Справа № 362/2944/15-к
Провадження № 1-кп/362/206/15
ВИРОК
Іменем України
23.11.2015 року м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_10
захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_11
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою спеціалізованою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.07.2010 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 13.03.2013 року умовно-достроково звільнений з місця позбавлення волі, на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2013 року, якою ОСОБА_9 звільнений умовно-достроково від відбування покарання на строк 1 рік 2 місяці 5 днів,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України, -
12.03.2015 року у нічний час (точної години не встановлено), ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 , перебуваючи на березі водойми «Шпиль» в с. Пінчуки, Васильківського району, Київської області, де вживали алкогольні напої, вступили в злочинну змову з метою відкритого заволодіння майном ОСОБА_12 , мешканця с. Пінчуки.
Реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підійшли до вхідних дверей будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та власником якого є ОСОБА_12 і постукали у двері.
Коли ОСОБА_12 на стук відчинив двері, діючи відкрито для потерпілого і розуміючи, що останній їх впізнає та у подальшому зможе викрити, ОСОБА_9 одразу наніс один удар рукою зібраною в кулак в обличчя ОСОБА_12 , від чого останній впав на підлогу кімнати, а ОСОБА_9 , взявши до рук металеву милицю ОСОБА_12 , яким останній користувався будучи інвалідом 2 групи, обмеженим у русі, та з метою вбивства останнього, діючи з непрямим умислом, наніс декілька ударів (точної кількості не встановлено) вказаною милицею по голові ОСОБА_12 , від яких останній втратив свідомість. Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , продовжуючи злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, розпочали шукати грошові кошти, що належать ОСОБА_12 , але в цей час, останній прийшов до свідомості, намагався піднятися на ноги та почав кликати на допомогу.
ОСОБА_8 побачивши це, діючи з непрямим умислом, не бажаючи настання смерті ОСОБА_12 , проте свідомо допускаючи її настання, взяв в руки милицю, яка знаходилася поруч з потерпілим та наніс нею декілька ударів (точної кількості не встановлено) по голові потерпілого. ОСОБА_9 у цей момент також підійшов до ОСОБА_12 та вони разом з ОСОБА_8 руками зібраними в кулак та ногами почали наносити численні удари в різні частини тіла ОСОБА_12 . Після цього, залишивши потерпілого, вони разом продовжили шукати в будинку гроші та цінні речі, в результаті чого знайшли та незаконно заволоділи телевізором марки «Supra», пароочисником марки «Ariete», мобільним телефоном марки «Nokia» та мобільним телефоном марки «Donod».
Після вказаних дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Залишаючи будинок потерпілого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 хоча і бачили, що ОСОБА_12 ще живий, проте розуміли, що останній від нанесених йому тілесних ушкоджень перебуває в тяжкому і безпорадному стані і байдуже ставились до наслідків, що можуть настати, при цьому також розуміли, що ОСОБА_12 є інвалідом, проживає сам і до нього ніхто не заходить та допомогу не надасть. Тобто, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 хоча і не бажали настання смерті ОСОБА_12 , проте свідомо допускаючи її настання, оскільки обставин які могли б її відвернути не існувало. У період часу до 40 хв. з моменту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 від нанесених йому ударів по голові помер. Труп ОСОБА_12 було виявлено лише 18.03.2015 року, тобто через 6 днів після вбивства.
Згідно висновку експертизи №155 від 18.04.2015 року причиною смерті ОСОБА_12 стала відкрита черепно-мозкова травма з забитими ранами в правій тім`яно-скронево-потиличній та правій тім`яній ділянках, крововиливами у м`які тканини голови у проекції ран, уламковим та лінійним переломами підлеглих ранам кісток черепа, пошкодженнями твердої оболонки головного мозку, крововиливами під тверду та м`які оболонки головного мозку, вогнищами забоїв тканини мозку, що ускладнилось розвитком набряку-набухання тканини головного мозку.
Вказана черепно-мозкова травма виникла незадовго до настання смерті ОСОБА_12 (у проміжку часу від декількох хвилин до 30-40 хвилин згідно даних судово-гістологічної експертизи) внаслідок дії в указані ділянки голови потерпілого тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею та витягнутою формою слідоутворюючої частини, кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження, являючись безпосередньою причиною смерті (пункт 1 висновків експертизи).
При експертизі трупа ОСОБА_12 також виявлені:
-відкритий перелом кісток носу, забий рани в лівій надбрівній ділянки та в проекції правої брови, чотири забиті рани волосистої частини голови стосовно живих осіб кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоров`я, відношення до безпосередньої причини смерті не мають, виникли незадовго перед настанням смерті ОСОБА_12 внаслідок дії в указані частини тіла потерпілого тупого предмету (предметів) (пункт 3.1 висновків експертизи);
-крововиливи у навколо очних ділянках, садно та синець правої надбрівної ділянки, синець тильної поверхні правого променезап`ястного суглобу стосовно живих осіб кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, відношення до безпосередньої причини смерті не мають, виникли незадовго перед настанням смерті ОСОБА_12 внаслідок дії в указані частини тіла потерпілого тупого предмету (предметів) (пункт 3.2 висновків експертизи);
-переломи 5-го та 6-го ребер справа по задній паховій лінії стосовно живих осіб кваліфікуються як середнього ступеня тяжкості, відношення до безпосередньої причини смерті не мають, виникли незадовго перед настанням смерті ОСОБА_12 внаслідок дії в указані частини тіла потерпілого тупого предмету (предметів) (пункт 3.3 висновків експертизи).
Можливість утворення тілесних ушкоджень, вказаних в пунктах 1 та 3.1 висновку експертизи внаслідок дії предметів вказаних у постанові, а саме «металевої милиці або дерев`яного табурета» не виключена. Можливість утворення вказаних тілесних ушкоджень внаслідок впливів кистей рук людини, зібраних в кулаки, або ніг людини у взутті, виключена.
Можливість утворення тілесних ушкоджень, вказаних в пунктах 3.2 та 3.3 висновку експертизи, як у результаті впливів кистей рук людини, зібраних в кулаки або ніг людини у взутті не виключена.
12.03.2015 року у нічний час (точної години не встановлено), ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 перебували на березі водойми «Шпиль» в с. Пінчуки, Васильківського району, Київської області, де вживали алкогольні напої. У цей час вони вирішили піти до будинку, де проживає ОСОБА_12 та шляхом застосування насильства до власника будинку, пограбували останнього, тим самим вступивши в злочинну змову.
Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшли до вхідних дверей будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та власником якого є ОСОБА_12 і постукали в двері. Останній відчинив вхідні двері будинку, після чого ОСОБА_9 одразу наніс один удар рукою зібраною в кулак в обличчя ОСОБА_12 , від чого останній впав на підлогу кімнати. Далі, ОСОБА_9 взяв до рук металеву милицю ОСОБА_12 та наніс ще декілька ударів (точної кількості не встановлено) вказаною милицею в район голови останнього. Від отриманих ударів ОСОБА_12 втратив свідомість. Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , продовжуючи злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, розпочали шукати грошові кошти, що належать ОСОБА_12 , але в цей час, останній прийшов до свідомості та намагався піднятися на ноги.
ОСОБА_8 , побачивши це, діючи з непрямим умислом, не бажаючи настання смерті ОСОБА_12 , проте свідомо допускаючи її настання, взяв в руки милицю, яка знаходилася в будинку поруч з потерпілим і наніс нею декілька ударів (точної кількості не встановлено) по голові потерпілого. ОСОБА_9 у цей момент також підійшов до ОСОБА_12 та вони разом з ОСОБА_8 руками зібраними в кулак та ногами почали наносити численні удари в різні частини тіла ОСОБА_12 . Після цього, залишивши потерпілого, вони разом продовжили шукати в будинку гроші та цінні речі, в результаті чого знайшли та незаконно заволоділи мобільним телефоном марки «Nokia 206», мобільним телефоном марки «Donod D906 ІІІ», телевізором марки «Supra S-32L4U», та пароочисником марки «Ariete 4203/1», які належали ОСОБА_12 .
Після вказаних дій, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим потерпілому завдано значного матеріального збитку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України не визнав і показав, що 12.03.2015 року він з ОСОБА_13 прийшли на річку Шпиль, точного часу не пам`ятає, де вже там перебував ОСОБА_14 . Там вони втрьох випили пляшку самогонки. Біля 20-ї години цього ж дня він прийшов звідти до ОСОБА_15 додому, а ОСОБА_16 пішов до свого дому. Біля 21-ї години він ОСОБА_8 пішов від ОСОБА_15 до свого дому. Біля 22-х 22-30 год. до нього додому прийшов ОСОБА_16 і вони з ним пішли до ОСОБА_17 . У ОСОБА_18 була пляшка горілки, яку він з ОСОБА_19 розпив, ОСОБА_20 горілки не пив. ОСОБА_9 запропонував йому продати телевізор та просив його зателефонувати до Вови в м. Біла Церква, Київської області, та запропонувати йому цей телевізор. Телевізор стояв на подвір`ї ОСОБА_21 накритий якоюсь ганчіркою, він ОСОБА_8 , заніс телевізор в будинок ОСОБА_21 , оскільки він був брудний та мокрий і там його якоюсь ганчіркою витер. Після чого він зателефонував ОСОБА_22 , що є телевізор, щоб він приїхав в с. Пінчуки, Васильківського району, Київської області і забрав його за 1500 гривень. Розмова з ОСОБА_23 йшла таким чином, що він віддає телевізор ОСОБА_24 за 700 гривень, а борг його ОСОБА_8 перед ОСОБА_25 погашається. Він не говорив ОСОБА_24 , що телевізор ОСОБА_9 , бо у ОСОБА_9 перед ОСОБА_23 теж були якісь боргові зобов`язання. Біля 1-ї години ночі в с. Пінчуки, на автомобілі «Волга-2410» приїхав ОСОБА_26 в якості пасажира та забрав цей телевізор. ОСОБА_26 грошей не дав, сказав, що спочатку потрібно перевірити чи працює цей телевізор. ОСОБА_26 забирав телевізор біля будинку ОСОБА_21 , в будинок він ОСОБА_26 не заходив. На наступний день він ОСОБА_8 був вдома і йому зателефонував чи ОСОБА_27 чи ОСОБА_16 , точно не пам`ятає і просив прийти до ОСОБА_18 додому, це було біля 17-ї години. Прийшовши до ОСОБА_9 він побачив у нього сріблястий мобільний телефон, який був оглянутий в судовому засіданні під назвою «DONOD». ОСОБА_9 запропонував йому, ОСОБА_8 купити цей мобільний телефон за 150 гривень, але він умовив його продати йому цей телефон за 100 гривень, а гроші за нього він, ОСОБА_8 сказав ОСОБА_9 , що віддасть пізніше. Він з ОСОБА_9 розпивали під час цього спиртні напої і коли горілка закінчилася, ОСОБА_9 сказав йому, щоб цей мобільний телефон необхідно продати комусь терміново. Він, ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_28 і ОСОБА_29 прийшов в будинок ОСОБА_9 і він, ОСОБА_8 , продав йому цей мобільний телефон за 100 гривень, які він, ОСОБА_29 взяв для цього у своєї матері. ОСОБА_29 з ОСОБА_13 чи з ОСОБА_9 на ці гроші купили горілку. Після розпиття придбаної горілки, вже десь під ранок він побачив на ліжку, де заснув ОСОБА_9 мобільний телефон «Нокіа», який він, ОСОБА_8 забрав собі. З ранку цього ж дня він з ОСОБА_30 поїхали в м. Біла Церква, Київської області, де ОСОБА_29 продав цей телефон ОСОБА_24 за 150 чи 180 гривень. Коли він з ОСОБА_13 перебували у ОСОБА_9 , то там також був і ОСОБА_31 , який теж хотів придбати мобільний телефон «Донод», але в нього не було грошей. Коли він повертався з ОСОБА_30 з м. Біла Церква, то зателефонував ОСОБА_32 . ОСОБА_31 і він, ОСОБА_29 з ним домовився, що продасть йому цей мобільний телефон «Донод» за 200 гривень. Після приїзду ОСОБА_29 , він і ОСОБА_8 зустрілися з ОСОБА_33 по вул. Л. Українки в с. Пінчуки, Васильківського району, Київської області, де і продали йому цей телефон за 200 гривень. Працівникам міліції при його затриманні він розповідав, що продавав тільки мобільні телефони. З ОСОБА_9 він знайомий з дитинства, дружили. На досудовому слідстві йому його адвокат запропонував, щоб він відмовився від дачі показів. У нього не було номеру телефону ОСОБА_9 . Він бував у ОСОБА_9 вдома, але не часто. 12.03.2015 року він не бачився з ОСОБА_9 після того, як вони розійшлися після вживання спиртних напоїв на річці Шпиль на протязі двох-трьох годин. ОСОБА_20 не бачив цього телевізора. ОСОБА_9 говорив йому, ОСОБА_8 , що це його ОСОБА_9 телевізор. Він не бачив у Лиховея цього телевізора, пароочисника та мобільних телефонів. ОСОБА_9 йому говорив, що в м. Києві йому хтось дав ці мобільні телефони, щоб їх продати. ОСОБА_9 не бачив коли він забирав з його ліжка мобільний телефон «Нокіа», але потім про це він йому сам розповів. Він думає, що у ОСОБА_9 були підстави його оговорити у вчиненні вказаних злочинів, бо він, ОСОБА_9 винен йому борг 8000 гривень вже на протязі 7 років. Потерпілого ОСОБА_12 він знав, колись років 15 тому назад він був у нього вдома. Він, ОСОБА_8 дізнався про вбивство ОСОБА_12 від своєї матері. Після того десь за день до його затримання він зрозумів, що ці речі, які він продавав були ОСОБА_12 . Після подій з ОСОБА_12 , ОСОБА_9 з ним зустрівся на березі річки Шпиль і говорив йому, що ці речі не від ОСОБА_12 . Він, ОСОБА_8 не вбивав ОСОБА_12 і там не був, він тільки продав ці чотири речі і не знав, що вони викрадені. Під час досудового слідства на нього працівниками міліції вчинявся фізичний та психічний тиск, йому накручували кайданки на руках, щоб вони його тиснули, щоб він зізнався у вчинені вказаного злочину. Пароочисник він теж продав ОСОБА_24 за 500 гривень, але на той час останній дав йому, ОСОБА_8 за нього 200 чи 300 гривень. По телефону він говорив ОСОБА_24 куди потрібно приїхати в с. Пінчуки, Васильківського району, Київської області. Таксист, який керував автомобілем «Волга-2410», на якому він привіз ОСОБА_34 в с. Пінчуки під час завантаження телевізора у вказаний автомобіль, не виходив з автомобіля. При передачі телевізора ОСОБА_24 , він ОСОБА_8 ніякої розмови з ним не вів. Про умови продажу він говорив з ОСОБА_23 до цього по мобільному телефону.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України визнав частково і показав, що 12.03.2015 року о 21-22 годині він пішов до ОСОБА_12 з метою заволодіння його майном, переліз через огорожу, потім підійшов до дверей його будинку, перші двері будинку були відчинені, а другі були зачинені, він постукав у двері і сказав через двері ОСОБА_35 , що йому потрібно зателефонувати від нього. Коли ОСОБА_12 відчинив двері, він зразу наніс йому один удар кулаком правої руки в бороду, від чого останній впав. Потім він взяв в руки костиль, яким користувався ОСОБА_12 і ударив ним його по голові кілька разів, останній затих і він зайшов в кімнату та побачив на дивані справа два мобільних телефони, які забрав, поклав в кишеню свого одягу. Один з цих телефонів (китайський) був включений, він його вимкнув і поклав в кишеню. Крім цього, він в цій кімнаті забрав телевізор і пилосос, який стояв за диваном. Перед цим, як він забирав телевізор, він ще пару раз вдарив ОСОБА_12 по голові, бо останній обурювався і казав йому йти геть від нього. Він взяв телевізор під руку, а пилосос в іншу руку і вийшов з будинку і пішов від ОСОБА_12 через городи, він, ОСОБА_9 був сам. Після цього, він зайшов до ОСОБА_36 , де залишив цей телевізор біля паркану ОСОБА_37 ближче до дороги, там залишив і пилосос. Він зайшов до ОСОБА_37 , подумавши, що можливо там є ОСОБА_38 , але його там не було і він помітив, що у нього на курточці та штанах була кров і він пішов додому, щоб переодягнутися. Вдома він переодягнувся, а свій одяг курточку і штани спалив у грубі. Він не пам`ятає чи він набрав ОСОБА_39 . ОСОБА_40 по телефону, чи сам зайшов до нього і запропонував йому, щоб він продав телевізор, який він забрав у ОСОБА_12 . Він не пам`ятає чи він чи ОСОБА_41 запропонував, щоб зателефонувати до ОСОБА_42 .Ємця з приводу продажу телевізора, де він в той час перебував не пам`ятає, а також де відбувалась розмова, але спілкувався з ОСОБА_43 по дорозі. ОСОБА_44 зателефонував ОСОБА_42 .Ємцю і сказав, щоб він приїхав і забрав (купив) цей телевізор. Самої розмови ОСОБА_40 і ОСОБА_45 він не чув. На яких умовах вони домовлялися він не знав. Він до ОСОБА_34 не телефонував через неприязні стосунки з приводу продажі його автомобіля. ОСОБА_44 йому сказав, що ОСОБА_26 приїде з грошима і купить телевізор за 1500-2000 гривень. Коли ОСОБА_26 приїхав, то ОСОБА_44 вийшов від ОСОБА_37 до ОСОБА_45 і віддав йому телевізор і пилосос, а за грошима ОСОБА_44 наступного дня повинен був їхати до ОСОБА_45 в м. Біла Церква, Київської області. За пилосос стосовно його продажі ОСОБА_24 не було ніякої розмови, це мав бути бонус для ОСОБА_46 . Біля 23-30 24 годин приїхав ОСОБА_47 . Коли ОСОБА_48 поїхав, то ОСОБА_44 повернувся в будинок ОСОБА_37 і йому, ОСОБА_19 , про це розповів і вони порозходилися по домівках. На наступний день він йшов з роботи і зайшов до ОСОБА_21 , там був ОСОБА_49 . Він хотів комусь зателефонувати, але ОСОБА_44 сказав, що у нього немає телефону і він, ОСОБА_16 сказав ОСОБА_50 , щоб той прийшов до нього і він йому дасть мобільний телефон, але ОСОБА_44 до нього не прийшов, а через пару днів прийшов до нього ОСОБА_27 , а потім прийшов ОСОБА_49 . Він, ОСОБА_9 запропонував мобільний телефон ОСОБА_51 , але той сказав, що у нього немає грошей, ОСОБА_44 також сказав, що у нього немає грошей і сказав, щоб він, ОСОБА_19 , дав йому цей мобільний телефон в тимчасове користування. В той же вечір прийшов ОСОБА_52 і він, ОСОБА_19 , запропонував цей мобільний телефон (китайський) йому, на що ОСОБА_52 сказав, що немає грошей, але він ОСОБА_52 пішов і приніс 50 чи 100 гривень і за ці гроші вони зразу ж купили випивку. Потім після вживання спиртного він заснув, а другий телефон, який він викрав у ОСОБА_12 випав у нього, ОСОБА_19 , з-під подушки і його не стало, а пізніше він взнав, що його забрав ОСОБА_53 той вечір, коли вони ще сиділи, то під`їхав ОСОБА_54 . ОСОБА_55 , який теж захотів купити цей (китайський) телефон за 200 гривень. Хто називав ціну ОСОБА_56 він не пам`ятає. ОСОБА_57 сказав, що гроші віддасть завтра, а телефон залишився чи то у ОСОБА_58 , чи у ОСОБА_40 , він не бачив. На наступний день ОСОБА_59 він не бачив. В п`ятницю він взнав від ОСОБА_8 , що телевізор, який віддав ОСОБА_60 не працює, замочився дощем і грошей за нього не буде. За пилосос розмови не було. ОСОБА_44 сказав, що з часом віддасть йому, Лиховею, 100 гривень за китайський мобільний телефон «Донод», а телефон «Нокіа» він ОСОБА_41 ніби кинув в колодязь. Перед проникненням в будинок ОСОБА_12 , він перед цим зустрівся на річці Шпиль в с. Пінчуки, Васильківського району, Київської області з ОСОБА_61 і ОСОБА_43 , де разом розпивали спиртні напої. Розійшлися вони після цього біля 20-ї години, ще було видно на вулиці і розійшлися по домівках. Намір на вчинення злочину у нього, ОСОБА_19 , виник після того, як вони всі розійшлися. Він вдарив потерпілого ОСОБА_12 чотири п`ять разів по голові милицею, коли вже виходив з будинку ОСОБА_12 і останній кричав «допоможіть, допоможіть». На той час у нього, ОСОБА_19 , був телефон «Самсунг». Коли він заходив до ОСОБА_21 , то він його ОСОБА_37 бачив, як і ОСОБА_20 бачив його ОСОБА_62 . Він не пояснював ОСОБА_63 , що це за телевізор. ОСОБА_63 він показав цей телевізор і пароочисник, коли вони були разом на вулиці біля ОСОБА_17 . Йому невідомо про борги між ОСОБА_64 і ОСОБА_23 і на які суми. Чому саме ОСОБА_24 зателефонував ОСОБА_44 він не знає. У ОСОБА_21 в той вечір він, ОСОБА_19 , теж вживав спиртні напої. В подальшому він ніяких грошей не отримав за телевізор та мобільні телефони. Чому він, ОСОБА_16 , поміняв покази він не знає, але він вже давно хотів їх поміняти, але слідчий йому говорив, що якщо він їх буде міняти, то більше отримає покарання. В міліції його, ОСОБА_18 не били, а був просто психологічний тиск, але він нікому про це не говорив. У ОСОБА_8 з ним нормальні відносини, конфліктів з ним не було та не було між ними ніяких боргів. ОСОБА_12 він знав, але з ним не спілкувався, вдома у останнього був один раз, але ще десь в дитинстві. Туфлі, які були вилучені під час розслідування були його, а не ОСОБА_65 . Всього він, ОСОБА_16 наніс потерпілому ОСОБА_12 5 ударів милицею по голові. Умислу на вбивство ОСОБА_12 у нього не було. У вчиненому розкаюється. Про те, що він вчиняв вказані злочини разом з ОСОБА_64 , йому нав`язали працівники міліції, бо ОСОБА_44 продавав ці телефони. Міліція його насильно не заставляла давати покази при слідчому експерименті з його участю. При проведенні амбулаторної судово-психіатричної експертизи, експерти його питали про обставини справи, але він їм не розповідав. Звідки взялися на тілі потерпілого ОСОБА_12 різні тілесні ушкодження йому невідомо. Слідчий йому говорив, що він сам не зміг би цього зробити. Працівники міліції у нього не питали, чому він хотів продати викрадені речі у ОСОБА_12 . Він розповів працівникам міліції, що ОСОБА_44 продавав викрадене у ОСОБА_12 майно. Після розпиття спиртних напоїв на річці Шпиль, він спочатку прийшов додому, а потім у нього виник намір на цей злочин і взуття він взяв зі свого будинку, де потім забув після вчинення злочину біля огорожі по сусідству з ОСОБА_12 . Взуття взяв, щоб після того перевзутися, щоб собака не взяла слід. Це взуття, це звичайні чорні кросівки, в них під язиком є резинки, взуття він носить 45 розміру, підошва, яка є на них, не пам`ятає. В цьому взутті він майже взагалі не ходив.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він проживає разом зі своєю матір`ю в м. Києві, а його покійний батько ОСОБА_12 , проживав в с. Пінчуки, Васильківського району, Київської області, оскільки вони з матір`ю були розлучені. 18.03.2015 року його тітка ОСОБА_66 зателефонувала його матері і сказала, що вже кілька днів у будинку ОСОБА_12 не світиться у вечірній час світло. Його дядько ОСОБА_67 пішов до батька і виявив, що двері в будинку були не зачинені, а батько був мертвий. Цього ж дня біля 15-00 години він, ОСОБА_7 приїхав в с. Пінчуки. Після чого він зателефонував в міліцію, бо бачив в будинку батька сліди крові. Сліди крові були на різних речах, а милиці, за допомогою яких він пересувався, знаходились далеко від нього. Кров була на меблях, а також він бачив кров на лобі в батька. Через деякий час приїхали працівники міліції, які провели огляд в будинку. Останній раз у батька він був 7 чи 8 березня 2015 року. У батька було два мобільних телефони, якими він користувався. З будинку був викрадений телевізор і два мобільні телефони. Він користувався наступними номерами телефонів: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 . На обличчі у батька ран він не бачив. Один з телефонів батька був « ОСОБА_68 », а другого він не пам`ятає, де він взяв ці телефони і коли йому невідомо. Слідчим складалися різного роду документи. До слідчого він приїжджав три чи чотири рази. Слідчий йому показував два телефони. Зовні ці телефони схожі на мобільні телефони його батька. У батька був телевізор «Supra», і він бачив цей телевізор у слідчого, слідчий говорив йому, щоб він забрав ці речі, але він, ОСОБА_7 , сказав, що до рішення суду він нічого забирати не буде. Цей телевізор «Supra» він купив батькові приблизно років чотири тому. Пароочисник батько купляв собі в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » особисто і в нього їх було декілька. Документів на вказані речі у нього, ОСОБА_7 , немає.
Свідок ОСОБА_69 в судовому засіданні показала, що потерпілий ОСОБА_12 був її колишнім чоловіком. Останнім часом він проживав в с. Пінчуки, Васильківського району, Київської області. У нього була інвалідність з дитинства, у зв`язку із захворюванням на поліомеліт, у нього не діяла одна нога, він спочатку ходив за допомогою палиці, а потім милиці. Спосіб життя у нього був таким, що він всіх годував, поїв. Останнім часом він зловживав спиртними напоями. Шлюб між нею і ОСОБА_12 був розірваний десь у 1984 році. Телевізор для нього вона купувала зі своїм сином, великий, марки точно не пам`ятає. Після того, що сталося з ОСОБА_12 , телевізора в його будинку вже не було. У нього було два мобільних телефони, різних операторів, параочисника у нього не бачила.
Свідок ОСОБА_70 в судовому засіданні показав, що він придбав у ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Нокіа» за 200 грн. На той час він був у своєї бабусі і там був ОСОБА_44 і ОСОБА_71 і ОСОБА_41 запропонував йому купити цей телефон, на що він погодився, але повідомив, що на даний час у нього грошей немає і він завтра йому принесе, але на це ОСОБА_41 не погодився, а наступного дня він взяв гроші у матері і купив цей телефон у ОСОБА_8 , який на той час був з ОСОБА_72 . Цей телефон був металевий з антеною з жовтуватими вставками. Через пару днів до нього прийшли працівники міліції і вилучили цей телефон. Точної дати коли він придбав цей телефон сказати не може, ніби це було в березні 2015 року, був дощ та сніг. Других речей ОСОБА_44 йому не продавав. Від працівників міліції він взнав, що цей телефон крадений, а тому його вилучили у нього. Він встиг покористуватися цим телефоном, навіть дивилися по ньому телебачення. Наступного дня, коли він мав придбати цей телефон він зателефонував ОСОБА_63 , на що останній відповів, що цей телефон у Приходька. Розмову за телефон він вів з ОСОБА_73 . Коли він придбав цей телефон, спиртних напоїв він не вживав.
Свідок ОСОБА_74 в судовому засіданні показав, що в березні 2015 року йому зателефонував ОСОБА_75 , щоб він прийшов додому до ОСОБА_76 . Коли він прийшов туди, там були ОСОБА_44 , ОСОБА_31 , ОСОБА_14 . Вони запросили його випити спиртні напої. На той час в цій кімнаті він бачив два мобільних телефони. Перебуваючи у них, він дивився телевізор і детально не прислухався до розмови між ОСОБА_43 і ОСОБА_19 , але зрозумів, що ніби ОСОБА_41 вкрав телефон у ОСОБА_19 . Там не було сім-картки. Під час їх розмови, він не зрозумів чи ОСОБА_41 купить телефон у Лиховея, чи дасть ним покористуватися. ОСОБА_31 захотів купити цей телефон за 200 гривень, але він ОСОБА_52 встиг його випередити і купив цей телефон за 100 грн., а наступного дня продав ОСОБА_77 за 200 грн. Телефон був сірого кольору з чорним. З самого ранку йому зателефонував ОСОБА_44 і сказав, що є ще один телефон, який був того вечора на зарядному пристрої і він поїхав з ним в м. Біла Церква його продавати, де продали за 180 грн. Після цього, як приїхали з ОСОБА_78 зателефонував ОСОБА_50 і сказав, що є гроші на телефон, який купив ОСОБА_52 . Після чого вони зустрілися з ОСОБА_79 в с. Пінчуки, де він був з ОСОБА_43 і продали його ОСОБА_77 за 200 грн. Звідки взялися у ОСОБА_40 та ОСОБА_19 ці телефони йому невідомо. Телефон цей, який продали ОСОБА_56 , він купив у ОСОБА_40 і зразу віддав йому гроші 100 грн., це було у п`ятницю в березні 2015 року, точної дати не пам`ятає.За день до цього він не бачився з ОСОБА_43 і ОСОБА_19 . Телефон був чорний з сірою обвідкою на дві сім-картки, кнопочний. Першим про продаж телефону звернувся ОСОБА_41 , він думає, що ОСОБА_16 чув цю розмову і наступного дня цей телефон вже був ним перепроданий ОСОБА_56 . Це була китайська версія і в цьому телефоні мав бути телевізор, повністю в його меню він ще не вник.
Свідок ОСОБА_80 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_16 запросив його до себе в гості додому, точної дати не пам`ятає, біля 21-ї години, де вони розпивали спиртні напої. Прийшов туди після того ОСОБА_44 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 розпили пляшку горілки. Йому пропонував телефон ОСОБА_16 , сріблястий колір телефону, але він не купив цей телефон, бо в нього не було грошей і він цим не дуже цікавився. Також пропонували цей телефон ОСОБА_81 та ОСОБА_56 . Приходько проживає недалеко, а тому він сходив додому і зразу приніс гроші і купив цей телефон за 100 грн. Після цього, ще докупили самогон, за ним ходив він разом з ОСОБА_82 , це мало місце тоді, коли ОСОБА_52 вже приніс гроші за куплений телефон. Після чого порозходились по домівках, іншого телефону в той вечір він не бачив. Він так зрозумів, що цей телефон належить ОСОБА_83 , бо він лежав у його будинку на столі. Також, цей телефон пропонували продати ОСОБА_41 і ОСОБА_84 і ОСОБА_81 . Звідки цей телефон йому невідомо. На наступний день він бачив ОСОБА_8 , але цього телефону він у нього не бачив. По кольору цей телефон був ніби сріблястого кольору, у цьому телефоні був вмонтований телевізор. Напередодні він розпивав спиртні напої з ОСОБА_19 та ОСОБА_43 на березі річки Шпиль в с. Пінчуки, вони там зустрілися десь біля 19-ї і перебували десь до 22-х годин після чого порозходилися по домівках. Лиховей пішов додому, а ОСОБА_41 зайшов до нього ОСОБА_85 додому, оскільки ОСОБА_19 проживав ближче по ходу їх руху. Інших мобільних телефонів у ОСОБА_19 він не бачив.
Свідок ОСОБА_86 в судовому засіданні показав, що покійний ОСОБА_12 був його двоюрідним братом. Точного часу та дати він не пам`ятає, він прийшов до свого брата ОСОБА_12 , бо, як повідомила його сестра, останній на протязі кількох днів не появлявся на своєму подвір`ї, хвіртка до його будинку була зачинена, тоді він обійшов будинок навколо, побачив відчинений гараж, в якому стояв автомобіль ОСОБА_12 , двері в будинку не були зачинені, зайшовши в будинок на підлозі він побачив одну милицю ОСОБА_12 , а далі в коридорі побачив другу милицю. Він покликав свого брата ОСОБА_12 , але ніхто не відгукався, після чого далі він побачив на підлозі його ногу, він взяв ОСОБА_12 за руку, але, як він відчув, останній був без при знаків життя. Тоді він покривалом його накрив і пішов зателефонував в сільську раду. Потім приїхав син ОСОБА_12 та міліція. В будинку все було розкидано, в будинку не було телевізора, обличчя у покійного було чорне. До цього у загиблого були два мобільні телефони, але в цей момент він їх не бачив. Обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знає, як сусідів. ОСОБА_12 зловживав алкогольними напоями.
Свідок ОСОБА_87 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є його сусіди, вони часто приходили до нього в гості. В той день та вечір він спиртних напоїв з ними не вживав. Це було весною, точної дати не пам`ятає. До нього ввечері прийшли ОСОБА_44 і ОСОБА_16 , вони в той вечір по кілька разів приходили та виходили з його будинку. Вони у нього розпивали спиртні напої, він ОСОБА_87 відмовився вживати з ними спиртні напої і перебував в іншій кімнаті та дивився телевізор, а коли ОСОБА_44 та ОСОБА_16 пішли від нього він не бачив і не чув. Потерпілого ОСОБА_12 він не знав. Він проживав далеко від нього, якщо йти пішки, то хвилин 20. В той вечір був дощ, про те, що трапилось він взнав від своєї сусідки.
Свідок ОСОБА_88 в судовому засіданні показав, що він знає обох обвинувачених, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_18 , оскільки в с. Пінчуки, у них є будинок, який вони використовують, як дачний. Крім цього, ОСОБА_44 приїздив до нього в м. Біла Церква. Останній раз, коли він його бачив, то ОСОБА_89 привозив мобільний телефон марки «Нокіа», чорного кольору, точної дати коли це було не пам`ятає. І цей телефон він придбав у ОСОБА_8 за 80 грн., який в подальшому був вилучений у нього працівниками міліції. ОСОБА_44 продав йому також перед цим телевізор. ОСОБА_44 зателефонував йому по мобільному телефону і сказав приїхати за ним в с. Пінчуки у ввечері біля 22-23 годин, туди він приїхав зі знайомим таксистом на ім`я ОСОБА_90 , прізвища не пам`ятає. ОСОБА_44 по телефону йому повідомив місце, де він на нього в с. Пінчуки чекає. Коли під`їхали до вказаного ОСОБА_8 місця, то телевізор та пароочисник стояли на узбіччі біля будинку, який належить ОСОБА_91 , які потім у нього вилучили працівники міліції. Телевізор був чорного кольору, плоский, великий, а телефон марки «Нокіа» ОСОБА_41 продав йому після цього. ОСОБА_44 не говорив, чий це телевізор, пароочисник та телефон. Телевізор та пароочисник ОСОБА_44 віддав йому в рахунок боргу, який ОСОБА_44 йому винен, але суми боргу, в зв`язку з передачею цих товарів вони до кінця так і не визначили. ОСОБА_44 сам завантажив телевізор та пароочисник в салон таксі.
При додатковому допиті свідок ОСОБА_88 в судовому засіданні показав, що він знайомий з ОСОБА_8 вже давно, ще з дитинства, у них були різні періоди спілкування. ОСОБА_8 винен був йому борг приблизно до 1000 гривень. З ОСОБА_9 він знайомий, але він з ним майже не спілкувався, а тільки віталися при зустрічі і боргів між ними не було. В той вечір, точної дати він не пам`ятає, ОСОБА_8 зателефонував йому і сказав, що хоче повернути бор і щоб він приїхав в с. Пінчуки, Васильківського району, Київської області. Він попросив свого товариша, який працював у таксі і він з ним у вечірній час приїхав в с. Пінчуки. ОСОБА_8 сказав по телефону куди йому конкретно треба під`їхати і він під`їхав на цю вулицю, де вже чекав ОСОБА_8 , який сказав, що є телевізор. Йшов великий дощ і конкретної розмови у нього з ОСОБА_43 не було. ОСОБА_41 сказав тільки, що телевізор в рахунок боргу, за ціну ніхто не говорив. Телевізор був великий, довжина екрану приблизно 70-80 см. ОСОБА_8 сам завантажив телевізор, який перед тим стояв на подвір`ї близько до дороги. Крім цього, після цього через пару днів ОСОБА_8 приїжджав в м. Біла Церква Київської області і пропонував йому купити в нього мобільний телефон, оскільки в нього немає грошей. ОСОБА_8 винен був йому ще гроші за будівельний клей, а тому, коли він завантажив йому в автомобіль телевізор, то разом з ним завантажив у цей автомобіль і пароочисник, це в рахунок боргу за клей. Він, ОСОБА_88 їхав в той вечір до ОСОБА_8 забирати борг грошима, але ОСОБА_8 гроші йому не віддав, а віддав телевізор і пароочисник. ОСОБА_9 йому винен гроші за ремонт свого автомобіля, який він, ОСОБА_88 йому проводив. Це мало місце десь за пів року до цих подій, в розмірі близько десь 2000 гривень. Він не знав, що тоді, коли йому дав ОСОБА_8 телевізор і пароочисник, десь поруч був ОСОБА_9 . Коли він привіз телевізор додому, то телевізор працював, але через необхідність коштів він його продав своєму знайомому за 1500 гривень. Пароочисник залишився у нього, який потім вилучили працівники міліції.
Експерт ОСОБА_92 в судовому засіданні показав, що у своєму висновку експерта №155 від 18.04.2015 року, на питання слідчого, яке вказано в постанові про призначення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 щодо кількості тілесних ушкоджень, він у першому пункті свого висновку не зазначив кількість тілесних ушкоджень, але ця кількість зазначена в пункті третьому його висновку. Тобто, на голові трупа ОСОБА_12 виявлено шість ударів, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження та два удари, які зазначені в пункті першому його висновку, які кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження, які являються безпосередньою причиною смерті останнього, всього по голові потерпілого ОСОБА_12 було нанесено вісім ударів.
Судом досліджені письмові документи матеріалів кримінального провадження, з яких вбачається, що 18.03.2015 року від громадянки Швидкої до Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області надійшло повідомлення про смерть ОСОБА_12 в АДРЕСА_3 , (том 2, а.с. 20), вказані відомості були внесені до ЄРДР 18.03.2015 року (том 2, а.с. 1) за рапортами слідчого від 25.03.2015 року та чергового Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області від 28.03.2015 року (том 2, а.с. 25, 23).
Відповідно до заяви ОСОБА_7 було надано дозвіл на огляд будинку в АДРЕСА_3 (том 2, а.с. 22).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.03.2015 року, а саме: домоволодіння АДРЕСА_3 , в будинку якого виявлено труп ОСОБА_12 з тілесними ушкодженнями та сліди темно-бурого кольору схожого на кров в різних приміщеннях та на різних речах, які знаходилися в цих приміщеннях зазначеного будинку (том 2, а.с. 24-28) та ілюстративна таблиця до зазначеного протоколу (том 2, а.с.29-42);
Згідно висновку експерта №150 від 25.05.2015 року кров потерпілого ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0 (том 2, а.с. 130-134).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 19.03.2015 року, об`єктом огляду якого являється морг Васильківської ЦРЛ в якому знаходиться труп ОСОБА_12 (том 2, а.с. 44-46) та фото таблиця до вказаного протоколу (том 2, а.с. 47-49), з якого вбачається, що на трупі ОСОБА_12 виявлені багаточисельні тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта №155 від 18.04.2015 року, відповідно якого проведена експертиза трупа ОСОБА_12 , яка прийшла до наступних висновків:
1. Причиною смерті ОСОБА_12 стала відкрита черепно-мозкова травма з забитими ранами в правій тім`яно-скронево-потиличній та правій тім`яній ділянках, крововиливами у м`які тканини голови у проекції ран, уламковим та лінійним переломами підлеглих ранам кісток черепа, пошкодженнями твердої оболонки головного мозку, крововиливами під тверду та м`які оболонки головного мозку, вогнищами забоїв тканини мозку, що ускладнилось розвитком набряку-набухання тканини головного мозку.
Вказана черепно-мозкова травма виникла незадовго до настання смерті ОСОБА_12 (у проміжку часу від декількох хвилин до 30-40 хвилин згідно даних судово-гістологічної експертизи) внаслідок дії в указані ділянки голови потерпілого тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею та витягнутою формою слідоутворюючої частини, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, являючись безпосередньою причиною смерті.
2. Виходячи з характеру і ступеня вираженості трупних явищ з урахуванням умов в яких знаходився труп ОСОБА_12 , до проведення експерти, можливо припустити про тривалість посмертного періоду близько 5-7 діб.
3. При експертизі трупа ОСОБА_12 також виявлені:
-3.1 - відкритий перелом кісток носу, забий рани в лівій надбрівній ділянки та в проекції правої брови, чотири забиті рани волосистої частини голови стосовно живих осіб кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоров`я, відношення до безпосередньої причини смерті не мають, виникли незадовго перед настанням смерті ОСОБА_12 внаслідок дії в указані частини тіла потерпілого тупого предмету (предметів);
-3.2 - крововиливи у навколо очних ділянках, садно та синець правої надбрівної ділянки, синець тильної поверхні правого променезап`ястного суглобу стосовно живих осіб кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, відношення до безпосередньої причини смерті не мають, виникли незадовго перед настанням смерті ОСОБА_12 внаслідок дії в указані частини тіла потерпілого тупого предмету (предметів);
- 3.3 - переломи 5-го та 6-го ребер справа по задній паховій лінії стосовно живих осіб кваліфікуються як середнього ступеня тяжкості, відношення до безпосередньої причини смерті не мають, виникли незадовго перед настанням смерті ОСОБА_12 внаслідок дії в указані частини тіла потерпілого тупого предмету (предметів).
4. При судово-токсологічній експертизі в крові від трупа ОСОБА_12 спирти і їх ізомери не виявлені, тобто на момент настання смерті останній був тверезий.
5. Можливість утворення тілесних ушкоджень, вказаних в пунктах 1 та 3.1 висновку експертизи внаслідок дії предметів вказаних у постанові, а саме «металевої милиці або дерев`яного табурета» не виключена. Можливість утворення вказаних тілесних ушкоджень внаслідок впливів кистей рук людини, зібраних в кулаки, або ніг людини у взутті, виключена.
6. Можливість утворення тілесних ушкоджень, вказаних в пунктах 3.2 та 3.3 висновку експертизи, як у результаті впливів кистей рук людини, зібраних в кулаки або ніг людини у взутті не виключена.
7. Після спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень, вказаних в пункті №1 даних «виводів», останній міг здійснювати які-небудь дії на протязі невеликого проміжку часу, вирахуваних хвилинами декількома десятками хвилин і обмежень настанням втрати свідомості.
8. Наявність на тильній поверхні правого променезап`ясного суглоба крововиливу свідчить про можливу самооборону потерпілого в момент нанесення йому тілесних ушкоджень.
9. Враховуючи локалізацію наявних на трупі ОСОБА_12 тілесних ушкоджень можливо допустити про те, що під час спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг бути повернений до нападника, як передньою так і задньою поверхнями тіла.
10. Достовірно судити про послідовність нанесення потерпілому тілесних ушкоджень не являється можливим, внаслідок невеликого проміжку часу між травмуючими діями. (том 2, а.с. 52-53).
Відповідно до заяви свідка ОСОБА_93 він добровільно видав працівникам міліції мобільний телефон марки «DONOD», який він придбав у свого знайомого ОСОБА_94 ( ОСОБА_95 за 200 гривень (том 2, а.с.60).
Згідно протоколу огляду місця події від 19.03.2015 року, об`єктом якого являється огляд мобільного телефону марки «DONOD» та ілюстративною таблицею до нього (том 2, а.с. 61-63).
Згідно заяви свідка ОСОБА_96 він добровільно видав працівникам міліції мобільний телефон марки «Нокіа», який він придбав у свого знайомого на ім`я ОСОБА_97 за 200 гривень (том 2, а.с. 64).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 19.03.2015 року, оглянуто мобільний телефон марки «Нокіа» та ілюстративною таблицею до нього (том 2, а.с. 65-67).
Згідно заяви свідок ОСОБА_88 добровільно видав працівникам міліції телевізора марки «Supra», який він отримав від ОСОБА_98 в с. Пінчуки в рахунок боргу, який останній був йому винен в розмірі 1100 гривень (том 2, а.с.68).
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 20.03.2015 року, об`єктом огляду є телевізор марки «Supra» та ілюстративною таблицею до нього (том 2, а.с. 69-70).
Згідно заяви свідка ОСОБА_96 , він добровільно видав працівникам міліції пароочисник марки «Ariete», який він придбав у свого знайомого ОСОБА_98 в с. Пінчуки, коли 18.03.2015 року останній зателефонував до нього та продав (том 2, а.с. 71).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.05.2015 року, об`єктом огляду є добровільна передача ОСОБА_99 працівникам міліції з участю понятих пароочисника марки «Ariete» та ілюстративна таблиця до нього (том 2, а.с. 72-75).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.03.2015 року, об`єктом огляду є ділянка по АДРЕСА_4 виявлено чоловіче взуття та фототаблицею до нього (том 2, а.с. 77-78).
Як вбачається з протоколу огляду речових доказів від 14.05.2015 року об`єктом є мобільний телефон марки «Нокіа» 206, мобільний телефон марки «DONOD D906 ІІІ», телевізор марки «Supra», пароочисник марки «Ariete» та ілюстративною таблицею до нього (том 2, а.с. 79-83).
Згідно постанови про визнано і долучено до кримінального провадження речові докази від 14.05.2015 року, а саме, мобільний телефон марки «Нокіа» 206, мобільний телефон марки «DONOD D906 ІІІ», телевізор марки «Supra», пароочисник марки «Ariete» (том 2, а.с. 84-85).
Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 03.06.2015 року ОСОБА_100 , а саме: босоніжки (туфлі) шкіряні чорного кольору, яка не впізнала вказані босоніжки по розміру, кольору, в яких ходив ОСОБА_8 та були знайдені по АДРЕСА_2 , неподалік від вбивства ОСОБА_12 та ілюстративна таблиця до нього (том 2, а.с. 92-95).
Відповідно до висновку експерта №150 від 25.05.2015 року, висновку експерта № 151 від 28.05.2015 року, висновку експерта №153 від 02.06.2015 року, висновку №152 від 27.05.2015 року, кров, яка виявлена на дерев`яній табуретці, зовнішній частині дверей кімнати №4, боковій ніжці столу кімнати №4, ватних тампонах №№1,2, зі змиву з поверхні електрообігрівача кімнати №4, бокової стінки ванної, зовнішньої частини дверей кімнати № НОМЕР_4 , нижньої частини дерев`яної шафи будинку АДРЕСА_3 , яка виявлена під час огляду місця події, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0, а тому, дані сліди крові можуть походити від потерпілого ОСОБА_12 (том 2, а.с. 130-134, 141-142, 145-146, 151-152, 159-160).
Відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_9 затриманий 20.03.2015 року (том 3, а.с. 1-3).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 21.03.2015 року з участю підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_11 в якому він, ОСОБА_9 добровільно, послідовно, подетально та вичерпно розповів та показав, яким чином вони вдвох з ОСОБА_8 вчиняли зазначені кримінальні правопорушення та які дії, та яким чином, у який спосіб та як наносив ОСОБА_8 удари милицею потерпілому ОСОБА_12 по голові та кулаками. ОСОБА_9 показав при цьому, що саме ОСОБА_8 взяв чорні туфлі, щоб перевзутися після вчинення злочину, але які після вчинення злочину ОСОБА_8 забув біля огорожі. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_9 показав, що саме ОСОБА_8 забирав з будинку потерпілого ОСОБА_12 телевізор і пароочисник, хоча обвинувачений ОСОБА_9 говорив ОСОБА_8 не забирати телевізор та пароочисник, а він ОСОБА_9 забрав 2 мобільних телефона. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_9 , під час проведення слідчого експерименту та підтвердив це в судовому засіданні, що у нього з ОСОБА_8 не було ніяких конфліктів. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що у обвинуваченого ОСОБА_9 були підстави його оговорити у вчиненні цього злочину, оскільки він, ОСОБА_8 , заборгував ОСОБА_9 8000 гривень, що не відповідає показам ОСОБА_9 , даними під час проведення слідчого експерименту та в судовому засіданні. Окрім цього, покази обвинуваченого ОСОБА_8 не співпадають з показами свідка ОСОБА_34 , а саме, обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що телефонував ОСОБА_24 і говорив йому, що є телевізор і щоб він приїхав і забрав його за 1500 гривень. Разом з тим, свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що в телефонній розмові ОСОБА_8 йому сказав, щоб він приїхав в с. Пінчуки в призначене місце за отриманням боргу. Також не співпадають покази ОСОБА_8 з показами свідка ОСОБА_46 стосовно пароочисника. ОСОБА_8 в своїх показах в судовому засіданні показав, що він продав його ОСОБА_24 за 500 гривень, але отримав тоді 200 чи 300 гривень, разом з тим ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_8 дав йому цей пароочисник безоплатно. А також, іншими показами свідків, які показали, що саме ОСОБА_8 пропонував їм купити мобільний телефон китайського виробництва «Донод» та показами обвинуваченого ОСОБА_9 , який теж показав, що він запропоновував зазначеним свідкам купити цей мобільний телефон, як майно, яке було викрадене у потерпілого ОСОБА_12 (том 3, а.с. 4-11).
Згідно CD диску слідчого експерименту від 21.03.2015 року з участю підозрюваного ОСОБА_9 , в судовому засіданні судом проведена демонстрація відеозапису слідчого експерименту від 21.03.2015 року з участю підозрюваного ОСОБА_9 , який під час його проведення, з участю свого захисника ОСОБА_11 та двох понятих, добровільно розповів, а потім на місці показав яким чином він вчиняв зазначені кримінальні правопорушення разом з ОСОБА_8 (том 3, а.с. 12).
Після демонстрації зазначеного відеозапису слідчого експерименту, ніким із учасників судового розгляду не були заявлені жодні заяви, зауваження чи заперечення, ОСОБА_9 вів себе під час відтворення відеозапису спокійно, ніяких клопотань не заявляв.
Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2015 року обрано підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід тримання під вартою (том 3, а.с. 16-17).
Відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_8 20.03.2015 року затриманий (том 3, а.с. 38-40).
Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2015 року, підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід тримання під вартою (том 3, а.с. 44-45).
В судовому засіданні судом досліджено речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: телевізор марки «Supra», пароочисник марки «Ariete», мобільний телефоном марки «Nokia» та мобільний телефоном марки «Donod», а також літні туфлі, шкіряні, чорного кольору, з переплетами шкіри спереду, 45 розміру. Після дослідження речових доказів жодних заяв, заперечень чи клопотань від учасників судового розгляду до суду не надійшло. Обвинувачений ОСОБА_9 після огляду вказаних літніх туфель, заявив, що ці туфлі належать йому, а не ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_9 після оголошення прокурором обвинувального акту в судовому засіданні стосовно нього показав, що суть обвинувачення йому за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України зрозуміло і свою вину у вчиненому він визнав повністю.
Разом з тим, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 змінив свої покази, показавши, що зазначені злочини він вчиняв сам, без участі ОСОБА_8 , це йому нав`язали працівники міліції, але хто конкретно ОСОБА_9 не вказав, зазначивши, як і при проведенні слідчого експерименту так і в судовому засіданні, що ніхто з працівників міліції до нього не застосовував фізичної сили. На слідчому експерименті обвинувачений ОСОБА_9 показав, що після вчинення ним злочину, він виявив кров на своєму одязі, а тому прийшов додому, розпалив грубу і спалив свої туфлі, курточку та штани, а в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 показав, що спалив тільки свою курточку і штани. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_9 , при його допиті в судовому засіданні показав, що взуття, яке він взяв з дому для перевзування після вчинення злочину, були у виді чорних кросівок, разом з тим, при огляді вказаного взуття в судовому засіданні встановлено, що це літні туфлі, шкіряні, чорного кольору, з переплетами зі шкіри спереду, що свідчить про те, що це не його взуття.
Доказів про застосування до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконних методів слідства не встановлено.
Відповідно до висновку експерта №155 від 18.04.2015 року:
1. Причиною смерті ОСОБА_12 стала відкрита черепно-мозкова травма з забитими ранами в правій тім`яно-скронево-потиличній та правій тім`яній ділянках, крововиливами у м`які тканини голови у проекції ран, уламковим та лінійним переломами підлеглих ранам кісток черепа, пошкодженнями твердої оболонки головного мозку, крововиливами під тверду та м`які оболонки головного мозку, вогнищами забоїв тканини мозку, що ускладнилось розвитком набряку-набухання тканини головного мозку.
Вказана черепно-мозкова травма виникла незадовго до настання смерті ОСОБА_12 (у проміжку часу від декількох хвилин до 30-40 хвилин згідно даних судово-гістологічної експертизи) внаслідок дії в указані ділянки голови потерпілого тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею та витягнутою формою слідоутворюючої частини, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, являючись безпосередньою причиною смерті.
Кожна з осіб, які з умислом на вбивство завдавали потерпілому поранення в життєво важливі органі, незалежно від того, яке з поранень виявилося безпосередньою причиною смерті потерпілого, повинні відповідати за умисне вбивство, як співвиконавці.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07.02.2003 року п. 22 - для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчинення діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувало події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю).
Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення немає.
Вбивство, яке було наслідком дії особи, котра хоча і не ставила собі за мету позбавлення життя, але байдуже ставилася до такого наслідку, можливість якого вона свідомо допускала, має кваліфікуватися, як умисне вбивство.
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наносили потерпілому ОСОБА_12 удари металевою милицею по голові, всього було нанесено 8 ударів, 2 з яких є ударами були безпосередньою причиною смерті, удари наносилися в особливо важливі органи голову потерпілого, нанесення ударів потерпілому ОСОБА_12 припинялося після того, як останній перестав обурюватися та подавати будь-які рухи (з показів обвинуваченого ОСОБА_9 ), що свідчило про їх суспільно-небезпечні наслідки у виді смерті ОСОБА_12 .
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 р. №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», за вчинення за попередньою змовою групою осіб умисного вбивства несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчиняли дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але, будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчиняють убивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником; усунення певних перешкод, що конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це; надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час учинення вбивства (у вигляді порад, передачі зброї тощо); здійснення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо.
Виходячи з наведеного та враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили зазначені кримінальні правопорушення за попередньою змовою групою осіб, своїми спільними діями вони поставили потерпілого ОСОБА_12 , який був інвалідом ІІ групи довічно (том 2, а.с.57), в безпорадний стан та в процесі вказаних правопорушень періодично наносили удари потерпілому, що стали наслідком смерті останнього.
Суд не приймає до уваги твердження обвинувачення ОСОБА_9 про непричетність до скоєних злочинів обвинуваченого ОСОБА_8 , враховуючи його попередні показання, які суд дослідив під час відтворення відеозапису слідчого експерименту, який проводився з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , його послідовні і вільні показання з уточненням конкретних дій саме ОСОБА_8 , не встановлення в судовому засіданні підстав оговору ОСОБА_8 , з урахуванням їх приятельських стосунків, частого спілкування, логічність розвитку подій, що узгоджуються з показаннями ОСОБА_9 під час слідчого експерименту, що саме ОСОБА_8 був ініціатором заволодіння майном потерпілого, бо саме він в подальшому реалізував його свідку ОСОБА_24 , що останній підтвердив в судовому засіданні, наголошуючи на тому, що при цьому ОСОБА_9 не було і що саме ОСОБА_8 телефонував йому, запрошуючи приїхати в с. Пінчуки в нічний час для вирішення питання про повернення ним боргу, не уточнюючи при цьому, що мова йде не про гроші, а про майно. Так і самі обставини передачі майна в нічний час, перебування його під подвір`ям чужого будинку свідчить про причетність ОСОБА_8 до вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень. Крім того, локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_12 , свідчить про нанесення їх кількома особами.
Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_9 , які він дав під час проведення слідчого експерименту та в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що покази дані ним на слідчому експерименті з його участю є правдивими і узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, а стосовно показів даних ним в судовому засіданні суд ставиться критично, оцінює їх і вважає їх неправдивими, його покази не узгоджуються з показами, які він давав під час проведення слідчого експерименту, щоб таким чином сприяти та уникнути кримінальної відповідальності обвинуваченому ОСОБА_8 .
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині вчинене з корисливих мотивів та вчинене за попередньою змовою групою осіб, а їх дії правильно кваліфіковані за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала насильство, вчиненому групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а їх дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України.
Відповідно до висновоку судово-психіатричного експерта №27 від 28.05.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічні захворювання не страждав, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_8 не виявлено. ОСОБА_8 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування заходів медичного характеру ОСОБА_8 не потребує. ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій міг правильно сприймати обставини, що мають значення в даному кримінальному провадженні, та давати про них відповідні показання. (том 3, а.с. 73-74).
Відповідно до висновоку судово-психіатричного експерта №226 від 28.05.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_9 не виявлено. ОСОБА_9 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не потребує. Клінічних ознак наркоманії та алкоголізму у ОСОБА_9 під час проведення обстеження не виявлено. ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій міг правильно сприймати обставини, що мають значення в даному кримінальному провадженні та давати про них відповідні показання (том 3, а.с.36-37).
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і обираючи їм міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ними кримінальних правопорушень, що відносяться, відповідно до ст. 12 КК України, до особливо тяжких злочинів, а також повною мірою вивчені особи обвинувачених.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_8 , не встановлено.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_9 змінив свої покази в судовому засіданні, суд критично ставиться до його щирого каяття у вчиненому і вважає, що в нього відсутні обставини, що пом`якшують його відповідальність, відповідно до ст. 66 КК України.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів; вчинення злочину щодо особи похилого віку, інваліда; вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Підстав для застосування відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи позитивні характеристики на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за місцем їх проживання, те, що вони раніше судимі, думку потерпілого який стосовно міри покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просив призначити їм відповідно до закону, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання в межах санкції п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на певний строк з поміщенням до кримінально-виконавчої установи, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи раніше судимими, на шлях виправлення не стали, а вчинили новий умисний злочин, а тому їх виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Враховуючи все вищезазначене, при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно застосувати вимоги ч. 1 ст. 70 КК України та призначити їм остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на певний строк з поміщенням до кримінально-виконавчої установи, оскільки виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
А тому, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України.
Судові витрати за проведення в НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області судово-дактилоскопічної експертизи №3-02/486 від 10.04.2015 року в розмірі 613,80 грн., судово-трасологічної експертизи №68 від 10.04.2015 року в розмірі 491,04 грн. необхідно стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно на користь держави.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_7 не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком суду законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, в складі колегії суддів,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним за п.п.6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України і призначити йому покарання:
-за п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності;
-за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_8 призначити покарання, шляхом поглинення менш суворого більш суворим у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.
На підставі ч.1 статті 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2012 року остаточне покарання ОСОБА_8 призначити у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.
ОСОБА_9 визнати винним за п.п.6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України і призначити йому покарання:
-за п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності;
-за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_9 призначити, шляхом поглинення менш суворого більш суворим у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 відраховувати з моменту затримання, а саме: 20.03.2015 року.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 відраховувати з моменту затримання, а саме: 20.03.2015 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу - залишити попередній тримання під вартою в СІЗО м.Києва та Київської області Державної пенітенціарної служби України.
Судові витрати за проведення в НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області судово-дактилоскопічної експертизи №3-02/486 від 10.04.2015 року в розмірі 613,80 грн., судово-трасологічної експертизи №68 від 10.04.2015 року в розмірі 491,04 грн. стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно на користь держави Україна.
Речові докази в даному кримінальному провадженні, а саме: телевізор марки «Supra», пароочисник марки «Ariete», мобільний телефон марки «Nokia» та мобільний телефон марки «Donod», які знаходяться на зберіганні в камері схову Васильківського міськрайонного суду Київської області повернути потерпілому ОСОБА_7 , а в разі його відмови від отримання знищити. Літні туфлі шкіряні, чорного кольору, з переплетами зі шкіри зпереду, 45 розміру знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору та потерпілому.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3