Справа № 1-кп/593/7/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" січня 2016 р. Бережанський районний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000282 від 05 грудня 2014 року щодо обвинуваченого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_9

свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,-

ВСТАНОВИВ:
Досудовим слідством обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 04 грудня 2014 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння перебував у громадському місці, а саме: на території заправної станції «WOG», що знаходиться по вул. Тернопільська 9, в м. Бережани, де у нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 04 грудня 2014 року близько 22 години 30 хвилин, перебуваючи у громадському місці, а саме: на території заправної станції «WOG», що знаходиться по вул. Тернопільська, 9, в м. Бережани, ОСОБА_4 грубо порушив громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, з метою пошкодження майна, діючи із особливою зухвалістю, безпричинно, умисно, за допомогою металевої кришки каналізаційного люку, кинувши яку, пошкодив автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT B6» державний номерний знак « НОМЕР_1 », чорного кольору, власником якого є ОСОБА_12 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 16734 гривні 52 копійки та автомобіль марки «AUDI А6», державний номерний знак « НОМЕР_2 », сірого кольору, власником якого є ОСОБА_13 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 9141 гривня 59 копійок.
Крім цього, внаслідок вчинених хуліганських дій ОСОБА_4 , було заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , та порушення наданого їм Конституцією України права на непорушення приватної власності.
Досудове слідство вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хулігантво), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду пояснив, що 04 грудня 2014 року був в кафе «Стара Фортеця» із знайомим, де на двох випили 0,5 л горілки, близько 22 год. він вийшов з кафе і пішов на заправку «WOG» купити сигарети. Зайшов на заправку, купив сигарети, при виході із заправки зустрів потерпілих та дівчину, поздоровався з ними, вийшов надвір і пішов в напрямку паркувального майданчика. Після цього не пам`ятає, що було і як. Пам`ятає вже, що вдома сказали, що побиті дві машини. Близько місяця до цього потерпілі словесно образили його. Чи саме він пошкодив автомобілі, не пам`ятає. В нього було таке, що він не пам`ятав, що відбувалося і що він робив, у зв`язку з чим перебуває на обліку в лікаря психіатра.

Вину визнає частково, оскільки припускає, що міг пошкодити автомобілі потерпілих, однак громадського порядку не порушував.

Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні, пояснив, що він та ОСОБА_12 з ОСОБА_10 на двох автомобілях приїхали на заправку «WOG». При вході в приміщення заправки побачили обвинуваченого, поздоровалися з ним та зайшли всередину. Обвинувачений був випивший, поводив себе спокійно. Вони замовили каву, десь за 10-15 хвилин забіг заправщик і сказав, що хтось б`є його машину. Коли він вибіг з приміщення заправки, побачив ОСОБА_4 біля капота його машини з каналізаційним люком в руках, тоді він відштовхнув обвинуваченого в сторону, той впав. Коли приїхали на заправку, то будь-кого іншого на заправці, крім обвинуваченого та заправщика з касиром, нікого не було. Самих ударів, які б наносив ОСОБА_4 , не бачив, бачив лише, як обвинувачений, хитаючись, тримав перед собою в руках люк і зачепив край капота автомобіля, може, внаслідок того, що хитався. Після того, як обвинувачений впав, лежав і не піднімався, останній поводив себе неадекватно, на звернення до нього не реагував, бурмотів щось про каву. Після цього він викликав міліцію і швидку допомогу, через деякий час обвинуваченого забрали на освідчення. До вказаних подій з обвинуваченим був знайомим, серйозних неприязних стосунків з обвинуваченим не було, чи обзивав останнього, не пригадує, але і не заперечує можливості такого, можливо, не звернув уваги на це. Такого, щоб обвинувачений викрикував чи висловлював якісь претензії, не було.

Претензій до обвинуваченого не має. При вирішенні справи покладається на думку суду.
Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 на двох автомобілях приїхали на заправку «WOG», автомобілі залишили на паркувальному майданчику, при вході в приміщення заправки побачили обвинуваченого, поздоровалися з ним та зайшли всередину. Обвинувачений з вигляду був випивший, поводив себе спокійно. Вони замовили каву, десь за 10 хвилин забіг заправщик і сказав, що хтось б`є їхні машини. Коли вони вибігли з приміщення заправки, побачили біля автомобіля ОСОБА_13 , обвинуваченого з каналізаційним люком в руках, тоді ОСОБА_13 штовхнув обвинуваченого і той в процесі падіння зачепив люком автомобіль ОСОБА_13 , обвинувачений впав і не піднімався. Після цього він питався, для чого обвинувачений це зробив, однак той поводив себе неадекватно. Коли приїхали на заправку, то будь-кого іншого на заправці, крім обвинуваченого та заправщика з касиром, не було. Коли вибігли, обидві машини були побиті. Самих ударів, які б наносив ОСОБА_4 , не бачив, бачив заправщик. Після того, як обвинувачений впав, той лежав і не піднімався, ніби був без свідомості, останній поводив себе неадекватно, на звернення до нього не реагував, не розмовляв, а сміявся. ОСОБА_4 встав лише після того, як його підняли. Після цього викликали міліцію і швидку допомогу, після цього обвинуваченого забрали на освідчення. До вказаних подій з обвинуваченим був знайомим, можливо, словесно ображав потерпілого. Такого, щоб обвинувачений викрикував чи висловлював якісь претензії, не було.

Претензій до обвинуваченого не має. При вирішенні справи покладається на думку суду.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона з ОСОБА_12 проживає в громадянському шлюбі. 04 грудня 2014 року в темну пору доби близько півночі вона з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на двох автомобілях приїхали на заправку «WOG» попити кави, автомобілі залишили на паркувальному майданчику, при вході в приміщення заправки побачили обвинуваченого, поздоровалися з ним та зайшли всередину. Обвинувачений теж поздоровався, але говорив незрозуміло, і пішов в напрямку паркувального майданчика. Десь за хвилину вона пішла в супермаркет «Норма», коли десь за 10-15 хвилин поверталась назад, побачила що машини побиті, а обвинувачений сидів чи лежав перед автомобілями. Біля нього була кришка від каналізаційного люку. Коли йшла в супермаркет, проходила повз автомобілі через паркувальний майданчик, нікого там не бачила, ніякого шуму не чула. Ствердити, що це зробив саме ОСОБА_4 , не може, самого спричинення пошкоджень автомобілів не бачила. Ні під час того, як йшла в супермаркет, ні як поверталась з супермаркету, ні під час перебування в супермаркеті обвинуваченого не бачила. Коли перед подіями на заправці зустрічали обвинуваченого, той не був п`яний. Після приїзду міліції та швидкої допомоги ОСОБА_4 казав щось на зразок «я винен, я все зроблю», після цього того забрала, як їй здається, швидка допомога.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він в той день працював запращиком на автозаправці «WOG», в нічну зміну. Зайшов обвинувачений ОСОБА_4 (останній був в нетверезому стані) і пішов в туалет, після цього вийшов з туалету та вийшов з приміщення заправки і пішов в напрямку кафе «Чорне і біле». За деякий час (точно не пам`ятає, точний час зафіксовано на відеоспостереженні) в приміщення заправки зайшли потерпілі, моменту, коли вони приїхали, не бачив. Через деякий час почув шум надворі, так якби хтось б`є по заправці, вибіг подивитися на двір. Там побачив машини потерпілих на паркувальному майданчику та обвинуваченого біля автомобіля ОСОБА_13 з люком в руках, після цього повернувся в приміщення заправки та сказав ОСОБА_13 та ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_4 знаходиться біля їх машин. Самого спричинення пошкоджень автомобілям не бачив, стверджувати, що пошкодження автомобілям спричинив ОСОБА_4 , не може. Ні він, ні потерпілі, ні свідок ОСОБА_10 не бачили, як спричинялися пошкодження автомобілів. Решти обставин достовірно не пам`ятає. Працівники міліції переглядали відеозапис з камер спостереження, на записі було добре видно, коли ОСОБА_4 заходив в приміщення заправки та коли вийшов з приміщення заправки, і в якому напрямку пішов обвинувачений. Внаслідок вказаної події робота заправки не припинялася, нецензурної лайки зі сторони ОСОБА_4 не було.

Під час додаткового допиту в судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що, того чи спілкувався обвинувачений з потерпілими, чи іншими особами, не пам`ятає. Коли він, почувши шум, вибіг на вулицю, побачив на відстані близько 1 м від автомобіля потерпілого ОСОБА_4 , який не то тримав в руках люк, не то згинався за ним. Чи міг обвинувачений з того місця наносити удари по машинах, не знає, нанесення самих ударів по машинах не бачив. Також не знає, чи міг хтось пошкодити автомобілі і втекти з приміщення автозаправки. Чи був ще хтось на заправці, не пам`ятає. Від моменту, коли він почув шум надворі, і після шуму вибіг надвір, пройшло «десь до 1 хвилини», щоб вибігти з приміщення заправки надвір пробіг близько 30 метрів, а від місця, де знаходився обвинувачений, щоб покинути територію автозаправки «WOG», відстань становить близько 20 метрів. Наскільки пригадує, на відеозаписі було відображено лише, як ОСОБА_4 заходить всередину автозаправки. Відеозапис з камер спостереження він переглядав і йому відомо, що запис переглядали працівники міліції.

В судовому засіданні були досліджені документи, зокрема: заява ОСОБА_12 від 05 грудня 2014 року, адресована начальникові Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області, відповідно до якої ОСОБА_12 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який на автомобільній стоянці АЗС «WOG» пошкодив його автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT B6», 2007 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », чорного кольору, а саме: лобове вікно, дах автомобіля, капот, праве переднє крило, ліве переднє крило, подушку безпеки AIR BAG, дзеркало заднього виду, сенсор світла та сенсор дощу, - чим завдав моральної та матеріальної шкоди в розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень;
- протокол огляду місця події від 04 грудня 2014 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є територія заправочної станції «WOG», що знаходиться за адресою: вул. Тернопільська, 9, м. Бережани. На території АЗС розташований паркувальний майданчик, на якому знаходяться три автомобілі, а саме: автомобіль марки «ВАЗ - 2109» червоного кольору, який на момент огляду зачинений, автомобіль марки «AUDI А6» д.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору, автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT B6» д.н.з. « НОМЕР_1 ». При зовнішньому огляді вказаних автомобілів виявлено пошкодження автомобіля марки «AUDI А6» д.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору, який належить ОСОБА_13 та автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT B6» д.н.з. « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_12 . У автомобілі «VOLKSWAGEN PASSAT B6» виявлено пошкодження лобового (вітрового) скла із сенсорами, пошкодження у вигляді подряпин та вм`ятин даху, кришки капоту, а також правого переднього крила та лівої передньої стойки. На автомобілі «AUDI А6» виявлено пошкодження лобового (вітрового) скла із сенсорами, кріплення з полімерного матеріалу переднього номерного знаку, пошкодження у вигляді подряпин та вм`ятин кришки капоту, переднього правого крила та переднього бамперу. На бруківці паркувального майданчику біля правої передньої частини автомобіля марки «AUDI А6» д.н.з. НОМЕР_2 виявлено металеву кришку каналізаційного люку. Навпроти припаркованого автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT B6» виявлено каналізаційний люк, кришка якого відсутня на момент огляду, а на відстані 137 см від каналізаційного люку у напрямку автобусного парку виявлено пару зимових тканинних рукавиць. Також під час огляду ОСОБА_13 та ОСОБА_12 повідомили, що близько 22 год. 30 хв. вони приїхали на своїх автомобілях на паркувальний майданчик АЗС «WOG». Після чого залишили свої автомобілі на паркувальному майданчику і зайшли в приміщення АЗС. Згодом зайшов працівник АЗС, який повідомив, що автомобілі хтось пошкоджує. Після чого вони вибігли на паркувальний майданчик, де побачили ОСОБА_4 з кришкою каналізаційного люка в руках, за допомогою якої він пошкодив автомобілі, в цей час вони припинили свої дії;
- таблицю ілюстрацій до протоколу огляду від 05.12.2013 року, в якій графічно відображено дані, наведені в протоколі огляду місця події;
- висновок експерта № 4-248/14 від 17.12.2014, згідно висновку якої сума матеріальних збитків, завдана власнику автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT B6» д.н.з. « НОМЕР_1 », внаслідок хуліганських дій станом на 04.12.2014 може становити 16734 грн. 52 коп. (шістнадцять тисяч сімсот тридцять чотири грн. 52 коп.) вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT B6» д.н.з. « НОМЕР_1 » може становити 25376 грн. 84 коп.;
- висновок експерта № 4-249/14 від 16.12.2014, згідно висновку якої сума матеріальних збитків, завдана власнику автомобіля марки «AUDI А6» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок хуліганських дій станом на 04.12.2014 може становити 9141 грн. 59 коп. (дев`ять тисяч сто сорок одна грн. 59 коп.), вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «AUDI А6» д.н.з. НОМЕР_2 може становити 14615 грн. 44 коп.;
- протокол проведення слідчого експерименту від 24 березня 2015 року, з якого вбачається, що під час слідчого експерименту ОСОБА_4 запропоновано зняти кришку каналізаційного люку без допомоги будь-яких сторонніх предметів, на вказану пропозицію ОСОБА_4 без допомоги будь-яких сторонніх предметів, взявши пальцями обох рук за зубці металевої каналізаційної кришки, зняв її із каналізаційного отвору. На пропозицію підняти кришку каналізаційного люку, ОСОБА_4 нагнувшись взяв кришку каналізаційного люку двома руками та підняв її. На пропозицію здійснити будь-які дії та пересуватись з люком, ОСОБА_4 повідомив, що будь які дії та здійснювати пересування із кришкою люку в руках він не може, оскільки люк важкий для пересування з ним.
- таблицю ілюстрацій до протоколу проведення слідчого експерименту від 24.03.2015 року, в якій графічно відображено дані, наведені в протоколі слідчого експерименту;
- протокол огляду предметів від 24 березня 2015 року, з якого вбачається, що кришка каналізаційного люку, що знаходиться на території АЗС «WOG» по вул. Тернопільській, 9, м. Бережани, виготовлена з металу, має круглу форму і її діаметр становить 59 см, на кришці є чотири зубці, які розташовані між собою кожні 90 градусів. Внаслідок зважування кришки каналізаційного люку встановлено, що її вага 30 (тридцять) кілограмів;
- висновок судової психіатричної експертизи № 170 від 17.03.2015 року, з якого вбачається, що комісія прийшла до висновку, що підекспертний в період скоєного знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, а так як він вказує, що не пам`ятає періоди скоєного, то не виключено, що у нього була амнестична форма алкогольного сп`яніння, але амнезія на період скоєного наступила пізніше. ОСОБА_4 під час вчинення злочину психічними захворюваннями не страждав, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 психічними захворюваннями на даний час не страждає, а тому він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
- відповідь начальника АЗС 18-19 ТзОВ «ВОГ Рітейл», яка знаходиться вул. Тернопільська, 9А, м. Бережани, з якої вбачається, що надати відеозапис не можливо, так як спостереження зберігається протягом останніх 14 діб;
- рапорт ст. ДІМ Бережанського РВ ОСОБА_14 від 20.12.2014 р., адресований начальникові Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області, відповідно до якого ОСОБА_14 доповідає про те, що неможливо витребувати відео з камер спостереження з автозаправки «WOG» по вул. Тернопільській м. Бережани, по факту вчинення хуліганських дій ОСОБА_4 , що мало місце 04.12.2014 р. близько 22:30 год., оскільки зі слів начальника автозаправки «WOG» ОСОБА_15 стало відомо, що відеозапис з камер спостереження зберігається протягом 14 днів.
Також судом досліджено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000282 від 26.03.2015 року, заяви потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , відповідно до яких останні претензій майнового характеру до ОСОБА_4 не мають, шкоду їм відшкодовано, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого 04.12.2014 року о 23 год. 10 хв. ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння, та характеризуючі особу обвинуваченого дані.
Суд, перевіривши та дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України.

До такого висновку суд прийшов з огляду на наступне.

Підставою кримінальної відповідальності відповідно до ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Склад злочину (кримінального правопорушення) це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 3 КК України злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом, а застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

Згідно з вимогами ст.11 КК України, злочином є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до показань обвинуваченого, останній не пам`ятає, що він пошкоджував автомобілі потерпілих, припускає, що міг пошкодити автомобілі потерпілих, однак громадського порядку не порушував.

Вказані показання обвинуваченого в частині того, що він не пам`ятає пошкодження автомобілів потерпілих, підтверджуються висновком судово психіатричної експертизи, згідно якого не виключено, що у ОСОБА_4 , в період інкримінованих йому дій, була амнестична форма алкогольного сп`яніння; частково підтверджуються показаннями потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які пояснили, що ОСОБА_4 , коли вони виявили останнього біля автомобілів, поводив себе неадекватно, на них не реагував.

Показання обвинуваченого в частині того, що він припускає, що він міг пошкодити автомобілі потерпілих, підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що через деякий час після того, як потерпілі зайшли в приміщення заправки, почув шум надворі, вибіг подивитися надвір, там побачив ОСОБА_4 з люком в руках біля автомобіля ОСОБА_13 , після цього повернувся в приміщення заправки та сказав ОСОБА_13 та ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_4 знаходиться біля їх машин. Самого спричинення пошкоджень автомобілям не бачив, стверджувати, що пошкодження автомобілям спричинив ОСОБА_4 , не може. Також такі показання обвинуваченого підтверджуються показаннями потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які пояснили, що не бачили, щоб ОСОБА_4 наносив удари по їх автомобілях, а лише бачили, що той стояв з люком в руках та хитався, і внаслідок хитання зачепив люком автомобіль. Інших осіб, які б бачили, як обвинувачений пошкоджував автомобілі потерпілих, досудовим слідством не встановлено.

Однак припущення ОСОБА_4 , що він міг пошкодити автомобілі потерпілих, не виключає можливість пошкодження автомобілів іншими особами, так як з показань свідка ОСОБА_11 під час додаткового допиту встановлено, що з моменту, коли той почув шум надворі і став вибігати надвір, - до моменту, коли останній опинився надворі, де біля автомобілів потерпілих побачив ОСОБА_4 пройшло «десь до 1 хвилини», при цьому ним було подолано відстань приблизно 30 метрів, в той час як для того, щоб залишити територію заправної станції «WOG» потрібно подолати відстань близько 20 метрів. Також слід врахувати, що під час проведення слідчого експерименту встановлено, що ОСОБА_4 може підняти кришку каналізаційного люка, однак вчиняти активні дії з ним не може, під час досудового слідства не було вилучено відеозапис з камер спостереження на території заправної станції «WOG» та не долученого його до матеріалів кримінального провадження, що свідчить про порушення принципу законності, передбаченого ст. 9 КПК України, під час проведення досудового слідства, оскільки ч.2 ст. 9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого. Це підтверджується, зокрема, тим, що ст. ДІМ Бережанського РВ ОСОБА_14 , який склав вказаний вище рапорт, слідчим по справі не давалось доручення на проведення таких дій в кримінальному провадженні, що свідчить про те, що органами досудового слідства не ставилось за мету долучити такий відеозапис.
Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ОСОБА_4 обвинувачується в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
У контексті вказаного суд вважає за необхідне оцінити посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_4 обвинувачується в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю. Відповідно до абз.1 п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22 грудня 2006 року за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

При вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП).

Як роз`яснено Верховним Судом України в постанові від 04 жовтня 2012 року у справі № 5-17кс12 об`єктом захисту норм, передбачених ст. 296 КК, є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і виявляється (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі та ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, переважно з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу. Відбуваються вони, як правило, в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною лексикою та/або фізичним насильством, зокрема, з використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені об`єкти захисту. Висновки про зміст і спрямованість цього діяння роблять із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Наміри вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони здебільшого позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Пошкодження чужого майна може бути кваліфіковано як умисне пошкодження чужого майна у великих розмірах, або хуліганство в залежності від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжуються умисним пошкодженням майна у великих розмірах і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих, підлягають кваліфікації за ст.194 КК України, як хуліганство такі дії кваліфікуються лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Під час розгляду кримінального провадження судом встановлено, що інкриміноване ОСОБА_4 діяння відбувалося не в людному місці, оскільки будь-які очевидці пошкодження автомобілів відсутні, пошкодження автомобілів потерпілих, за невстановленням іншого, не супроводжувалося ненормативною лексикою.

Одноразове пошкодження автомобіля ОСОБА_13 ОСОБА_4 кришкою каналізаційного люка внаслідок похитування чи поштовху потерпілого ОСОБА_13 , як це встановлено з показань потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 не може свідчити, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 були спрямовані на вчинення хуліганських дій, оскільки в таких діях відсутній прямий умисел на вчинення таких дій.

Як вбачається з показань обвинуваченого, зі сторони потерпілих мала місце неправильна поведінка (словесні образи) щодо ОСОБА_4 , зважаючи на те, що останній не пам`ятає причини своїх дій, що підтверджується висновком судової психіатричної експертизи № 170 від 17.03.2015 року, за умови пошкодження автомобілів потерпілих саме обвинуваченим, така поведінка потерпілих могла стати причиною дій обвинуваченого. Вказане цілком узгоджується з показаннями потерпілих, які не заперечили, що з їх сторони могла мати місце неправильна поведінка щодо ОСОБА_4 .

Зважаючи на положення ст. 62 Конституції України суд за недоведенням іншого всі сумніви щодо мотиву дій обвинуваченого трактує їх на користь останнього і вважає, що дії обвинуваченого, за умови пошкодження автомобілів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 саме ОСОБА_4 , були викликані неповагою того до потерпілих внаслідок неправильної поведінки останніх.

Окрім цього, очевидного для потерпілих чи інших осіб грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства не було, оскільки ніхто не бачив, як саме і чи точно ОСОБА_4 наніс решту пошкоджень автомобілям. Робота заправної станції «WOG», що знаходиться по вул. Тернопільська 9, в м. Бережани, не припинялася. Діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , носило короткотривалий характер.
Зважаючи на це, відсутні підстави стверджувати, що під час пошкодження автомобілів було грубо порушено громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства.

Оцінюючи як доказ по справі протокол огляду місця події, суд виходить з наступного.

Огляд місця події проводився з 23 години 00 хвилин 04 грудня 2014 року по 23 годину 45 хвилин 04 грудня 2014 року, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000282 від 26.03.2015 року відомості про вказане кримінальне провадження внесено до ЄРДР 05.12.2014 року, тобто після проведення огляду місця події та складення відповідного протоколу.

Відповідно до ч.3 ст.214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Відповідно до ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Тому під час проведення огляду місця події з`ясовуються зовнішні фактори, що характеризують виявлене порушення й особу, що підозрюється в його здійсненні (що, або хто, де, на якій відстані виявлений), однак не з`ясовуються суб`єктивні фактори пояснення особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що дані у вказаному протоколі про те, що «під час огляду ОСОБА_13 та ОСОБА_12 повідомили, що близько 22 год. 30 хв. вони приїхали на своїх автомобілях на паркувальний майданчик АЗС «WOG». Після чого залишили свої автомобілі на паркувальному майданчику і зайшли в приміщення АЗС. Згодом зайшов працівник АЗС, який повідомив, що автомобілі хтось пошкоджує. Після чого вони вибігли на паркувальний майданчик, де побачили ОСОБА_4 з кришкою каналізаційного люка в руках, за допомогою якої він пошкодив автомобілі, в цей час вони припинили свої дії» є недопустимим доказом, оскільки містять відомості, які можуть бути отримані під час допиту потерпілих чи свідків чи під час слідчого експерименту, проведення яких можливе лише після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім цього, в протоколі огляду місця події та фототаблиці до нього, а також протоколі слідчого експерименту та фототаблиці до нього не міститься даних, які б безсумнівно підтверджували або спростовували вчинення обвинуваченим грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Сукупність зазначених доказів, у разі пошкодження автомобілів потерпілих саме ОСОБА_4 , дають підстави суду оцінити дії обвинуваченого як такі, частина яких спрямована на умисне пошкодження майна, внаслідок чого потерпілим було спричинено шкоду в розмірі 39992,28 грн. (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні двадцять вісім копійок), що не є шкодою у великих розмірах, як це передбачено ч.1 ст. 194 КК України. Щодо ОСОБА_4 не встановлено, що дії по умисному пошкодженню автомобілів потерпілих були поєднані з очевидним для нього грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, твердження обвинуваченого про те, що він не порушував громадський порядок, не спростовано, і доказів протилежного не здобуто. Не здобуто під час судового розгляду і доказів того, що саме обвинувачений ОСОБА_4 спричиняв пошкодження автомобілів потерпілих з особливою зухвалістю, що виключає кваліфікацію дій за ч.1 ст.296 КК України.

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_4 ґрунтується на припущеннях, оскільки:

стороною обвинувачення припускається, що саме ОСОБА_4 пошкодив автомобілі потерпілих, однак відеозапис з камер спостереження на автозаправці «WOG», для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а саме: виключення можливості спричинення пошкоджень іншими особами не вилучався;

стороною обвинувачення припускається, що ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (координація його рухів була порушена), за допомогою металевої кришки каналізаційного люку пошкодив автомобілі ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , однак під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , 24 березня 2015 року, було встановлено, що останній може лише підняти вказаний люк, а пересуватися з люком та здійснювати при цьому будь-які дії не може;

стороною обвинувачення припускається, що обвинувачений порушив спокійний відпочинок громадян, з метою самоутвердитись в очах сторонніх осіб, що на той момент могли перебувати поблизу, пошкодив автомобілі потерпілих, однак сторонніх осіб, в очах яких, за твердженням обвинувачення, мав намір самоутвердитись обвинувачений, чи інші особи, які бачили спричинення пошкодження автомобілів потерпілих, не встановлено;

стороною обвинувачення припускається, що пошкодження автомобілів потерпілих було вчинено ОСОБА_4 з мотивів явної неповаги до суспільства. Мотивом є внутрішнє спонукання особи, яке створило психологічні передумови до певної дії. Однак зважаючи на те, що ОСОБА_4 не пам`ятає своїх дій, встановлене з показань потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 одноразове пошкодження автомобіля ОСОБА_13 обвинуваченим ОСОБА_4 не свідчить про спрямованість дій останнього на вчинення хуліганських дій, об`єктивно обставини спричинення решти пошкоджень автомобілів потерпілих встановити не можливо, відсутні підстави для твердження про мотив явної неповаги до суспільства в діях ОСОБА_4 .

Достовірно по кримінальному провадженню встановлено лише, належність пошкоджених автомобілів потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , розмір спричинених потерпілим збитків та те, що ОСОБА_4 перебував на паркувальному майданчику заправної станції «WOG», що знаходиться по вул. Тернопільська 9, в м. Бережани та одноразове, без прямого умислу, пошкодження автомобіля ОСОБА_13 обвинуваченим ОСОБА_4 .
Ст. 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яку ратифіковано Україною 17.07.1997 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до положень ст.129 Конституції України забезпечення доведеності вини належить до основних засад судочинства.

В ст.17 КПК України також вказується, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29.06.1990 року, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх не можливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного.

Відповідно до п.п. 18, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 01.11.1996 року, при розгляді кримінальних справ суд повинен додержуватися закріпленого ч.1 ст.62 Конституції України принципу невинуватості, згідно якого особа вважається невинуватою, поки її вина не буде доказана в установленому законом порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої. При цьому, слід мати на увазі, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Ч.3 ст. 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29.06.1990 року, виправдувальний вирок постановляється за відсутністю події злочину, коли судовим розглядом справи встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настанням яких обумовлюється злочинність діяння, зокрема, коли шкідливі наслідки настали внаслідок дій особи, якій заподіяно шкоду, або в результаті дії сил природи тощо.

Обвинувачення у цьому кримінальному провадженні ґрунтується на припущеннях та протиріччях, які не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку. Безспірних же доказів події (скоєння) кримінального правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.296 КК України, а саме вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганства) ОСОБА_4 як і винуватості ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні, судом під час судового розгляду не встановлено, тому суд приходить до переконання прийняти рішення про визнання невинним та виправдання обвинуваченого в зв`язку з недоведеністю, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 62, 129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яку ратифіковано Україною 17.07.1997 року, ст. ст. 2, 11, 194, ч.1 ст.296 Кримінального кодексу України, п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22 грудня 2006 року, п. 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29.06.1990 року, п. 18, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 01.11.1996 року, ст.ст. 17, 85-87, 89, 92, 94, 95, 97-100, 214, 237, 278, 290, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.296 Кримінального кодексу України та виправдати його.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: