АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/2310/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою, у задоволені клопотання засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. В.Дуванка Сватівського району Луганської області, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

1. 29.11.2011 року Сватівським районним судом Луганської області за ч.1 ст.164 КК України до 120 годин громадських робіт;

2. 14.06.2012 року Сватівським районним судом Луганської області за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.2 ст.389 КК України із застосуванням ст.ст.70,71 КК України до 3 років 15 днів позбавлення волі;

3. 07.08.2012 року Сватівським районним судом Луганської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням ст.69, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі,-

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення вказав, що засуджена ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці на даний час не довела свого виправлення, а тому до неї не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Також зазначив, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання стан здоров`я ОСОБА_7 , яка страждає на ряд хронічних захворювань, не є вирішальним.

Суд також послався на те, що за час відбування покарання засуджена ОСОБА_7 характеризується посередньо, вимоги режиму тримання виконує лише під контролем з боку адміністрації установи, не приділяє уваги дбайливого ставлення до майна і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, до виконання вимог персоналу установи не завжди ставиться сумлінно через особисту неорганізованість, до праці ставиться задовільно та потребує контролю з боку виробничого персоналу, норми виробітки виконує не в повному обсязі.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати до неї умовно-дострокове звільнення посилаючись на те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги що вона у скоєному щиро покаялася, стала на шлях виправлення, за час відбування покарання не має жодного стягнення та має одне заохочення, а також не врахував її стан здоров`я.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, якщо засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення; умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менш 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Даючи оцінку доводам засудженої, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано відмовив їй в задоволенні умовно-дострокового звільнення врахував всі обставини, на які посилається засуджена, а також дав їм належну оцінку.

Так, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 тричі засуджена за скоєння умисних злочинів, два рази з яких за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Після прибуття до Качанівської виправної колонії №54 вона була працевлаштована швачкою, а також той факт, що вона не має стягнень та має одне заохочення з метою стимулювання право слухняної поведінки.

Також судом першої інстанції в повній мірі досліджено характеристику засудженої ОСОБА_7 за час відбування нею покарання та встановлено, що вона характеризується посередньо, вимоги режиму тримання виконує лише під контролем з боку адміністрації установи, не приділяє уваги дбайливого ставлення до майна і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, до виконання вимог персоналу установи не завжди ставиться сумлінно через особисту неорганізованість, до праці ставиться задовільно, але потребує контролю з боку виробничого персоналу, норми виробітки виконує не в повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали клопотання і обґрунтовано визнав передчасним умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 при зазначених обставинах, вказавши, що засуджена ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела, що вона стала на шлях виправлення, а тому до неї не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Що стосується посилання засудженої ОСОБА_7 , що суд не врахував її стан здоров`я при прийнятті рішення, то це не відповідає дійсності. Суд в ухвалі дав оцінку доводам ОСОБА_7 по цьому питанню.

У зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, оскільки, на думку колегії суддів, засуджена ОСОБА_7 не довела свого виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 , залишити - без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року, якою залишенно без задоволення клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: