Номер провадження 1-кп/201/570/2015
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше судимого:
-14 лютого 2001 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ст. 140 ч. 2, ст. 140 ч. 3, ст. 42 ч. 1, ст. 42 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 46-1 КК України, із відстрочкою виконання вироку на 2 роки, звільненого в залі суду;
-16 листопада 2001 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ст. 142 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, звільненого на підставі постанови Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2005 року, на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 11 днів умовно-достроково;
-01 серпня 2006 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, звільненого 16 червня 2008 року по відбуттю строку покарання;
-09 квітня 2009 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ст. 395 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 2 місяці, звільненого 22 липня 2014 року по відбуттю строку покарання;
-03 вересня 2015 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 185 ч.2 КК України закрито, у зв`язку з відмовою ОСОБА_8 від підтримання обвинувачення,
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,
На початку жовтня 2015 року у невстановлений час, ОСОБА_7 знаходячись неподалік будинку № 6 по пров. Добровольців в м. Дніпропетровську, побачив на землі, біля сміттєвого баку, який розташовано поряд з вказаним вище будинком, предмет схожий на «нунчаку».
Далі, ОСОБА_7 знаходячись у вказаному місці та у невстановлений час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу, підняв з землі предмет, що є холодною зброєю ударно-дробильної дії, яка виготовлена по типу - «нунчаку», саморобним способом та сховав ззаду за пояс одягнутих на нього штанів, таким чином, достовірно знаючи та розуміючи протиправний характер своїх злочинних дій, став умисно незаконно носити при собі, пересуваючись пішим ходом вулицями м. Дніпропетровська, іншу холодну зброю без передбаченого законом дозволу з метою особистого самозахисту.
10 жовтня 2015 року в період часу з 17 годин 20 хвилин до 17 години 35 хвилин біля будинку № 12 по пр. Героїв в м. Дніпропетровську працівниками міліції зупинено ОСОБА_7 , які під час огляду за поясом одягнутих на нього штанів, виявили та вилучили предмет, що складається з двох дерев`яних палиць циліндричної форми, з`єднаних між собою мотузкою світлого кольору та обмотані липкою стрічкою синього кольору, який є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом по типу «нунчаку», яку ОСОБА_7 умисно носив при собі без передбаченого законом дозволу з метою особистого захисту.
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися в носінні іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України визнав повністю, показав, що на початку жовтня 2015 року, точну дату та час не пам`ятає, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , біля сміттєвого баку поряд з вказаним будинком, побачив на землі, холодну зброю нунчаку та вирішив залишити її собі для самозахисту. З цією метою сховав її ззаду за пояс своїх брюк та направився до свого місця мешкання. 10 жовтня 2015 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, він знаходився біля будинку № 12 по пр. Героїв у м. Дніпропетровську, де співробітниками міліції в ході огляду вилучено вищевказану холодну зброю. При цьому не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вину. В скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого йому діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено ОСОБА_7 дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України і ОСОБА_7 винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_7 раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, має неповну середню освіту, не одружений, офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується із посередньої сторони, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
Разом із цим, суд враховує, що позбавлення волі на певний строк є одним з найбільш суворого покарання, яке може бути застосоване лише тоді, коли у суду є переконання, що призначення більш м`якого покарання не буде впливати на виправлення та перевиховання обвинуваченого, а виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_7 у їх сукупності, у суду такого переконання не виникло, тому суд приходить до висновку, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного останнім кримінального правопорушення, його особи та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, які приведені вище, про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України до основного покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_7 витрат по проведенню експертизи холодної зброї у розмірі 613 (шістсот тринадцять) гривень 80 (вісімдесят) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
-холодну зброю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом по типу «нунчаку», яка відповідно до квитанції № 191 від 05 березня 2015 року знаходиться у камері зберігання речових доказів у Жовтневому РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області знищити.
З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_7 витрати проведенню експертизи холодної зброї у розмірі 613 (шістсот тринадцять) гривень 80 (вісімдесят) копійок на користь держави.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-холодну зброю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом по типу «нунчаку», яка відповідно до квитанції № 191 від 05 березня 2015 року знаходиться у камері зберігання речових доказів у Жовтневому РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області знищити.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1