Справа № 507/68/16-к
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2016 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого 06.08.2015 року Любашівським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850 грн.,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч.2 КК України,-
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: ЗО вересня 2015 року, приблизно о 23 годині 50 хвилин, працівник правоохоронного органу - дільничний інспектор міліції (ДІМ) Любашівського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 разом з іншими працівниками даного райвідділу міліції, знаходячись згідно наказу начальника Любашівського РВ ГУМВС України в Одеській області №384 від 24.09.2015 «Про залучення особового складу Любашівського РВ на забезпечення охорони громадського порядку під час проведення концертної програми та народних гулянь ЗО.09.2015року, у форменому одязі при виконанні своїх службових обов`язків по охороні громадського порядку під час проведення цього дня концертної програми та народних гулянь, на ділянці прилеглій до районного будинку культури за адресою: АДРЕСА_2 , виявив факт порушення громадського порядку громадянином ОСОБА_4 , який в стані алкогольного сп`яніння голосно висловлювався нецензурною лайкою. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представившись йому дільничним інспектором міліції та показавши службове посвідчення, став вимагати припинити хуліганські дії. У відповідь ОСОБА_4 почав висловлюватися на його адресу грубою брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою, а також вхопивши ОСОБА_5 , двома руками за формений одяг, почав за нього шарпати і на вимоги працівників міліції ніяк не реагував, після чого умисно наніс ОСОБА_5 1 удар головою, в область лівого ока ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді крововиливу на верхньому віці лівого ока, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №79 від 01.10.2015, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
31 грудня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення.
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість, зобов`язався беззаперечно визнати обвинувачення у обсязі підозри в судовому провадженні і примирився з потерпілим ОСОБА_6 .
Сторонами угоди узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст. 345 ч.2 КК України у вигляді двох років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.
Злочин у вчинені якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до злочинів середньої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд Одеської області.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 .
Суддя: ОСОБА_1