1-кп/357/883/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.09.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003357 від 17.08.2015 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого: - 30.07.2007 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 1 КК України і звільненого від покарання на підставі п. «а» ст. 1, 6 Закону України «Про Амністію» від 19.04.2007 року; 29.01.2009 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст. 185 ч. 2, 104 КК України до 2 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; 02.07.2009 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі і звільненого 28.09.2010 року умовно-достроково на невідбутий термін 11 місяців 14 днів; 25.11.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 років позбавлення волі і звільненого 25.07.2014 року по відбуттю строку покарання; 16.06.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за злочини проти власності, протягом іспитового строку на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин за наступних обставин.

17.08.2015 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи на території дитячого навчального закладу № 18 «Ясочка», що по вул. Я. Мудрого, 68 в м. Біла Церква Київської області, повторно, умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_5 , а саме впритул підійшов до останньої та шляхом ривка незаконно заволодів золотим ланцюгом вагою 8 грам вартістю 8800 гривень, з золотим кулоном прямокутної форми з зображенням «Божої Матері» вагою 4 грами, вартістю 4400 гривень, який знаходився на шиї потерпілої ОСОБА_5 , чим заподіяв останній матеріального збитку на загальну суму 13200 гривень. З місця скоєння злочину ОСОБА_4 зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального злочину визнав повністю і показав суду, що 17.08.2015 року у другій половині дня він йшов з торгового центру в сторону міської лікарні № 1 в м. Біла Церква і щоб скоротити шлях він пішов через територію дитячого закладу «Ясочка», розташованому по вул. Я.Мудрого. Проходячи по території садочку він побачив незнайому йому жінку і на шиї у неї він побачив золотий ланцюжок. Так як він на даний час не працює і перебуває у скрутному матеріальному становищі, відсутні гроші для проживання і має великі борги за комунальні послуги, то він вирішив зірвати з шиї потерпілої ланцюжок. Підійшовши до потерпілої обличчям до обличчя, він раптово ривком руки зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок, при цьому він не роздивлявся чи був на ланцюжку золотий кулон. Після того, як він зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок, то вона не кричала, а він пішов далі і по дорозі він десь загубив золотий ланцюжок.

У скоєному ОСОБА_4 розкаюється, просить суворо не карати.

Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов в сумі 13200 грн. вартість золотого ланцюжка і золотого кулона обвинувачений ОСОБА_4 визнав у повному обсязі у зобов`язався відшкодувати.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, чистосердечно розкаюється наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Враховуючи всі наведені вище обставини, особу винного, який був неодноразово судимий і вчинив новий злочин в період іспитового терміну, не відбувши покарання за попереднім вироком, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки ОСОБА_4 , будучи засуджений вироком від 16.06.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і вчинив новий злочин в період іспитового терміну, тому при визначенні остаточного покарання за даним вироком необхідно застосовувати правила ст. 71 КК України.

В ході досудового слідства потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, відповідно до якого потерпіла просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальних збитків вартість золотого ланцюжка вагою 8 грам в сумі 8800 грн. і вартість золотого кулона вагою 4 грами в сумі 4400 грн., а всього в сумі 13200 грн.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який суд згідно ст. 129 КПК України має вирішити.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала.

Цивільний позов підлягає до задоволення і слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 13200 грн.

Речові докази у провадженні диск з відеозаписом з камер відео спостереження медичного центру «Вітамед», на якому зафіксовано вчинення злочину, і який зберігається при матеріалах кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відносно ОСОБА_4 було застосовано 20.08.2015 року запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 16.10.2015 року, і підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.06.2015 року і остаточно до відбуття ОСОБА_4 визначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок відбування строку покарання відраховувати з 18.08.2015 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 13 УДПС України в м. Києві та Київській області.

Речові докази у провадженні диск з відеозаписом з камер відео спостереження медичного центру «Вітамед», який зберігається при матеріалах кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов задовольнити стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди 13200 грн.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,