НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2496/15-к
Провадження № 1-кп/0182/433/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.08.2015 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000306 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця і мешканця

АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта неповна середня,

не одруженого, не працюючого, в порядку ст. 89 КК України не

судимого, під вартою з 02.02.2015 року,

за правовою кваліфікацією за ст.121 ч.2 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор : ОСОБА_4

адвокат ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 30.01.2015 року близько 21.00 годин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння , перебував у кафе «Експрес», яке розташоване за адресою : Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул.. Електрометалургів, 138, де вживав алкогольні напої, після чого почав поводити себе некоректно по відношенню до працівників кафе та, отримавши зауваження, вийшов із приміщення кафе.

Приблизно о 21.35 годин ОСОБА_3 знаходячись поблизу входу до кафе «Експрес», почувши в свою адресу зауваження від ОСОБА_7 і між ними виникла сварка під час якої у ОСОБА_3 виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, не маючи наміру на заподіяння смерті, кулаком правої руки наніс один удар в ліву частину голови потерпілого ОСОБА_7 життєво важливий орган, чим спричинив останньому згідно висновку експерта за № 54 від 28.02.2015 року тілесні ушкодження у вигляді : набряклості та осадження лоба зліва, крововиливу у м`які мозкові оболонки головного мозку (сібарахноїдальні) лобних та скроневих часток, стовбуру мозку та мозочку, набряк головного мозку, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть потерпілого ОСОБА_7 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів у м`яку мозкову оболонку, яка ускладнилася розвитком набряку головного мозку, від яких ОСОБА_7 того ж дня помер у реанімаційному відділенні Нікопольської міської лікарні № 1.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю і суду пояснив, що він в ніч з 30 на 31 січня 2015 року приїхав в кафе «Експрес» там випив пива і коктейль - сік з горілкою. Випив десь 2-3 бокала пива, до цього ще раніш випив 2 бокали пива. Там також знаходився раніш йому незнайомий ОСОБА_8 . У нього із ОСОБА_8 в кафе виник конфлікт тому що він ОСОБА_9 приставав до офіціантки, а Слабухо її захищав. Між ними виникла сварка. Вони кричали друг на друга. Була викликана охорона. До приїзду охорони, вони із ОСОБА_8 вийшли із кафе і знаходились на східцях. Слабухо почав на нього кидатися і битися. Тоді він ОСОБА_9 правою рукою завдав потерпілому удар в обличчя. Потерпілий впав на спину і потилицею вдарився об асфальт. Працівники охорони йому сказали, щоб він йшов додому і він пішов. Вину визнає повністю у скоєному кається.

Вина ОСОБА_3 , крім його особистого визнання також підтверджується поясненнями потерпілої та свідків.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_7 був її рідним сином. 30.01.2015 року син в 19.00 годин сказав що піде в травпункт, а потім піде в кафе. Коли син йшов з дому то на ньому ніяких тілесних ушкоджень не було. Потім їй подзвонили знайомі і повідомили, що сина доставили у лікарню і він там помер.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він був на добовому чергуванні. З центрального пункту подзвонили і повідомили, що біля кафе « Експрес» бійка. Коли він з нарядом приїхали до вказаного кафе, то побачив, що раніш йому незнайомі ОСОБА_9 і потерпілий сварилися між собою. Потім ОСОБА_9 наніс потерпілому кулаком правої руки удар в ліву частину голови. Потерпілий почав втрачати свідомість і падати на коліна. Вони його зразу підхопили і він не вдарявся головою об асфальт. Вони викликали «швидку допомогу» Приїхала швидка і забрала потерпілого. На ОСОБА_9 ніяких тілесних ушкоджень не було. ОСОБА_9 і потерпілий знаходились у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що ОСОБА_3 її двоюрідний брат. Знає що ОСОБА_9 в кафе «Експрес» «зцепився» з потерпілим і вдарив потерпілого, той впав.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він разом з ОСОБА_9 приїхали в кафе «Експрес». ОСОБА_9 пив пиво, у нього була середня ступінь алкогольного сп`яніння. Коли він сидів за барною стійкою, підійшов незнайомий і сказав, що б`ють його друга. Він вийшов на вулицю, там знаходилось багато охоронців . Потерпілий сидів на східцях. Охоронці йому сказали, що ОСОБА_9 пішов на автовокзал вмиватися. Приїхала «швидка» і потерпілого занесли у «швидку».

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що зимою 2015 року у вечері його з нарядом викликали в бар «Експрес». Коли вони туди приїхали то побачили біля бару конфлікт обвинуваченого і потерпілого. Обвинувачений вдарив потерпілого кулаком в обличчя і потерпілий почав присідати. Але його підхватили хлопці і він головою об асфальт не вдарявся. Викликали швидку і швидка забрала потерпілого. Обвинуваченого вони передали працівникам міліції. Також з ним працівники міліції проводили слідчий експеримент, де він показував.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він зимою 2015 року знаходився в добовому наряді. Із пульта поступив сигнал, щоб вони приїхали до кафе «Експрес». Коли вони приїхали, то він побачив на вулиці біля кафе двох дівчат і хлопця. З-за кафе вийшов незнайомий хлопець і сказав ОСОБА_9 , щоб той вів себе нормально. ОСОБА_9 вдарив його кулаком в обличчя. Він почав присідати. Але він не бачив чи потерпілий впав, так як в той момент дивився в іншу сторону. Знає що потерпілий не впав, так як його підхватили.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що ОСОБА_3 її брат. Зі слів знає, що в січні 2015 року брат гуляв у кафе. Там була бійка і він когось вдарив. Брат спиртними напоями не зловживає, іноді випиває, не працював.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора та за згодою інших учасників судового провадження дослідженні у судовому засіданні :

Протоколом огляду місця подій від 30.01.2015 року біля кафе «Експрес» по АДРЕСА_2 , де обвинувачений ОСОБА_3 причинив потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження від яких той помер; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.01.2015 року, 16.02.2015 року де свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 впізнали обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, яка спричинила тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 ; протоколами проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_13 від 31.01.2015 року, які показали обставини і механізм спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 ; висновком СМЕ за № 54 від 28.02.2015 року згідно якої встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження від яких той помер; висновками додаткових СМЕ за № 54 (додатки 1,2) від 28.02.2015 року згідно яких встановлено, що виявлені у потерпілого ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли бути спричинені при обставинах та механізмі вказаних свідками ОСОБА_16 і ОСОБА_13 під час проведення з ними слідчих експериментів від 31.01.2015 року , а саме при ударі кулаком руки ОСОБА_3 в ліву частину обличчя потерпілого ОСОБА_7 ; висновком стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи за № 63 від 19.03.2015 року згідно якої встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 жодними психічними хворобами не хворів і не хворіє В період часу, який відноситься до інкримінуємого йому діяння випробуваний не проявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. За своїм психічним станом в той період часу він міг віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) та керуватись ними. За своїм психічним станом в даний час випробуваний також може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) і керуватися ними. В застосуванні відносно нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Випробуваний в досліджуваній ситуації у стані фізіологічного афекту не знаходився.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Сам факт заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 заперечує, пояснивши у судовому засіданні, що коли він наніс удар потерпілому в обличчя, той впав і потилицею вдарився об асфальт, тобто фактично не визнає своєї вини в умисному спричинені тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 від яких настала його смерть.

Але факт в умисному спричинені тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 від яких настала його смерть підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які у судовому засіданні пояснили, що після того, як ОСОБА_3 наніс удар кулаком в обличчя потерпілому ОСОБА_7 , останній на асфальт не падав і потилицею об асфальт не ударявся, так як вони його підхопили і не дали йому впасти.

Це також підтверджується висновками додаткових СМЄ за № 54 від 28.02.2015 року згідно яких встановлено, що саме при ударі кулаком руки ОСОБА_3 в ліву частину обличчя потерпілого ОСОБА_7 , останній отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких настала його смерть.

Таким чином факт не визнання своє вини у судовому засіданні ОСОБА_3 і дані ним у судовому засіданні пояснення, суд розцінює, як спосіб уникнути покарання за скоєний ним злочин, а тому судом до уваги не приймається.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчинені зазначеного кримінального правопорушення доведена саме за правовою кваліфікацією за ч.2 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, невиправними наслідками якого стала смерть. Як особа, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено, хоча у судовому засіданні ОСОБА_3 вказував, що він кається, але таке каяття суд розцінює, як спосіб уникнути покарання за скоєне, тому судом до уваги не приймається.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.. 67 КК України являється вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння

Тому, враховуючи всі обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в вигляді позбавлення волі з відбуттям міри покарання у виправно-трудовому закладі.

Керуючись ст.ст.370,371,374,376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 залишити у вигляді утримання під вартою, обчислюючи строк відбуття ним міри покарання з моменту його фактичного затримання, тобто з 02 лютого 2015 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :