Справа № 686/3390/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі колегії суддів:
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
ОСОБА_9 21.12.2014 року близько 12 год. перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , в ході виниклої сварки на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою вбивства, умисно наніс своєму рідному брату ОСОБА_11 в область голови не менше двох ударів дерев`яною дошкою та не менше чотирнадцяти ударів металевим прутом, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, як наслідок набряк-набухання головного мозку, які є тяжкими тілесними ушкодженнями, що перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_11 , від яких він помер на місці події.
В суді ОСОБА_9 свою вину заперечив показавши, що свого брата не бив. В день вбивства у його будинку перебував ОСОБА_12 , який будучи п`яним почав його ( ОСОБА_9 ) душити за шию, через що ОСОБА_11 вдарив ОСОБА_12 долонею по обличчю. ОСОБА_9 пішов з будинку, де залишились його брат і ОСОБА_12 . Після повернення, вигнав ОСОБА_12 з помешкання, а на обличчі ОСОБА_11 бачив кров. Посварився з братом через те, що останній біля «грубки» поставив сокиру, але ушкоджень йому не наносив. Припускає, що потерпілого вбив ОСОБА_12 .
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї винуватості, вона повністю підтверджена наступними доказами.
Протоколом огляду місця події від 21.12.2014 року (а.с. 60-75) встановлено місце вчинення злочину - будинок АДРЕСА_1 , де виявлено труп ОСОБА_11 з ушкодженнями зокрема в районі голови, а також вилучено сліди крові, частини лопати, стільчик, сокиру і металеву трубу з плямами бурого кольору.
В ході додаткового огляду місця події (протокол від 22.12.2014 року, а.с. 166), за вищевказаною адресою також вилучено два фрагменти дошки з нашаруванням речовини бурого кольору.
Згідно висновку експерта № 703 від 04.02.2015 року (а.с. 88-90), смерть ОСОБА_11 настала від закритої черепно-мозкової травми (забій речовини головного мозку), як наслідок набряк-набухання головного мозку. Смерть ОСОБА_11 могла настати за 15-20 годин до моменту розтину. Судово-медичною експертизою трупа ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді:
- закритої черепно-мозкової травми (15 ран голови, рана лівого вуха, забій речовини головного мозку), що могли утворитись від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, незадовго до настання смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Дві з ран могли утворитися від не менше ніж двох окремих одноразових дій якогось твердого тупого травмуючого предмета чи знаряддя, що може мати як плоску поверхню, так і прилеглі до неї бокові грані. Одинадцять ран утворились від не менше ніж 14-ти окремих одноразових забійних дій як одного і того ж, так і декількох різних, якогось твердого тупого циліндричного, діаметром біля 3 см., травмуючого предмету чи знаряддя;
- крововиливу лівої кисті, що міг утворитись від дії тупого твердого предмета або при падінні та ударі до такого, має ознаки легких тілесних ушкоджень, що в причинному зв`язку із настанням смерті не перебуває.
Під час отримання тілесних ушкоджень тіло ОСОБА_11 могло перебувати у вертикальному або горизонтальному так і близьких до них положеннях. Медичних даних які свідчать про нестерпний біль не існує. Смерть ОСОБА_11 після заподіяння тілесних ушкоджень могла настати на протязі короткого часу (до 30 хв.), на протязі якого він міг пересуватись та здійснювати цілеспрямовані дії. За умови надання кваліфікованої медичної допомоги ОСОБА_11 врятувати життя є малоймовірним.
Свідок ОСОБА_13 , який працював Пархомовецьким сільським головою на час вчинення злочину, показав, що до нього приходив обвинувачений та повідомив, що вбив свого брата. Прибувши на місце інциденту, побачив закривавленого ОСОБА_9 , який лежав у ліжку без ознак життя.
Свідок ОСОБА_12 підтвердив, що товаришував з братами ОСОБА_14 , які часто між собою конфліктували та інколи бував у них вдома, однак в день події в їх будинку не був. Відносно обвинуваченого та загиблого жодних насильницьких дій не вчиняв.
Допитаній в суді потерпілій ОСОБА_8 обставини вчинення злочину не відомі.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №04-мк від 02.02.2015 року, на зовнішній поверхні отриманого для проведення експертизи одного клаптя шкіри, вилученого із голови трупа ОСОБА_11 , виявлено п`ятнадцять окремих, позначених №№ 1-15, ушкоджень шкіри, з яких: ушкодження шкіри за №№ 1, 2, 8, 9, 11, 12, 14, 15 є непроникаючими глибоко-поверхневими забійними ранами шкіри, ушкодження шкіри за №№ 3-6, 10 проникаюче-наскрізними забійними ранами шкіри, а от ушкодження шкіри за №№ 7, 13 є лише частинами країв та одним із кінців ще якихось двох окремих забійних ран шкіри (а.с. 94-100).
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-мк від 03.02.2015 року, виявлені на зовнішній поверхні досліджуваного клаптя шкіри, вилученого із голови трупа ОСОБА_11 та позначені № № 1, 3 забійні рани могли утворитися від не менше ніж двох окремих одноразових дій якогось твердого тупого травмуючого предмета чи знаряддя, що може мати як пласку поверхню, так і прилеглі до неї бокові грані. Крім цього інші виявлені та досліджувані під № № 2, 4, 5, 8-12, 14, 15 забійні рани шкіри утворилися від не менше ніж 10-ти окремих одноразових забійних дій як одного і того ж, так і декількох різних, якогось твердого тупого циліндричного, діаметром біля 3см, травмуючого предмету чи знаряддя. Виявлені на цьому клапті шкіри три окремі, позначені № № 6, 7, 13 як проникаюче-наскрізна рана (№ 6), так і лише кінці та частина країв двох інших якихось забійних ран (№ № 7, 13) утворилися від трьох окремих дій як якогось іншого, так описаних вище твердих тупих травмуючих предметів чи знарядь із невизначеною формою та розмірами їхньої контактної поверхні. Загальні метрично-конструктивні параметри отриманих для проведення експертизи двох шматків однієї деревини та металевого прута можуть відповідати деяким характеристикам травмуючих предметів, якими могли бути заподіяні досліджувані під № № 1, 3, а також 2, 4, 5, 8-12, 14, 15 відповідно, забійні рани шкіри, вилучені із голови трупа ОСОБА_11 , однак встановити в категоричній формі чи саме цими предметами, чи будь-якими іншими, подібним до них, травмуючими предметами чи знаряддями було заподіяно ці рани шкіри не виявляється можливим (а.с. 102-110).
Згідно з висновками № 2122, № 787 від 23.12.2014 року та № 54 від 06.012015 року судово-імунологічних експертиз зразків крові з трупа ОСОБА_11 та рідкої крові ОСОБА_9 (а.с. 93, 118, 120), їх кров відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
У відповідності до висновків експерта № 28, 25, 29, 31-34 від 28.01.2015 року судово-імунологічної експертизи металічної труби (металевого прута), топорища сокири, табуретки (стільця), робочої частини лопати, двох фрагментів дошок, марлевих тампонів зі змивами праворуч від вхідних дверей, біля фрагментів лопати, біля лівої частини порогу в будинку АДРЕСА_2 , вилучених під час огляду місця події (а.с.122-123, 125-127, 129-130, 132-133, 135-136, 168-170), а також марлевого тампона зі змивами з правої кисті ОСОБА_9 (а.с. 151-152), на цих предметах знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої знайдений антиген А, а отже ця кров може належати ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .
Відповідно до висновків експерта № 4 від 21.01.2015 року та № 7 від 26.01.2015 року судово-медичної експертизи нігтів ОСОБА_11 і ОСОБА_9 (а.с. 112-114, 154-156), в піднігтевому вмісті рук даних осіб знайдена кров та без`ядерні епітеліальні клітини людини. В слідах крові виявлено антиген А, який міг виникнути як за рахунок крові ОСОБА_11 , так і за рахунок крові ОСОБА_9 .
Таким чином, з вищезазначених висновків слідує, що вилучені зразки крові можуть походити від ОСОБА_9 , що відповідає іншим доказам по справі.
Згідно даних протоколу проведеного слідчого експерименту 22.12.2014 року та переглянутого в судовому засіданні відеозапису зазначеної слідчої дій (а.с. 158-161), ОСОБА_9 продемонстровано, за яких обставин останній двічі наніс удар дошкою по голові потерпілого, після чого близько 10 разів залізним прутом також по голові з прикладанням сили, що відповідає висновку експерта № 1 від 04.02.2015 року (а.с. 163-165), згідно якого не виключається утворення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_11 так, як показав ОСОБА_9 під час слідчого експерименту, стосовно механізму їх заподіяння. При цьому обвинувачений вільно, без будь-якого примусу розповідає про обставини скоєння злочину, вказуючи на місця із залишками крові та на походження даних плям.
В протоколі про результати здійснення негласної слідчо-розшукової дії № 1485т від 24.12.2014 року та протоколі огляду (прослуховування) звукозапису від 11.02.2015 року, наявна інформація про обставини вбивства ОСОБА_9 свого брата ОСОБА_11 , де обвинувачений вказує, що бив його дошкою та трубою. При цьому в будинку ніхто крім них не знаходився (а.с. 143-144).
В протоколі затримання ОСОБА_9 від 22.12.2014 року, останній власноручно зазначив, що вбив брата (а.с. 139-142).
Наведені докази, характер і спосіб вчиненого вбивства, локалізація та кількість тілесних ушкоджень, свідчать про умисел обвинуваченого, спрямований на позбавлення життя потерпілого і спростовують посилання сторони захисту на те, що обвинувачений наміру вчиняти вбивство не мав, завдавши потерпілому тілесні ушкодження, від яких останній в подальшому помер.
До показань ОСОБА_9 щодо непричетності до скоєння вбивства, суд ставиться критично і розцінює їх, як спробу уникнення відповідальності за фактично скоєне.
Винуватість обвинуваченого повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, які повністю узгоджуються між собою.
Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.
ОСОБА_9 органами досудового слідства обвинувачується у тому, що даний злочин вчиняв у стані алкогольного сп`яніння, однак вказана обставина підлягає виключенню з обвинувачення, так як зворотне доводиться довідкою наркологічного диспансеру № 28/1 від 21.12.2014 року (а.с. 157). Інші належні докази перебування ОСОБА_9 у стані сп`яніння під час вчинення злочину відсутні.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
ОСОБА_9 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, характеризується негативно, не працює, не одружений.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 52 від 28.01.2015 року (а.с. 205-207), ОСОБА_9 на період інкримінованого йому злочину виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, з легкими змінами, виявляє такі і на теперішній час. Проте цей розлад не позбавляв та не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Даний розлад відноситься до іншого хворобливого стану психіки. ОСОБА_9 застосування до нього примусових мір медичного характеру не потребує. Психічний стан ОСОБА_9 в період вчинення злочину дозволяв йому розуміти характер і значення вчинюваних ним дій. ОСОБА_9 в період вчиненого злочину в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу не знаходився. ОСОБА_9 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В момент вчинення суспільно-небезпечного діяння здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними у ОСОБА_9 , з врахуванням його індивідуальних емоційно-вольових особливостей, особливостей їх відносин з потерпілим, а також особливостей його характеру, темпераменту, стилю мислення та сприйняття, не могла бути заниженою, тому що він не перебував в умовах даної ситуації в психоемоційному збудженні, емоційному напруженні, які суттєво впливають на свідомість та поведінку людини. У ОСОБА_9 діагностовано рухливий тип нервових процесів з перевагою збудливих над гальмівними. В структурі особистості виявлено емоційну нестійкість, дратівливість.
Обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, що пом`якшує йому покарання.
Відсутні обставини, що обтяжують покарання.
З огляду на викладене, з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 115 КК України. На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною та достатньою для запобігання вчинення винним злочинів у майбутньому.
Строк відбування покарання необхідно рахувати з дня затримання ОСОБА_9 .
Запобіжний захід стосовно нього слід залишити попередній.
Цивільний позов в провадженні не пред`являвся.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 22.12.2014 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_9 залишити попередній, - тримання під вартою.
Речовий доказ накопичувач «Micro CD 82-Т», (а.с. 145-146), - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази нігтьові зрізи ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , три паперових упакування зі змивами речовини бурого кольору, два шматка дерев`яної дошки, стілець, дві частини сокири, металевий прут, які передані в камеру зберігання речових доказів Хмельницького РВ УМВСУ в Хмельницькій області (а.с. 220-221), - знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя:
Суддя:
Суддя: