Справа № 697/1796/15-к
№ пров. 1-кп/697/164/2015
Вирок
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2015 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в місті Каневі Черкаської області в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стояновка, Кантемирського району, республіка Молдова, українки, громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_1 , маючої середню освіту, незаміжньої, працюючої на ТОВ «Ергопак» оператором пакетоформувальних машин, постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, раніше не судимої,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 03.07.2015 року, близько 18.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку ОСОБА_5 , який розташований в с. Литвинець, Канівського району Черкаської області, в ході розмови на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно нанесла ОСОБА_6 один удар правою рукою в обличчя, в ділянку правого ока, внаслідок чого остання впала на землю. Потім з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 сіла зверху на ОСОБА_6 , схопила її за волосся та кілька разів вдарила її обличчям об землю. Після цього, ОСОБА_7 умисно нанесла останній удар рукою в обличчя ОСОБА_6 в ділянку щоки, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки в нижній третині та крововилив повік правого ока, котрі згідно висновку експерта №1315 від 10.07.2015 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та суду показала, що вона дійсно 03.07.2015 року, близько 18.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилась поблизу будинку ОСОБА_5 в с. Литвинець. В ході розмови посварилась з ОСОБА_6 та вдарила її правою рукою в обличчя, в ділянку правого ока, внаслідок чого остання впала на землю. Потім сіла на неї зверху, схопила за волосся та кілька разів вдарила обличчям об землю. Після цього, вдарила рукою в обличчя, в ділянку щоки. В скоєному щиро кається, вину визнає, просить суворо не карати.

Суд вважає можливим, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачена, потерпіла правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, перевіривши істинність й добровільність визнавальних показів обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає, що її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України доведена і кваліфікує її дії за ч.1 ст.122 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального Кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, є постраждалою внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно ст..66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що вона є постраждалою внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає, що їй необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства, з застосування вимог ст.75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, з покладення обов`язків, передбачених передбачених п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжного захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Речові докази, процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371 ,373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити їй покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок без дозволу органу кримінально-виконавчої системи не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

На вирок суду можуть бути подані апеляції учасниками процесу на протязі 30 діб з моменту його проголошення.

Головуючий / підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

оригінал зберігається при матеріалах

кримінального провадження № 1-кп/697/164/2015

Головуючий ОСОБА_1