпілого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петрове кримінальне
провадження №00000256 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяне Петрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, працюючого водієм в СФГ «Роксолана», мешканця АДРЕСА_1 , судимого: 13.03.2012року Тернівським районним судом м. Кривого Рога Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст.75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; 11.06.2012 року Тернівським районним судом м. Кривого Рога Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309, ст.71 КК України, до 2років 6 місяців позбавлення волі.

- за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
що працюючи на посаді водія в СФГ «Роксолана», 14.05.2015 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння дизельним пальним з автомобіля «КАМАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він керує. Реалізовуючи його, з метою самозбагачення за рахунок вчинення крадіжки, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_4 , попередньо домовившись з ОСОБА_6 про реалізацію останньому дизпалива, та не повідомивши його про свої злочинні наміри, цього ж дня, близько 12 години 30 хвилин, перебуваючи вказаним автомобілем по вул. Леніна, неподалік тракторної бригади, що розташована в с. Водяне Петрівського району Кіровоградської області, шляхом вільного доступу, за допомогою гумового шлангу з баку автомобіля «КАМАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому він працює, у три пластикові каністри сточив 50 літрів дизельного палива, вартість якого, згідно висновку судово -товарознавчої експертизи № 256 від 14.05.2015 року складає 1 030 гривень 50 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 викрадене дизельне пальне продав ОСОБА_7 за 740 гривень та в цей час під час розрахунку з останнім, був помічений директором СФГ «Роксолана» ОСОБА_8 .

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Потерпілим від кримінального правопорушення є СФГ «Роксолана», інтереси якого представляє - ОСОБА_5 .

02.07.2015 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного звинувачення.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені
абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 07 липня 2015 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду ОСОБА_9