Справа № 539/4030/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

та потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження №0001308 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

26.12.2005 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. 10.11.2009 року звільнений умовно достроково на не відбутий строк 1 рік 6 місяців 3 дні;

19.04.2011 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 17.10.2014 року звільненився з Кременчуцької виправної колонії по відбуттю строку покарання;

06.03.2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту. 06.05.2015 року звільнився з Кременчуцької виправної колонії по відбуттю строку покарання;

29.10.2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
10 червня 2015 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , належній ОСОБА_5 в якій тимчасово проживав, заздалегідь знаючи, що в даній квартирі знаходиться мікрохвильова піч «Сатурн ST 1157», яку вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з квартири АДРЕСА_2 , таємно викрав мікрохвильову піч «Сатурн ST 1157», вартістю відповідно до товарознавчої експертизи № Л/2010/1 від 19.10.2015 року 720 грн., належну ОСОБА_5 , якою в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається. Суду пояснив, що дійсно 10.06.2015 року перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , належній ОСОБА_5 , в якій тимчасово проживав, таємно викрав мікрохвильову піч «Сатурн ST 1157», що належала останньому.

Покази ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав повністю, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту.

Суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує те, що даний злочин він вчинив 10.06.2015 року, тобто до постановлення останнього вироку відносно нього , який був ухвалений 29.10.2015 року, тому при визначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю злочинів слід застосувати положення ч.4 ст.70 КК України. Якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то покарання йому призначається за правилами передбаченим в ч.ч. 1-3 ст.70 КК України.

Цивільний позов в даній справі не пред`явдено, вимоги про стягнення процесуальних витрат не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом часткового складання призначених покарань, згідно вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 жовтня 2015 року та даного вироку і вважати його засудженим до 4 (чотирьох) місяців арешту.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , обрану згідно вироку Лубенського міськрайонного суду від 29.10.2015 року залишити утримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання час знаходження його під вартою з 29 жовтня 2015 року.

Речовий доказ по справі мікрохвильову піч «Сатурн» , що знаходиться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_5 залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1