Справа № 1-26/2011 р
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 року Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої, судді Капацин Л.В.

при секретарі Політанській Т.М.

з участю прокурора Загороднюк В.В.,

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 Подільський, АДРЕСА_1, українця , громадянина України, неодруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2010 року в період часу з 17 год. до 18 год. неповнолітній підсудний ОСОБА_2 за попередньою змовою з малолітньою ОСОБА_3 з власної ініціативи, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, підійшли до автомобіля НОМЕР_1, який стояв на узбіччі дороги по вул. Пушкінській 6-Б в м. Могилеві-Подільському Вінницької області та належить ОСОБА_4 ОСОБА_3 шляхом вільного доступу через відкриті вікна автомобіля із заднього сидіння викрала жіночу сумку чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 ОСОБА_2 в цей час знаходився біля автомобіля, спостерігав, щоб ніхто не помітив крадіжку. Після цього ОСОБА_2, взявши викрадену сумку, пішов разом із ОСОБА_3 на вул. Баранова, де вони витягнули із сумки жіночий гаманець червоного кольору, в якому знаходились чотири пластикові картки банку «ПриватБанк», дисконтна картка магазину «Шик-Блиск»та грошові кошти в сумі 1500 грн., а також мобільний телефон марки «NOKIA» моделі «6300», вартість якого складає 845,84 грн., в якому знаходилась картка оператора мобільного звязку «Діджус», вартістю 25 грн., заподіявши шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 2551,84 грн. В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 суду показав, що він навчається в Серебійській спеціалізованій школі-інтернаті.15 серпня 2010 року в період часу з 17 год. до 18 год. він разом із своєю рідною сестрою ОСОБА_3 йшли до річки ОСОБА_4 ловити рибу. Проходячи вулицею, вони побачили автомобіль БМВ чорного кольору з відчиненими вікнами, який знаходився на узбіччі дороги. На задньому сидінні автомобіля він побачив сумку чорного кольору. Про це він розповів своїй сестрі ОСОБА_3 та запропонував викрасти вказану сумку, на що вона погодилась. Він відійшов від автомобіля та спостерігав, як його сестра ОСОБА_3 через вікно просунула руку в салон автомобіля та дістала з автомобіля чорну сумочку. Після цього вони разом пішли на вулицю Баранова в м. Могилів-Подільському, щоб їх ніхто не побачив, де витягнули із викраденої сумки гроші в сумі 1500 гривень, мобільний телефон марки «NOKIA», гаманець червоного кольору, в якому знаходилось чотири банківських карточки «Приватбанку», та одна пластикова картка, що саме за картка він не знає, серветки та різні листки паперу. Із викраденого вони забрали собі мобільний телефон марки «NOKIA»та грошові кошти в сумі 1500 гривень, а викрадену сумку з рештою речей він заховав в кущах дерев по вул. Баранова. Мобільний телефон він залишив собі, а викраденими коштами вони із сестрою поділилися порівну по 750 гривень, які витратили на цукерки. Викрадену карточку мобільного оператора «Діджус»він викинув. Сестра за викрадені кошти купила собі мобільний телефон марки «LG»за 185 гривень. У скоєному розкаюється. Крім визнання вини самим підсудним ОСОБА_2, його вина у вчиненні злочину підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5,які вона дала на попередньому слідстві, показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_6 Так, потерпіла ОСОБА_5, яка не зявилася в судове засідання з поважних причин, під час досудового слідства показала, що 15 серпня 2010 року близько 17 год. 00 хв., вона разом з чоловіком приїхали до його батьків, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 автомобіль НОМЕР_2 вони залишили біля будинку на дорозі у відкритому стані з опущеним склом на дверцятах. Також в автомобілі вона залишила свою сумку чорного кольору, в якій знаходились кошти в сумі 1500 гривень, мобільний телефон марки «NOKIA 6300»та жіночий гаманець червоного кольору, в якому знаходились чотири пластикові картки, що належать до «Приватбанку»та кусочок паперу, на якому було написано код до однієї із банківських карточок. В той час коли вони перебували в батьків, рідний брат її чоловіка, ОСОБА_8, час від часу виходив на дорогу та дивився за автомобілем. Через деякий час вони сіли в автомобіль і поїхали в с. Гонтівка, Чернівецького району Вінницької області до її батьків. Близько 19 год. вона підійшла до автомобіля, щоб взяти свій телефон і в цей час помітила, що її сумочки немає. Через декілька днів її викликали в Могилів-Подільський міськрайвідділ міліції, де вона отримала під розписку свої речі, а саме: мобільний телефон марки «NOKIA 6300», гаманець, сумку та пластикові картки банку «ПриватБанк» та дисконтну картку магазину «Шик&Блиск». Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву, в якій відмовилася від цивільного позову до підсудного ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_3 суду показала, що 15 серпня 2010 року вона разом із своїм братом ОСОБА_2, проходячи вулицею міста, побачили автомобіль чорного кольору з опущеним склом, який знаходився на узбіччі дороги. У салоні автомобіля лежала жіноча сумка, яку вони вирішили викрасти. Біля автомобіля нікого не було, вона через відкрите вікно дістала із салону жіночу сумку чорного кольору. ОСОБА_9 в цей час неподалік спостерігав, щоб їх ніхто не помітив. З викраденою сумкою вони побігли на вулицю Баранова, де намагаючись щоб їх ніхто не помітив почали оглядати викрадені речі. У викраденій сумці були гроші в сумі 1500 гривень, мобільний телефон марки «NOKIA». Гроші вони поділили між собою, суми яка була у неї вона не памятає, а телефон брат взяв собі. Після цього вони пішли по магазинам витрачати гроші, придбавши цукерки, морозиво. Також вона за викрадені гроші купила собі на ринку в м. Могилів-Подільському мобільний телефон за ціною 185 гривень.

Свідок ОСОБА_6 показала, що вона працює в Серебрійській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті вчителем та являється класним керівником ОСОБА_2 з п'ятого класу. ОСОБА_9 неуважний, замкнутий в собі, мовчазний. Коли виникають проблеми в поведінці, він часто не може пояснити свої вчинки і знайти їм виправдання. ОСОБА_2 за програмою спеціалізованої' школи-інтернату навчається посередньо, потребує індивідуального підходу. Вона погоджується, щоб на неї поклали обовязки по нагляду та проведенні виховної роботи щодо неповнолітнього ОСОБА_2.

Законний представник неповнолітнього підсудного його мати ОСОБА_10 суду показала, що в неї пятеро дітей, вона є мати-одиначка. Син ОСОБА_9 навчається у Серебійській спеціалізованій школі-інтернаті, вихідні і канікули проводить вдома. Він не завжди слухається її, іноді вона не може вплинути на його поведінку.

Представник служби у справах дітей Могилів-Подільської міської ради ОСОБА_11 вважає доцільним призначення неповнолітньому ОСОБА_2 покарання, яке не повязане з позбавленням волі.

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину підтверджується матеріалами справи: заявою ОСОБА_5 про крадіжку від 16.08.2010 року (а.с.3), протоколом огляду місця події від 16.08.2010 року (а.с.4-6), протоколами огляду місця події від 09.09.2010 року (а.с. 46-49),протоколами виявлення та вилучення в ід 03.09.2010 року (а.с. 52, 53), висновком судово-товарознавчої експертизи № 2294 від 09.09.2010 року (а.с. 54-59), висновком судово-товарознавчої експертизи № 2295 від 09.09.2010 року (а.с. 60-65), протокол огляду від 16.09.2010 року (а.с. 73) та іншими матеріалами кримінальної справи.

Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що дії підсудного ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, так як він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання неповнолітньому підсудному ОСОБА_2С суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що помякшують покарання. Підсудний ОСОБА_2С скоїв злочин середньої тяжкості.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_2, є щире каяття та сприяння розкриттю злочину , та те що він є неповнолітнім.

За місцем проживання та навчання підсудній ОСОБА_2 характеризується позитивно. Обставини, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2С ., судом не встановлені.

Тому суд вважає можливим призначити йому покарання, яке не повязано з позбавленням волі, із застосуванням ст.ст.75,104 КК України.

Відповідно до ст.93 КПК України, враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_2 не має самостійних доходів, суд вважає необхідним судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

У звязку з погодженням ОСОБА_6, яка є класним керівником неповнолітнього підсудного ОСОБА_2, суд знаходить можливим покласти на неї обовязок по нагляду і проведенню з ним виховної роботи.

Речові докази по справі слід повернути потерпілій ОСОБА_5, а її цивільний позов відповідно до поданої нею заяви залишити без розгляду.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним за ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_2 залишити попередній підписку про невиїзд.

На підставі ч.4 ст.104 КК України обовязок по нагляду і проведенню з засудженим ОСОБА_2 виховної роботи до досягнення останнім повноліття покласти на ОСОБА_6 вчителя Серебрійської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_2 залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові докази: мобільний телефон марки «NOKIA», чотири пластикові картки банку «ПриватБанк», дисконтну картку магазину «Шик-Блиск», жіночу сумку, жіночий гаманець, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5, а також мобільний телефон марки «LG», який знаходиться при матеріалах кримінальної справи, - повернути потерпілій ОСОБА_5

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Відповідно до ст.93 КПК України судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: