Провадження № 1-кп/742/69/13
Єдиний унікальний № 742/1767/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2013 року року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Циганка М.О., при секретарі Чміль С.І., з участю прокурора Бондаренка О.М., обвинуваченого ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого директором ДП СП Трест, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1 працюючи на посаді директора державного підприємства Сільськогосподарське підприємство Трест, будучи службовою особою, відповідно до своїх повноважень передбачених п.5.3.ст.5 Статуту ДП СП Трест та п.13 Контракту з Органом управління майном, після звернення до нього 18.03.2013 р. ФОП ОСОБА_2 з приводу надання в оренду земельної ділянки, використовуючи своє службове становище, перебуваючи 22.03.2013 р. близько 19 год. в приміщенні кафе Малятко розташованого по вул. Ю.Коптєва, 6 м. Прилуки, маючи умисел на отримання хабара в сумі 5000 грн., уклав з ФОП ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 240 кв. м. розташованої на території ДП СП Трест в с. Переволочна Прилуцького району строком на один рік, за що незаконно одержав від ОСОБА_2 хабар в сумі 5000 грн., після чого був викритий співробітниками міліції, яким добровільно видав предмет хабара та примірник договору.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 винним себе у предявленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, щиро кається в скоєному, запевняє суд про недопущення такого в подальшому, просить суд суворо його не карати, та дав показання суду, що в кінці лютого 2013 року до нього на мобільний телефон зателефонував чоловік, який представився ОСОБА_2 та повідомив, що бажає зустрітися з приводу укладення договору оренди території підприємства для пилорами, після чого останні зустрілися поблизу гідроміліоративного технікуму м. Прилуки, де під час розмови ОСОБА_1 повідомив, що подумає, а відповідь надасть пізніше. Після зустрічі, ОСОБА_2 декілька разів телефонував маючи на меті зустрітися з приводу укладання договору оренди земельної ділянки. В середині березня останні зустрілися в центрі м. Прилуки, де обвинувачений повідомив ОСОБА_2, що договір оренди землі він може укласти лише з фізичною особою підприємцем, на що ОСОБА_2 погодився , та вказав що самостійно зареєструється, як підприємець. 18.03.2013 року вони зустрілися в піцерії по вул. Київська м. Прилуки, де ОСОБА_2 повідомив, що зареєструвався як фізична особа - підприємець та надав обвинуваченому відповідні документи, які були необхідні для укладання договору оренди, а саме: паспорт, копію паспорту, ідентифікаційний код та його копію, а також витяг з свідоцтва ФОП. Після чого ОСОБА_1 забравши документи, за його дорученням головним бухгалтером було підготовлено проект договору земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 240 м.кв., що знаходиться на території ДП СП Трест. 22.03.2013 року ОСОБА_1 зранку їздив в м. Чернігів по робочим питанням. Протягом дня йому постійно телефонував ОСОБА_2, який хотів зустрітися для обговорення та укладання договору оренди, на що останні домовившись, зустрілися 22.03.2013 року близько 19 години в кафе Малятко м. Прилуки. З собою ОСОБА_1 мав вже підготовлені два примірника договору оренди землі між ДП СП Трест та ФОП ОСОБА_2 В розмові обвинувачений повідомив ОСОБА_2, що необхідно внести корективи щодо проведення постачання електроенергії до території, які має орендувати ОСОБА_2, на що останній відповів, що ніяких проблем не повинно бути, а всі витрати він бере на себе. ОСОБА_1 відповів, якщо вони мають намір працювати разом, то потрібно довіряти один одному, все повинно бути документально оформлено, а співпраця повинна бути чесною. ОСОБА_2 повідомив, що їде в м. Київ до свого шефа, який виділяє йому кошти для придбання лісу, автомобіля, кранбалки, а також додав, що на наступній неділі він має намір доставити на підприємство ДП СП Трест камеру для сушки деревини, а тому необхідно терміново укладати договір. Після чого, ОСОБА_2 поклав на стіл кошти за надання допомоги по укладенню договору оренди, повідомивши, що там 5000 гривень. Кошти ОСОБА_1 не перераховував, повіривши на слово, та поклав їх до нагрудної кишені куртки. Після підписання договорів, ОСОБА_2 встав і вийшов з кафе, а обвинувачений слідом за ним, коли останній виходив з приміщення кафе, його зупинили працівники міліції, які за його згодою провели змиви з правої та лівої долонь, та ОСОБА_1 добровільно видав працівникам міліції кошти в сумі 5000 гривень, які одержав від ОСОБА_2 за надання допомоги по укладенню договору оренди землі та один примірник договору оренди землі, який залишився у нього. Під час огляду грошових купюр, при освітленні їх спеціальним пристроєм на кожній купюрі відсвічувалося слово ХАБАР, а на правій долоні та кишені куртки був виявлений засіб, який відсвічувався блакитним кольором.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого. Зміст цих обставин вірно розуміється обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду немає та розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів суд знаходить винність обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаними і його умисні дії необхідно кваліфікувати по ч. 2 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою хабара у значному розмірі за виконання в інтересах того, хто дає хабара, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Обставинами, що пом'якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні міри покарання ОСОБА_1 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного та його позицію до вчиненого, який вчинив умисний злочин, раніше не судимого (а.п.99), за місцем роботи Прилуцькою РДА характеризується виключно позитивно (а.п. 100), одруженого та маючого двох дітей одна з яких є неповнолітньою (а.п.103-105), згідно медичних довідок у лікарів психіатра та нарколога на диспансерному обліку не числиться (а.п. 107,109), і вважає можливим призначити ОСОБА_1 покарання, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, за ч.2 ст.368 КК України призначити обвинуваченому основне покарання у виді позбавлення волі в межах встановленої в санкції статті, а застосувавши ст.69 КК України не призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, що передбачене в санкції ч.2 ст.368 КК України як обов'язкове, однак суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням відносно нього іспитового строку та додаткових обмежень на підставі ст.ст. 75-76 КК України

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у предявленому обвинуваченні за ч.2 ст. 368 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з застосуванням ст.69 КК України не призначати засудженому додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю .

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо засуджений протягом

визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції .

Речові докази по кримінальному провадженню: зразок барвника, змиви з долонь, ватний тампон, частина внутрішньої нагрудної кишені куртки - які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Прилуцької міжрайонної прокуратури, після набрання даним вироком законної сили знищити; карти флеш памяті Transcend в кількості 3 шт. № 33,34,35; карту памяті мікро СД; договори оренди землі - залишити в матеріалах кримінального провадження; грошові кошти в сумі 5000 грн. які використовувались при проведенні оперативної закупки відносно фігуранта, та які знаходяться на зберіганні в філії Чернігівського обласного управління ПАТ Державний ощадний банк України - після набрання даним вироком законної сили - повернути УМВС України в Чернігівській області. (а.п.15,26,32,42).

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 не обирати .

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя М. Циганко