№ провадження 1-кп/646/199/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.15 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисників обвинуваченої адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 14.04.2014 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3,ч.3 ст. 110 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває дане кримінальне провадження.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу з тих підстав, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, оскільки судовий розгляд не закінчено, зокрема не допитані свідки, то обвинувачена може вплинути на свідків, що не допитані, та враховуючи, що ОСОБА_7 пред`явлене обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів, обвинувачена може переховуватись від суду, крім того, так як обвинуваченою вчинено злочини, передбачені ст.ст. 110 ч. 3, 258-3 ч.1 КК України, змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, їй не можливо.

Обвинувачена проти продовження їй строку запобіжного заходу заперечувала, у зв`язку з тим, що обвинувачення відносно неї є необґрунтованим і її судять за те, що вона не робила.

Захисники обвинуваченої щодо продовження строку запобіжного заходу заперечували, оскільки прокурором не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а не допитані свідки є свідками захисту, тому обвинуваченій не треба на них впливати.

Суд, вислухавши прокурора, обвинувачену, її захисників, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального Кодексу України.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України, які у відповідності до положень ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами та ч. 3 ст. 110 КК України, зокрема передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк» проти України).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.08.2015 року, ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зі строком дії запобіжного заходу до 23.10.2015 року включно.

Суд повністю не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченої, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченою процесуальним рішенням у справі та запобігання процесуальних ризиків незаконного впливу на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більше вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Окремо суд зазначає, що враховуючи ту обставину, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України, суд, відповідно до положень ст. 176 КПК України, позбавлений можливості змінити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

При цьому суд відзначає, що стороною захисту не надано суду доказів відсутності ризиків, які були встановлені та прийнятті до уваги слідчим суддею при обранні запобіжного заходу обвинуваченій та підтверджені судом апеляційної інстанції при перегляді даного судового рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 331, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

1. Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 задовольнити.

2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 19 грудня 2015 року включно.

3. Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_7 під вартою - до 19 грудня 2015 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3