АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 648/2271/15-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11кп/791/735/15
Категорія: умовно-дострокове звільнення Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця „02 дня

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 10 липня 2015 року,

встановила:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні спільного клопотання спостережної комісії Білозерського району Херсонської області та адміністративної комісії при Дар`ївській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області № 10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого за вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 12.10.2010 року за ст. 121 ч. 2 КК України на 7 років позбавлення волі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд послався на те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Вказує, що судом не прийнято до уваги його позитивну характеристику з місця відбування покарання, відсутність непогашених стягнень, а також наявність чотирьох заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці. На думку засудженого, наявність зазначених обставин свідчить про те, що він довів своє виправлення, які є підставами для задоволення клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, в дебатах прокурор залишився на попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен враховувати дані про поведінку засудженого і ставлення до праці за весь період відбування покарання в установі, а не час, який безпосередньо передує настанню пільги.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин проти життя особи, вину не визнав, під час розгляду клопотання у вчиненні злочину не розкаявся.
За період відбування покарання, засуджений не проявив ініціативи для погашення позову потерпілій особі у сумі 55 146 грн. 99 коп. та за весь час відбування покарання не намагався працевлаштуватися.
З довідки про стягнення вбачається, що засуджений один раз піддавався стягненню у виді догани.
З протоколу № 3 від 14.02.2013 видно, що ОСОБА_7 було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, як такому, що не стає на шлях виправлення.
Згідно протоколу № 8 від 24.04.2014 ОСОБА_7 також було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання на більш м`яке покарання обмеження волі, оскільки він не став на шлях виправлення, згідно вироку суду не відшкодував позов в сумі 55146 грн. 99 коп. та допустив одне порушення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, що він не спроможний без відповідного контролю дотримуватися соціальних норм життя в суспільстві.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні спільного клопотання спостережної комісії Білозерського району Херсонської області та адміністративної комісії при Дар`ївській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області № 10 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання і доводи апеляційної скарги засудженого, ці висновки не спростовують.

Таким чином, колегія суддів не вбачає невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому підстав для скасування ухвали, - немає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 10 липня 2015 року щодо нього - без зміни.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2