Провадження № 1-кп/734/187/15 Справа № 734/3401/15-к
26 жовтня 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
із участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, курсанта 8 навчальної механізованої роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , військове звання солдат, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в:
27 березня 2014 року солдат ОСОБА_5 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року і 12 листопада 2014 року направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
За наказом № 242 від 12 листопада 2014 року командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 призначений на посаду курсанта 8 навчальної механізованої роти указаної військової частини та зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення, а також відповідно до ст.ст. 2, 4 і 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається військовослужбовцем, який проходить військове службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. За наказом № 242 від 12 листопада 2014 року командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 вибув у відрядження на навчання у військову частину польова пошта НОМЕР_2 за спеціальністю оператора Збройних Сил України 23-4 шилка.
Відповідно до ст.ст. 17 і 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Відповідно до ст.ст. 1 і 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни. Відповідно до ст.ст. 11, 16 і 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, повинен: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти ним у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
У порушення вище вказаних вимог солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , приблизно о 9.00 годині 9 грудня 2014 року самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де проходив навчання за військовою спеціальністю, тобто солдат ОСОБА_5 самовільно залишив місце несення служби та не виконував обов`язки військової служби, до моменту повернення у військову частину 25 вересня 2015 року.
Під час незаконного перебування за межами військової частини солдат ОСОБА_5 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити, тобто солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину тривалістю понад один місяць, в умовах особливого періоду, який відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VII, розпочався 17 березня 2014 року.
Таким чином, солдат ОСОБА_5 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , приблизно 9.00 годині 9 грудня 2014 року в порушення вимог ст.ст. 17 і 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4 і 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 і 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, з метою тимчасового невиконання обов`язків військової служби, не одержавши дозволу відвідного начальника, самовільно залишив військову частину. Під час незаконного перебування за межами вказаної військової частини солдат ОСОБА_5 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.
Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав і показав, що, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини польова пошта НОМЕР_1 , 9 грудня 2014 року самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , а повернувся для подальшого проходження військової служби 25 вересня 2015 року. Самовільне залишення цієї військової частини пов`язане із тим, що батьки є пенсіонерами, батько був дуже хворий і потребував допомоги, необхідні були грошові кошти на його лікування. Висловив щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочинові).
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При встановлених обставинах та оцінюючи перевірені докази, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує визнання вини, щире каяття у вперше вчиненому кримінальному правопорушенні (злочинові), активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (злочину), вчинення кримінального правопорушення (злочину) внаслідок збігу тяжких сімейних обставинах, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутні. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання та задовільно за місцем проходження військової служби, і вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 і 376 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_6 залишити до набрання вироком законної сили.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів із моменту проголошення.

Суддя