Справа № 215/4842/15-к
1-кп/215/544/15
Вирок
ІМЕНЕМ УКРАїНИ
10 вересня 2015 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Новоєлізаветівка, Ширяєвського району, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, перебуваючого у шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, вантажника ПАТ «Кривбасвибухпром», раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2
за ст. 336 КК України,-
встановив :
25.05.2004 року ОСОБА_4 зарахований в запас Збройні Сили України та отримав військове звання рядовий. З 14.11.2005 року перебуває на військовому обліку у запасі ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015, розпорядження обласного військового комісара м. Дніпропетровськ було проведено оповіщення та збір військовозобов`язаних для подальшого проходження служби в Збройних силах України.
Захист Вітчизни, незалежності територіальної цілісності України, шанування її державних символів, відповідно до ст.65 Конституції України є обов`язком громадян України.
Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок включає призов на військову службу.
Громадяни України, які приписані до призовних дільниць, або перебувають у запасі Збройних сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
-прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для
оформлення військово-облікових документів приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;
-проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах
згідно з рішенням комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату;
-проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати
військовий обов`язок у запасі;
-виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Згідно ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави. Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); чоловіки, на утриманні яких перебувають п`ять і більше дітей віком до 16 років (такі чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди тільки за місцем проживання); жінки, на утриманні яких перебувають діти віком до 16 років (такі жінки можуть бути призвані на військову службу в разі їх згоди і тільки за місцем проживання); зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим; інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках.
19 травня 2015 року, до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці, на виконання Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» для проведення призову за мобілізацією та проходження медичного огляду прибув військовозобов`язаний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В цей же день 19.05.2015 року, ОСОБА_4 пройшов військово-медичну комісію, якою був признаний придатним для проходження військової служби за мобілізацією. ОСОБА_4 запропоновано отримати повістку про виклик на відправку для проходження служби в навчальному центрі, але останній повідомив, що служити в Збройних Силах України відмовляється за релігійним переконанням. Після чого, ним отримано повістку про виклик на 21.05.2015 року про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 для вирішення питання, щодо проходження служби.
21.05.2015 року, всупереч вказаних вимог законодавства, ОСОБА_4 , у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованого по АДРЕСА_3 , знаходячись в приміщенні кабінету №315, з метою ухилення від призову за мобілізацією, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, написав заяву про те, що від подальшого призову за мобілізацією відмовляється та повідомив про вказане працівників ІНФОРМАЦІЯ_6 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, у скоєному злочині розкаявся, підтвердив фактичні обставини ухилення від призову, пояснив, що відмовився від призову за мобілізацією у зв`язку з тим, що за своїми релігійними переконаннями не може брати зброю в руки.
Учасники судового процесу не заперечують визнати недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не має сумнівів у добровільності його позиції.
Судом роз`яснено обвинуваченому правила ст.349 ч.3-4 КПК України, про те, що в цьому разі він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним в кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.336 КК України за ознаками ухилення від призову за мобілізацією.
Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 у скоєному злочині розкаявся, що відповідно до ст. 66 КК України, є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, вищезазначених обставин що пом`якшують відповідальність, відповідно до ст.66 КК України, суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, зі звільненням від покарання з іспитовим строком відповідно до ст.ст.75, 76 КК України.
Керуючись ст. ст.373-376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.336 КК України 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.2,3, 4 КК України ОСОБА_4 від покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.

Суддя: