АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що органом досудового розслідування були здійснені всі необхідні і достатні слідчі дії та не встановлено жодних фактичних даних, які б свідчили про наявність в діях працівників Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві та працівників полку ПМСП ГУ МВС України в м. Києві складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 151, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 125, ст. 340, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 366 КК України, тому рішення про закриття кримінального провадження прийняте слідчим з дотримання вимог КПК України.
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді та постанову про закриття кримінального провадження скасувати.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що її скарга на постанову про закриття кримінального провадження, яка знаходилась у провадженні суду з листопада 2014 року, була розглянута суддею з грубим порушенням строків розгляду скарги, норм матеріального та процесуального права. Зокрема, суддя в _________________________________________
Справа №11-сс/796/2753/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7 .
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
порушення норм ст.ст. 358, 370 КПК України не оголошував і не досліджував в судовому засіданні матеріали кримінального провадження та подані нею документи, а також не оголосив матеріалів судової справи, скаргу та доповнення до неї, та заборонив і їй це зробити посилаючись на те, що вона затягує розгляд справи.
При цьому, при розгляді скарги суддя не звернув уваги на надані нею клопотання про проведення конкретних слідчо-оперативних дій, в тому числі і проведення експертиз для встановлення виду та розміру шкоди відповідно п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, що подавались нею до прокуратури, проте в матеріалах кримінального провадження відсутні і виконані не були, навіть після рішення суду, яким зобов`язано розглянути ці клопотання.
Також зазначає, що матеріали кримінального провадження надійшли до суду без опису, а чотири томи були складені з незаконно об`єднаних кримінальних проваджень, оскільки діяння були скоєнні різними особами, в різний час, в різних місцях та за різними статтями КК України. При цьому, по двом із цих незаконно об`єднаних проваджень раніше судом виносилися рішення про направлення на відновлення розслідування із вказівками, які виконані не були.
Крім того, по всім кримінальним провадженням вона є потерпілою і в трьох провадженнях є акти експертного освідування, які свідчать про спричинення їй тілесних ушкоджень, в тому числі по одному з них вона знаходилася на лікуванні більше півтора місяця, однак відповідні експертизи не проведені, а та - лише одна експертиза, що була проведена за рішенням суду, має невірні висновки, оскільки про її проведення вона не була повідомлена, у зв`язку з чим була позбавлена можливості заявити відводи, клопотання, подати питання та додаткові документи.
Звертає увагу й на те, що рішенням Червонозаводського райсуду м. Харкова від 09.09.14 року був встановлений факт вилучення із кримінального провадження первинних матеріалів та викривлення фабули шляхом заміни суб`єктів правопорушення іншими, однак суддею була проігнорована відсутність розслідування відносно дійсних правопорушників.
Будучи повідомленою про день та час розгляду справи судом апеляційної інстанції, ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції не з`явилася, а громадянин ОСОБА_8 , не подавши документів на підтвердження своїх повноважень на представлення інтересів ОСОБА_5 , подав заяву, в якій, посилаючись на телефонний дзвінок ОСОБА_5 , висловив її прохання про відкладення розгляду справи не раніш як на 25.10.2015 року через неможливість її явки, у зв`язку з проходженням лікування.
Проте, враховуючи скорочені терміни розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів та те, що неявка ОСОБА_5 не перешкоджає проведенню розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без її участі.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження за скаргою та матеріали закритого кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження слідчий суддя повинен перевірити, чи було дотримано органом досудового слідства вимоги ст. 284 КПК України. Проте слідчим суддею цих вимог закону дотримано не було.
Як видно з матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя, розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, вивчивши матеріали справи та кримінального провадження, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову, не навів належного обґрунтування прийнятого ним рішення про законність постанови слідчого та не звернув уваги на те, що доводи, викладені ОСОБА_5 у заявах про злочини від 23.11.2012 року, 17.09.2013 року, 25.11.2013 року та 10.02.2014 року, належним чином не перевірялись і даних про здійснення всіх необхідних заходів, спрямованих на їх перевірку з метою повного та всебічного встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, матеріали останнього не містять, а тому твердження слідчого про відсутність у діяннях складу кримінального правопорушення та закриття на цій підставі кримінального провадження, на думку колегії суддів, є передчасним.
Згідно з приписами ст.ст. 2, 284 КПК України кримінальне провадження може бути закрито після повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим чи прокурором всіх зібраних та перевірених доказів.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Аналіз матеріалів кримінального провадження, а також зміст процесуального рішення слідчого про його закриття свідчать про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що:
- 23 листопада 2012 року ОСОБА_5 звернулася до прокуратури Печерського району м. Києва із заявою, в якій повідомила про те, що 31 жовтня 2012 року, 09 листопада 2012 року та 21 листопада 2012 року, незважаючи на її повідомлення КМДА про проведення нею у вказані дні акцій біля Адміністрації Президента України, працівники міліції ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перешкоджали проведенню акцій та, погрожуючи застосуванням сили, змусили залишити місце проведення акцій, чим вчинили злочини, передбачені ст.ст. 364, 365 КК України.
- 17 вересня 2013 року ОСОБА_5 звернулась до прокуратури Жовтневого району м. Харкова із заявою про незаконне позбавлення її волі, зловживання працівниками міліції своїм службовим становищем, заподіяння ними їй тілесних ушкоджень, що були вчинені 07 червня 2013 року працівниками Печерського РУ м. Києва Соцьким та ОСОБА_14 , які протягом 40 хвилин не випускали її та інших громадян з приміщення Генеральної прокуратури України, а при її спробі вийти на вулицю спричинили їй легкі тілесні ушкодження.
- 25 листопада 2013 року ОСОБА_5 звернулася до прокуратури Жовтневого району м. Харкова із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене 05 липня 2013 року в м. Києві працівниками міліції відносно ОСОБА_5 за ст. 28 ч. 2, ст. 364 ч. 3, ст. 125 ч. 2 КК України при таких обставинах: 05 липня 2013 року в період часу з 9 до 10 год. по вул. Банковій, 11 в м. Києві невідомі працівники міліції, зловживаючи своїм службовим становищем, перешкоджали проведенню акції, про проведення якої заздалегідь було повідомлено КМДА і заборон щодо її проведення не було, та внаслідок цих дій працівників міліції ОСОБА_5 отримала легкі тілесні ушкодження.
- 10 лютого 2014 року ОСОБА_5 звернулася до прокуратури Жовтневого району м. Харкова із заявою про вчинення працівниками міліції та медичними працівниками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 28 ч. 2, ст. 364 ч. 3, ст. 366 ч. 1, ст. 146 ч. 3, ст. 340, ст. 125 ч. 2, ст. 126 ч. 2, ст. 127, ст. 151 КК України, вказуючи на те, що 02.10.2012 року в період часу з 11 год. 45 хв. до 12 год. за адресою: м. Київ, вул. Різницька, 13/15, працівники Печерського РУ в м. Києві в складі організованої групи, очолюваної Соцьким, з метою перешкоджання їй у проведенні мирної акції протесту, застосувавши фізичне насильство, викрали її з місця проведення акції шляхом примусового поміщення в патрульний автомобіль та доставили в двір Печерського РУ по вул. Московській, 30 в м. Києві, де в період часу з 12 до 13 год. 30 хв., позбавляючи її волі, утримували без пояснень та складання будь-яких документів, а в подальшому викликали спецбригаду, яка складалась з трьох осіб чоловічої статі, котрі, завдаючи їй удари по всім частинам тіла, помістили її в свій автомобіль та вивезли до писхіатричної лікарні №1 м. Києва, працівники якої, продовжуючи її викрадення, без повідомлення родичів та проведення обстежень, застосовували фізичну силу, знущались, через що вона знепритомніла, а останні, цим скориставшись, зробили ін`єкції невідомих препаратів. Після чого, з метою уникнення відповідальності за вчинене, працівники міліції та лікарні склали завідомо неправдиві офіційні документи стосовно цих подій.
Постановами прокурора від 18.09.2013 року, 25.11.2013 року та 16.05.2014 року визначена підслідність кримінальних проваджень №0000139 від 17.09.2013 року, №0000163 від 25.11.2013 року та №0000013 від 10.02.2014 року за прокуратурою м. Києва, слідчими якої здійснювалось досудове розслідування кожного кримінального провадження окремо.

Також 16 червня 2014 року прокуратурою Печерського району м. Києва було направлено до прокуратури м. Києва для подальшого досудового розслідування матеріали кримінального провадження №0000013 від 23.11.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, у зв`язку зі змінами в структурі та штатному розписі прокуратури м. Києва та на підставі наказу ГПУ №125ш від 07.10.2013 року.

Постановами від 25.09.2014 року старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури м. Києва ОСОБА_16 кримінальні провадження №0000013 від 23.11.2012 року, №0000163 від 25.11.2013 року; №0000139 від 17.09.2013 року, №0000013 від 10.02.2014 року об`єднані в одне провадження під №0000013.

За результатами досудового розслідування об`єднаного кримінального провадження 18 листопада 2014 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 23.11.2012 року за заявами ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 151, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 125, ст. 340, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Разом з цим, вимоги даної правової норми слідчим у повній мірі не виконані, оскільки постанова від 18 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування з огляду на зміст заяв ОСОБА_5 про кримінальні правопорушення.

Зокрема, не містять матеріали кримінального провадження, не вказано і у постанові слідчого будь-яких даних щодо перевірки заяви ОСОБА_5 про вчинення працівниками Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві під час подій, що мали місце 02 жовтня 2012 року, службового підроблення документів, які стали підставою для поміщення ОСОБА_5 до психіатричної лікарні, а також щодо таких дій і працівників лікарні.

Крім того, висновки слідчого щодо відсутності в діях працівників міліції ознак складу злочинів по подіям 07.06.2013 року ґрунтуються лише на поясненнях працівників Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та висновках службової перевірки за зверненнями ОСОБА_5 .

При цьому зі змісту пояснень ОСОБА_17 та ОСОБА_18 видно, що експертом ОСОБА_19 здійснювався відеозапис подій, що відбувались 07.06.2013 року в приміщенні Генеральної прокуратури України, і такий відеозапис, згідно матеріалів кримінального провадження, направлявся старшому слідчому прокуратури м. Києва ОСОБА_20 , який на той час здійснював досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні.

Проте, в матеріалах провадження відсутній вказаний відеозапис, як немає відомостей і про його перегляд слідчим, а дослідження цього запису в даному випадку має істотне значення для перевірки тверджень ОСОБА_5 про те, що працівники міліції протягом 40 хвилин не випускали її та інших громадян з приміщення Генеральної прокуратури України і спричинили їй легкі тілесні ушкодження. В той же час в матеріалах провадження є висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи 528-2013 від 11.06.2013 року, в якому вказано на наявність у ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, котрі могли утворитися 07.06.2013 року, але поза увагою слідчого залишилися і ці обставини.

Наявні в постанові слідчого про закриття кримінального провадження від 18.11.2014 року і суперечливі висновки, зокрема, слідчий встановив, що 05.07.2013 року в період часу з 09 по 10 годину невстановлені працівники міліції по вул. Банковій, 11 в м. Києві, перевищуючі надані повноваження, перешкоджали у проведенні індивідуальної акції протесту ОСОБА_5 , проте прийняв рішення про закриття в цілому об`єднаного кримінального провадження №0000013 за заявами ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 151, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 125, ст. 340, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 366 КК України, в тому числі і по подіям, що мали місце 05.07.2013 року.

Крім того, слідчий, встановивши, що дані події відбувались за участі працівників полку ПМСП ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , а свідком цих подій була ОСОБА_23 , зазначених осіб не допитав, обґрунтував свої висновки щодо відсутності складу злочинів виключно на висновку службового розслідування, без належної перевірки викладених у ньому відомостей. До того ж, доручивши працівникам прокуратури Харківської області допитати свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження, не отримавши протоколи їх допитів, що також свідчить про неповноту досудового розслідування та ставить під сумнів обґрунтованість висновку про відсутність складу злочинів в діях певних осіб.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий не дотримався вимог ст. 9 КПК України, оскільки зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження в справі, передчасно, без належної перевірки заяв ОСОБА_5 , а тому постанова слідчого від 18 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження №0000013 не відповідає вимогам закону.
Зазначене необґрунтовано залишено поза увагою слідчого судді при розгляді скарги, отже була порушена передбачена кримінальним процесуальним законом України процедура судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

Виявлені порушення тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015 року з постановленням, відповідно до вимог ст. 407 КПК України, нової ухвали колегією суддів, якою слід задовольнити скаргу ОСОБА_5 та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а тому, керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 вересня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від 18.11.2014 року про закриття кримінального провадження №0000013 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 151, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 125, ст. 340, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 366 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження та скасувати постанову від 18 листопада 2014 року старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000013, а матеріали кримінального провадження №0000013 повернути Слідчому відділу прокуратури м. Києва для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3