Дата документу Справа № 320/7965/14-к
Дата документу Справа № 320/7965/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/7965/14-к Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/1308/15 ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 155, Головуючий в 2 інстанції
ч. 1 ст. 156 КК України ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, який брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції, ОСОБА_11 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, який працює, має середню технічну освіту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 155 ч. 1, 156 ч. 1 КК України та призначено покарання:

-за ст. 155 ч. 1 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

-за ст. 156 ч. 1 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч. 1 п.п. 2- 4 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку, 12 березня 2012 року у вечірній час ОСОБА_8 , знаходячись у будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на задоволення статевої пристрасті, керуючись сексуальним спонуканням, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітньою і не досягла статевої зрілості, схилив її до сексуальних дій та вступив з нею в статеві зносини. Після того, ОСОБА_8 , продовжував свої злочинні дії до 12 вересня 2012 року, протягом зазначеного періоду, знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , а також знаходячись в будинку АДРЕСА_3 та в квартирі АДРЕСА_5 , маючи умисел на задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальним спонуканням, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітньою і не досягла шістнадцятирічного віку, схилив її до сексуальних дій та вступив з нею в статеві зносини, чим вчинив стосовно неї розпусні дії.

Крім того, ОСОБА_8 наприкінці лютого 2013 року, у денний час доби, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , маючи умисел на задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальним спонуканням, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітньою і не досягла шістнадцятирічного віку, схилив її до сексуальних дій та вступив з нею в статеві зносини, чим вчинив стосовно неї розпусні дії.

В апеляційній скарзі процесуальний прокурор вказує на м`якість призначеного покарання, вважає що судом при призначенні покарання необґрунтовано визнано в якості пом`якшуючих обставин вчинення злочину вперше, неправильну поведінку потерпілої, відсутність моральної, фізичної або майнової шкоди та щире каяття. Просить вирок суду скасувати, постановити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді реального позбавлення волі строком на 1 рік.

Потерпіла ОСОБА_9 належним чином повідомлена про розгляд справи у апеляційній інстанції та надала заяву про розгляд справи за її відсутністю( т. 2 а.с. 92).

Заслухавши доповідача; думку прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні; законного представника потерпілої, який вважав доводи апеляції прокурора обґрунтованими та просив її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора; надавши обвинуваченому останнє слово; розглянувши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Не оспорюючи фактичні обставини провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, прокурор посилається на те, що підставою для скасування судового рішення є невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 травня 2014 року, ОСОБА_8 було засудженого за ст.ст. 155 ч. 1, 156 ч. 1 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 155 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 1 ст. 156 КК України у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 липня 2014 року, вищевказаний вирок скасовано у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, при цьому з питання призначення покарання апеляційний суд своїх висновків не зробив.

В ході нового судового розгляду суд постановив вирок, призначивши ОСОБА_8 покарання, яке рівноцінне призначеному вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 травня 2014 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Постанова Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року також звертає увагу, що кримінальним процесуальним законом встановлені певні обмеження при призначенні покарання порівняно з передбаченим кримінальним законом порядком.

Проте, прокурор не звернув уваги на зазначені вимоги кримінального процесуального закону щодо заборони посилення покарання при новому судовому розгляді, та просить в апеляційній скарзі посилити призначене обвинуваченому покарання, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні, який брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції, ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: 1 2 3