Справа №127/496/16-к
Провадження № 1-в/127/174/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року місто Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком Подільського районного суду міста Києва, суд

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення за відповідним вироком, відповідно до якого останній просить суд зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що вказане клопотання необхідно повернути заявнику для звернення до належного суду.

Суд вислухавши думку учасників судового розгляду приходить до наступного висновку.

Так, Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, який набув чинності 24.12.2015 частину 5 статті 72 КК України викладено в іншій редакції.

Відповідно до прикінцевих положень вказаного закону слідує, що: Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування , Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю , Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Разом з тим, Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 не зазначено саме до якого суду мають звертатись особи для зарахування попереднього ув`язнення.

Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України слідує, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України), пунктами 11, 13 частини першої статті 537 КПК України.

Разом з тим, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України зазначає про те, що суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 74 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України слідує що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Пунктом 3 ст. 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 72 КК України визначено правила складання покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з відповідного співвідношення .

Тобто, особа засуджена за діяння карність якого усунена законом підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, а призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкції нового закону знижується до мінімальної межі покарання встановленої санкцією нового закону.

Питання про зарахування строку попереднього ув`язнення не відноситься до звільнення від призначеного судом покарання та не відноситься до нового закону, який передбачає більш м`який вид покарання.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд постановляючи вирок серед інших питань зазначає і рішення про залік досудового тримання під вартою. Вказане питання вирішується на підставі матеріалів кримінального провадження, які досліджуються судом лише в оригіналах документів та лише судом який постановив вирок.

Також, ч. 6 ст. 9 КПК України зазначено, що у випадках коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження (справи), застосовуються загальні засади кримінального провадження визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно, до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України суд досліджує показання, речі та документи безпосередньо.

Відповідно, до Інструкції «Про затвердження Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів» від 08.06.2012 № 847/5 п. 4.10. передбачено, що при направленні особової справи засудженого (особи, яка тримається під вартою), який (яка) тримається в установі (СІЗО), за письмовими запитами суду, органів прокуратури та інших органів і установ з неї вилучаються оригінали судових рішень, на підставі яких засуджений (особа, яка тримається під вартою) відбуває покарання (тримається під вартою), а до особової справи долучаються їх копії.

Водночас дослідження оригіналів документів є важливим та обов`язковим для суду який вирішує питання передбачені ч. 5 ст. 72 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 537 КПК України вбачається, що під час виконання вироків суд, вирішує питання пов`язані з виконанням вироку визначені ч. 2 ст. 539 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 п. 14 ст. 537 КПК України суд під час виконання вироків має право вирішити інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України вбачається, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України вбачається, що клопотання про вирішення питання пов`язаного із виконанням вироку подається до суду, який ухвалив вирок у разі необхідності вирішення питань передбаченого ч. 1 п. 14 ст. 537 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 слід повернути останньому для звернення до Подільського районного суду міста Києва, оскільки саме вказаним судом постановлено вирок відносно останнього.

Керуючись ст.ст. 370, 372, 537, 539 КПК України та ч. 5 ст. 72 КК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_4 повернути останньому для звернення до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, що перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: