Справа №718/73/16-к
Провадження №1-кп/718/2/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000165 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого Першотравневим районним судом м. Чернівці від 12 жовтня 2015 року за ч.1 ст. 368 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

23.09.2015 року ОСОБА_6 звернувся до начальника відділу екологічного контролю водних ресурсів та атмосферного повітря Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області ОСОБА_7 , з яким був знайомий, для з`ясування можливості оформлення дозвільних документів на проведення руслорегулюючих робіт на р. Прут та вибірку гравійно-піщаної суміші.
ОСОБА_7 роз`яснив ОСОБА_6 , що для проведення робіт з розчистки та регулювання русла річки Прут в Чернівецькій області ОСОБА_6 необхідно зібрати необхідні документи, подати їх разом з заявою у відповідну комісію по визначенню виконавців руслорегулюючих робіт на території Чернівецької області, яка на конкурсній основі відбирає суб`єктів господарювання яким буде надано право на виготовлення відповідної проектно-кошторисної документації для укладення договору на проведення вищевказаних робіт.
ОСОБА_6 , бажаючи проводити роботи з розчистки та регулювання русла річки Прут в Чернівецькій області, однак достовірно не знаючи порядку та умов отримання дозволу на такі дії, запропонував ОСОБА_7 посприяти І йому в цьому та надати відповідну допомогу.
ОСОБА_7 , будучи службовою особою, достовірно знаючи, що чинним законодавством України йому заборонено займатися такого роду діяльністю відмовив ОСОБА_6 , повідомивши, що може надавати з цього приводу лише роз`яснення, однак порекомендував останньому поспілкуватися з цього приводу з їх спільним знайомим - колишнім працівником Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області ОСОБА_3 , який обізнаний в механізмі отримання дозволу на проведення руслорегулюючих робіт і який має час та можливість допомогти ОСОБА_6 в оформлені необхідних документів.
В кінці вересня 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 домовилися, що останній буде допомагати ОСОБА_6 виготовити та отримати дозвільні документи на проведення руслорегулюючих робіт на р. Прут.
Разом з цим ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ОСОБА_3 працював в і Державній екологічній інспекції в Чернівецькій області і особисто знайомий з службовими особами цієї інспекції, запитав чи можливо до того часу, як він отримає офіційний дозвіл на проведення руслорегулюючих робіт, проводити вибірку гравійно-піщаної суміші з русла річки Прут
ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що вибірка гравійно-піщаної суміші з русла річки Прут без відповідного дозволу заборонена законодавством України і у випадку виявлення такого факту винувата особа притягується до передбаченої відповідальності, а також те, що виявлення таких правопорушень та складання відповідних процесуальних документів за такими фактами відповідно до Указу Президента України «Про Положення про Державну екологічну інспекцію» покладено на працівників Державної екологічної інспекції, будучи особисто знайомим з більшістю працівників Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області, в тому числі й начальником відділу екологічного контролю водних ресурсів та атмосферного повітря ОСОБА_7 , маючи фінансові труднощі та бажаючи збагатитися, пообіцяв ОСОБА_6 здійснити вплив на службових осіб Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області і ОСОБА_7 зокрема, за умови надання ОСОБА_6 йому, ОСОБА_3 , неправомірної вигоди за це.
28.09.2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 обумовили, що останній буде надавати ОСОБА_3 неправомірну вигоду систематично, щотижнево, з розрахунку 50 грн. за 1 автомобіль вибраної та вивезеної гравійно-піщаної суміші.
02.10.2015 року ОСОБА_6 , діючи у відповідності до попередньої домовленості, зустрівся з ОСОБА_3 та, знаходячись біля кінотеатру Чернівці в м. Чернівці, надав останньому обумовлену неправомірну вигоду в сумі 1600 гривень, а ОСОБА_3 , діючи умисно та з корисливим мотивом, одержав ці кошти.
10.10.2015 року ОСОБА_6 знову зустрівся з ОСОБА_3 та, знаходячись на розі вулиць Л.Українки і Б.Хмельницького в м. Чернівці, надав останньому раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 2100 гривень, а ОСОБА_3 , діючи умисно та з корисливим мотивом, одержав ці кошти.
19.10.2015 року ОСОБА_6 знову зустрівся з ОСОБА_3 та, знаходячись на 5ул.. Гайдара в м. Чернівці, надав останньому раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 2000 гривень, а ОСОБА_3 , діючи умисно та з корисливим, одержав ці кошти.
26.10.2015 року ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в ресторані «Іва», який знаходиться по вул. Шевченка, 66, в с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області, де надав ОСОБА_3 раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 2000 гривень, а ОСОБА_3 , діючи умисно та з корисливим мотивом, одержав ці кошти.
Всього, за період з 02.10.2015 року до 26.10.2015 року ОСОБА_3 одержав від ОСОБА_6 для себе кошти в сумі 7700 гривень в якості неправомірної вигоди за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення службовими особами державної екологічної інспекції в Чернівецькій області та начальником відділу цієї ж інспекції ОСОБА_7 зокрема.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 369-2 КК України, - зловживання впливом, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю та щиро розкаявся.

За згодою учасників судового провадження, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд аналізуючи всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 369-2 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше судимий, однак по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його майновий стан, а тому на підставі викладеного, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обвинуваченому запобіжний захід не застосовувався, цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, із спеціальною конфіскацією предмету неправомірної вигоди в розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень, які відповідно до ч. 3 ст. 96-2 КК України підлягають стягненню на користь держави.

Речові докази по справі, а саме: кошти у сумі 200 гривень (2 купюри номіналом по 100 гривень, які вилучені під час обшуку автомобіля ОСОБА_7 ) та кошти у сумі 2000 гривень (4 купюри номіналом по 500 гривень, які вилучені у ОСОБА_3 ) та зберігаються у кімнаті речових доказів прокуратури Чернівецької області - повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 жовтня 2015 року на майно, а саме: кошти у сумі 2904 гривні, 9 талонів на пальне марки А-95 по 10 літрів кожний, що були вилучені у ОСОБА_3 під час обшуку, повернути ОСОБА_3 за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1