Справа 2310/13
Проавдження 1 кс/712/766/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2013 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Грабовий П.С. при секретарі Маламуж Н.В. за участю старшого прокурора Поліщук О.С., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

ВСТАНОВИВ

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування своєї скарги вказував, що 09.01.2013 р. він звернувся до Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області із заявою про кримінальне правопорушення в порядку ст. 214 КПК України.

Листом Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області від 21.02.2013 № 2263 йому було повідомлено про рішення Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР та було надано висновок про результати перевірки по матеріалах ЄО № 361 від 17.01.2013. Всі вищевказані документи ним було одержано 22.02.2013 р..

4.1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

У надісланих правоохоронним органом листі та висновку не дано кримінально-правової оцінки діям нотаріуса ОСОБА_2, яка посвідчувала договір купівлі-продажу від 29.01.1998 за № 437, як про це в своїй заяві просило ЗАТ Торгово-виробниче підприємство Промтовари. Натомість зроблено акцент на цивільно-правових відносинах між ЗАТ Торгово- виробниче підприємство Промтовари та ОСОБА_3.

Не дано взагалі кримінально-правової оцінки наступним обставинам.

01.12.1994 між Фондом комунального майна м. Черкаси та Організацією Орендарів торгівельного підприємства Черкаський міський комерційний центр Промтовари було укладено договір купівлі-продажу № 2-5597, згідно з яким Організації Орендарів було передано у власність поряд з іншим нерухомим майном цілісний майновий комплекс Магазин № 8. Правонаступником Організації Орендарів стало ЗАТ Торгово- виробниче підприємство Промтовари.

На підставі вказаного договору КП Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації 12.12.1997 р. було видано ЗАТ Торгово- виробниче підприємство Промтовари реєстраційне посвідчення на обєкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, в якому значиться обєкт по вул. 2-го Українського фронту, до складу якого входять магазин літера Б, котельня та пункт приймання склотари, позначені відповідно літерами б і Л.

Таким чином, зазначені приміщення стали власністю ЗАТ Торгово- виробниче підприємство Промтовари.

Однак в КП Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації він дізнався про те, що між МП ВКФ Дорстрой та ОСОБА_3 стосовно належних ЗАТ Торгово-виробниче підприємство Промтовари приміщень було укладено договір купівлі-продажу від 29.01.1998 за № 437, посвідчений нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_2

МП ВКФ Дорстрой не мав права продавати пункт приймання склотари та котельню, які належать ЗАТ Торгово-виробниче підприємство Промтовари, оскільки МП ВКФ Дорстрой не є власником цих приміщень та не має жодних документів на підтвердження права власності.

В пункті 2 вказаного договору купівлі-продажу від 29.01.1998 за № 437 зазначено, що МП ВКФ Дорстрой є власником нежитлових приміщень на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 від 24.06.1994 та свідоцтва про право власності, виданого Фондом комунального майна у м. Черкаси 24.07.1994 за № 1-3973.

Разом з тим, у зазначеному договорі купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 від 24.06.1994, та свідоцтві про право власності, виданого Фондом комунального майна у м. Черкаси 24.07.1994 за № 1-3973, МП ВКФ Дорстрой взагалі відсутній. Покупцем згідно цього договору та свідоцтва є Товариство покупців, яке не передавало за нотаріальним договором нерухоме майно МП ВКФ Дорстрой. МП ВКФ Дорстрой також не є правонаступником Товариства покупців.

Тобто, в договорі купівлі-пролажу від 29.01.1998 за № 437 було навмисно чи необережно вказаний інший власник майна з метою відчуження МП ВКФ Дорстрой ОСОБА_3 нерухомого майна.

Директором МП ВКФ Дорстрой на момент відчуження був ОСОБА_3, який за допомогою вказаного договору купівлі-продажу оформив на себе як фізичну особу право власності на котельню та пункт приймання склотари.

Такі дії ОСОБА_3 стали можливими виключно за умови того, що нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 не перевіряла підстави набуття права власності на нежитлове приміщення продавцем (МП ВКФ Дорстрой).

Згідно з п. 49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 № 18/5, яка діяла на час відчуження приміщень, при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження жилого будинку, а також іншого нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності на вказане майно у осіб, які його відчужують.

Приймаючи до уваги вищевикладе, ЗАТ ТВП Промтовари реально позбавлено права володіння, користування та розпорядження власним майном, що спричиняє підприємству матеріальні збитки на суму 1 326 145 грн..

Скаржник просить суд зобовязати Соснівський РВ УМВС України в Черкаській області (його слідчих) внести відомості, що містяться у заяві ЗАТ ТВП Промтовари № 1 від 09.02.2013 про кримінальне правопорушення, до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Заслухавши доводи скаржника, який просив задовольнити дану скаргу, думку прокурора, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення, дії чи бездіяльність слідчого.

Як видно, з матеріалів доданих до клопотання органами досудового слідства неодноразово проводили перевірки з приводу фактів вказаних ОСОБА_1 в його заявах. Дані заяви розглядалися в суді, де в позовах ЗАТ Торгово-виробниче підприємство Промтовари було відмовлено, а саме рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.07.2009 року, яке ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 12.11.2009 року залишене в силі.

Крім того було, ще одне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.01.2012 року, яким теж в задоволенні позову відмовлено.

Згідно висновку № 361 від 17.01.2013 року, органи досудового слідства ретельно перевірили заяву ОСОБА_1 та встановили, що конфлікт який виник між сторонами носить цивільно-правовий характер та вирішується в судовому порядку.

При таких обставинах вважаю, що в задоволенні скарги потрібно відмовити.

Вивчивши скаргу, керуючись ст.ст. 303, 306-307 КПК України,-

УХВАЛИВ

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: П.С. Грабовий