Справа № 1-71
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2010 року Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого Антоновського О.О.

з участю секретаря Фаринник Г.В.

прокурора Лазенги О.М.

захисника ОСОБА_1

підсудного ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, ніде не працюючого, військовозобовязаного, нагородженого медаллю «За відвагу», одруженого, має на своєму утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого у злочині, передбаченому ст. 121 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2010 року біля 17 год. ОСОБА_2, перебуваючи на березі річки Дністер між селами Летячі та Шутроминці Заліщицького району, під час суперечки із ОСОБА_3 наніс останньому один удар ножем в область грудей. В наслідок даного удару ОСОБА_3 отримав тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент спричинення, у вигляді проникаючого поранення лівої половини грудної клітки.

Підсудний ОСОБА_2 свою винність у скоєному злочині визнав повністю та суду пояснив, що дійсно на берег річки Дністер, де він ловив рибу, прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які розпочали суперечку і виганяли його з місця вилову риби. Під час даної суперечки, підсудний дійсно наніс удар ножем в область грудної клітки ОСОБА_3, вважаючи, що він намагається вдарити підсудного.

Винність підсудного ОСОБА_2 знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні матеріалами справи, показами потерпілого та свідка.

Так, потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні ствердив, що він разом з ОСОБА_4 29 червня 2010 року розпивали спиртні напої і разом пішли на берег річки Дністер з метою ловити рибу. На березі річки Дністер вони зустріли підсудного ОСОБА_2 та розпочали з ним суперечку, так як були у нетверезому стані. Під час даної суперечки підсудний наніс удар у грудну клітку потерпілого. Від даного удару потерпілий впав на місці та втратив свідомість. Прийшов до памяті уже в лікарні. Підсудний ОСОБА_2 добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду і останній просить суд суворо не наказувати підсудного.

Викликаний і допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду ствердив, що дійсно він разом з потерпілим ОСОБА_3 розпочали суперечку з підсудним про місце ловлі риби на березі річки Дністер, так як вони були у стані спяніння. Як саме були спричинені тілесні ушкодження потерпілому свідок не бачив. Дійсно йому також підсудний наніс удари ножем у спину та ягодицю. Свідок подзвонив до свого батька, який викликав швидку допомогу. Свідкові надали допомогу відпочиваючі.

Із висновку судово-медичного експерта (а.с. 73-74), суду відомо, що діями підсудного ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_3 було спричинено проникаюче поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням лівої легені, яке супроводжувалось крововиливом та проникненням повітря у ліву плевральну порожнину, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Суд вважає, що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії підсудного ОСОБА_2 за ст. 121 ч. 1 КК України, так як він наніс ОСОБА_3 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент спричинення.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, що у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, що підсудний щиро розкаюється у вчиненому, що він повністю відшкодував заподіяну шкоду, що потерпілий у судовому засідання просив суд суворо не наказувати підсудного.

А тому, суд прийшов до переконання про можливість виправлення підсудного без відбування покарання. І при призначенні покарання у межах санкції, передбаченої ст. 121 ч.1 КК України слід застосувати ст. 75 КК України та встановити іспитовий строк на 2 роки, а також, слід покласти обовязки, передбачені ст. 76 ч. 1 п. 2,3,4 КК України.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 322 - 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначити йому покарання за даною статтею 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 роки. Зобовязати засудженого ОСОБА_2 не виїжджати за межі Укарїни на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти дані органи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_2 залишити попередню підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі кухонний ніж, який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Заліщицього РВ УМВСУ знищити після вступу вироку у законну силу, одяг ОСОБА_2 Степановичата та ОСОБА_3 передати їм для використання.

Стягнути із засудженоого ОСОБА_2 154 грн. 80 коп. в користь НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області за проведення експертизи холодної зброї.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Тернопільської області на протязі 15 діб через Заліщицький районний суд.

Головуючий: підпис

Вирок вступив в законну силу: 15.10.2010 року

Копія вірна:

Суддя Заліщицького

рйонного суду ОСОБА_5