Справа № 515/1736/15-к
Провадження № 1-кп/515/2341/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

02 листопада 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл Одеської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 308, ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2015 року о 13.30 годині ОСОБА_4 , з метою крадіжки головок маку, переліз через кам`яну огорожу домоволодіння АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 , звідки навмисне, таємно, не маючи мети збуту, вирвав не менше п`яти кущів рослин маку, які переніс до перехрестя вул. Мічуріна та Шевченко с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області.

Своїми навмисними вищезазначеними діями, ОСОБА_4 викрав, згідно висновку експерта, речовину, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено маковою соломою, масою у висушеному стані 50,99 грам.

Макова солома включена в Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року і внесений до списку особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, придбаний наркотичний засіб ОСОБА_4 , починаючи з 13.30 годин 08 липня 2015 року, зберігав при собі в спортивній чорній сумці, не маючи мети збуту, коли о 15.15 годині 08.07.2015 року, в ході особистого огляду ОСОБА_4 та речей, які знаходились при ньому, проведеного працівниками міліції, на узбіччі перехрестя вулиць Мічуріна та Шевченка с. Нерушай, макова солома була виявлена в спортивній чорній сумці, яка знаходилась при ньому та була вилучена.

Своїми навмисними діями, зазначеними вище, ОСОБА_4 зберігав, згідно висновку експерта, речовину, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено маковою соломою, масою у висушеному стані 50,99 грам.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, не оспорював фактичних доказів по справі, у вчиненому розкаявся і прохав його суворо не карати та пояснив суду, що 08 липня 2015 року, він, знаходячись в м. Вилкове Кілійського району, вирішив поїхати до свого знайомого мешканця с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області, після чого сів до маршрутного транспортного засобу і поїхав до вказаного населеного пункту, де проходячи по одній із вулиць, вирішив скоїти крадіжку головок рослин маку. Для цього, переліз через кам`яну огорожу домоволодіння АДРЕСА_2 , де з присадибної ділянки викрав п`ять кущів рослин маку, які в подальшому зберігав в спортивній сумці, яка знаходилась при ньому, та яка в подальшому була вилучена працівниками міліції. Наркотичний засіб хотів використати для особистого вживання, так як дуже хворіє і потребує лікування, є інвалідом третьої групи.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих йому діяннях, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо характеризуючих даних на останнього.

Таким чином, суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.308 КК України за ознакою викрадення наркотичних засобів та за ч.1 ст. 309 КК України, за ознакою незаконного зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При обранні покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого у їх сукупності.

Також суд враховує повне визнання вини обвинуваченим в судовому засіданні, його щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, активне сприяння розкриттю злочинів, позитивну характеристику за місцем мешкання та його інвалідність третьої групи.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не виявив.

З урахуванням вказаних обставин, суд, у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, які йому інкримінуються. При цьому, судом враховуються відношення обвинуваченого до вчиненого та наслідки вчинених кримінальних правопорушень, мотив, мета та спосіб вчинення злочинних діянь. При визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів, суд керується нормами ст.70 КК України.

Крім того, враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, активно сприяв їх розкриттю, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд, на підставі ст. ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69 КК України з призначенням іншого, більш м`якого покарання, ніж передбачено санкціями інкримінуємих йому статей, суд не вбачає.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.308, ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 308 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 309 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на 1(один) рік та 6(шість) місяців.

Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покласти на нього обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 02 листопада 2015 року.

Контроль за виконанням вироку покласти на Кілійський РВ КВІ УДПтСУ в Одеській області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи по матеріалам досудового розслідування в сумі 1104 /одна тисяча сто чотири/ грн. 84 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні макову соломку, маса якої у висушеному стані становить 50,99 грам, згідно висновку експерта №1052 від 10.08.2015 року, що зберігається у централізованому сховищі зберігання речових доказів при ГУ МВС України в Одеській області - знищити, як такий що не представляє цінності.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя Семенюк