11.01.2016 Справа №607/14/16-к
В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подану скаргу підтримали повністю та просять скаргу задовольнити.
В судове засідання слідчий в особливо важливих справах СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, а отже не скористався своїм правом на висловлення своїх міркувань щодо скарги в судовому засіданні, що не є перешкодою для розгляду скарги, в силу ч.3 ст.306 КПК України.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 92 КПК України, передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів.
Згідно ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
В ст.284 КПК України чітк о визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Всупереч наведеним нормам Закону, оскаржувана постанова слідчого є належно не вмотивованою, передчасною та незаконною з огляду на наступне.
Так, слідчий суддя вважає, що в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий не провів всебічного та повного дослідження обставини кримінального провадження, оскільки після внесення 22 грудня 2015 року на виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 376 КК України, слідчий не допитав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про обставини кримінального правопорушення, за скаргою, яких слідчим суддею і було зобов`язано прокурора Тернопільської області внести відомості по вказаному факту до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що слідчий в особливо важливих справах СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 не в повній мірі дослідив доводи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, не перевірив та не спростував їх належними доказами, не в повній мірі зазначив у мотивувальній частині постанови відомості про зміст обставин, які стали йому відомі та стали підставою для прийняття такої постанови.
Враховуючи вищевказані обставини, приходжу до висновку, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1