Дата документу Справа № 330/1250-к/
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №330/1250/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1537/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2015 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за заявою ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26 червня 2006 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

встановила:
21 листопада 2014 року захисник-адвокат ОСОБА_9 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 18 листопада 2014 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Своє рішення суд мотивував тим, що не явка засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання у вигляді обмеження волі та зміна ним місця проживання, та як результат зазначених дій, оголошення розшуку останнього, свідчить про те, що ОСОБА_6 ухилявся від відбування покарання. Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку був зупинений з моменту встановлення факту ухиляння від отримання припису про виїзд до місця відбування покарання. Заявником та його представником-адвокатом ОСОБА_9 не надано жодних доказів, що обвинувальний вирок не був виконаний з причин, що не залежали від волі засудженого.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_9 просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 скасувати, на підставі ст.80 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання призначеного за обвинувальним вироком суду. В обґрунтування своїх вимог вказує на невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_6 у розшук судом не був оголошений, та розшукова справа стосовно нього не заводилась. Зазначає, що дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи не підтверджено факт ухилення ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання.

За ухвалою суду, ОСОБА_6 звернувся до Якимівського районного суду Запорізької області з заявою, в якій зазначив, що 26 червня 2006 року його було засуджено за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі. Посилаючись на положення п.2 ч.1 ст.80 КК України, просить вирішити питання про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Суд, у задоволенні заяви ОСОБА_6 відмовив з тих підстав, що заявником та його адвокатом не надано жодного доказу, що обвинувальний вирок не був виконаний з причин, що не залежать від волі засудженого.

Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_9 , який просив скасувати ухвалу суду, як таку, що не відповідає вимогам закону; прокурора, яка частково просила задовольнити апеляційну скаргу и призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

За вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви і підстави його ухвалення.

Цим вимогам ухвала суду щодо ОСОБА_6 не відповідає.

За наданими суду матеріалами, 18 березня 2015 року Апеляційним судом Запорізької області постанова Якимівського районного суду Запорізької області від 31 серпня 2006 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу та направлення його до місця позбавлення волі скасована із направленням матеріалів провадження на новий судовий розгляд.

Інформація про розгляд цього провадження в матеріалах провадження, яке зараз перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції, відсутня. Зі слів захисника, це провадження не розглянуто судом.

Приймаючи до уваги, що розгляд цих питань, які взаємопов`язані між собою, повинен відбуватися із встановленням всіх питань, у тому числі й встановлення чи оголошувався Засуджений ОСОБА_6 у розшук і з яких підстав та у рамках якого провадження, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду від 18 листопада 2014року з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції в ході якого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково, а ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 18 листопада 2014 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, - скасувати. Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4