Провадження № 1-кп/742/239/15
Єдиний унікальний № 742/3589/15-к
ВИРОК
Іменем України
26 листопада 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки кримінальне провадження № 0001448 від 12 вересня 2013 року про обвинувачення у вчиненні злочину,що передбачає кримінальну відповідальність передбачену ст.122 ч.1 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,українця з середньою освітою,неодруженого,перебуваючого в фактичних шлюбних відносинах,
маючого на утриманні двоє малолітніх дітей , непрацюючого,
раніше не судимого ,
за участю прокурора ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3 захисника -адвоката ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним,що 11 вересня 2013 року,близько 18 год., ОСОБА_3 ,перебуваючи поблизу будинку під № 48,який розташований по вул.Миколаївська в м. Прилуки,на грунті неприязливих відносин, умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар кулаком в обличчя, від якого потерпілий впав на землю,після чого ОСОБА_3 ще умисно наніс декілька ударів ногами в область голови та обличчя ОСОБА_7 і в результаті нанесених вдарів та падіння у потерпілого утворилися тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку,комоційно-контузійного синдрому,синдрому внутрішньої черепної гіпертензії,розсіяною неврологічною симптоматикою та правобічною пірамідною недостатністю, забійної рани потиличної ділянки та перелому кісток носу без зміщення,які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Кримінальне правопорушення ,у вчиненні якого визнається винуватим обвинувачений ОСОБА_3 є ст. 122 ч.1 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження,яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків,передбачених у статті 121 КК України,але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав свою вину у вчиненому злочині з тих мотивів,що тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 не заподіював і злочину не вчиняв . Однако, винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину підтвержується слідуючими дослідженими в судовому засіданні доказами. Зокрема,в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав ,що 11 вересня 2013 року,близько 18 год., він проїзджав на велосипеді по вул.Миколаївська в м. Прилуки. Його зупинили особи ромської національності, які проживають в одному із будинків, серед яким були члени сім`ї ОСОБА_8 ,які стали ображати його та бити його велосипед і погрожували йому фізичною розправою . Біля будинку під номером 48 обвинувачений ОСОБА_3 , якого він знав на той час наглядно, наніс йому один удар кулаком в обличчя, від якого він впав на землю.Після чого ОСОБА_3 став наносити йому удари ногами в область голови та обличчя в лежачому положенні.З тілесними ушкодженнями він прийшов додому і зробив повідомлення в міліцію .В результаті нанесених обвинуваченим ударів він отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження з якими довгий час лікувався в лікувальних закладах і на даний час стан його здоров`я є тяжким,він знаходиться у інвалідній колясці та продовжує лікування в медичних закладах і лікарі не ставлять йому перспективу видужання. В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала,що вона перебуває довгий час з потерпілим ОСОБА_5 в цивільному шлюбі.11 вересня 2013 року,близько 18 год., вона бачила ,як на АДРЕСА_2 над її лежачим чоловіком потерпілим ОСОБА_5 підіймався обвинувачений ОСОБА_3 , ,якого вона знала на той час наглядно. Чоловік піднявся і прийшов додому з велосипедом в крові.В його були наявні тілесні ушкодження в області голови та розбитий ніс.Потерпілий розповів їй,що біля будинку ОСОБА_8 його образили цигани і зав`язадась бійка.Чоловік говорив їй,що тілесні ушкодження заподіяв йому племінник ОСОБА_10 , яким є обвинувачений ОСОБА_3 .. Потерпілий повідомив про скоєне у міліцію.З отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий довгий час лікувався в лікувальних закладах і на даний час стан його здоров`я є тяжким,він знаходиться у інвалідній колясці та продовжує лікування в медичних закладах і лікарі не ставлять йому перспективу видужання. В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав,що він був присутній в якості понятого при проведенні слідчої дії пред`явлення особи для впізнання в ході якої потерпілий ОСОБА_5 впізнав особу ,яка ,наносячи йому вдари, заподіяла йому тілесні ушкодження, якою є обвинувачений ОСОБА_3 .. Аналогічні покази з показами свідка ОСОБА_11 дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 ,який також був присутній в якості понятого при проведенні зазначеної слідчої дії. В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав,що він в складі слідчо-оперативної групи Прилуцького МВ УМВС виїзджав 11 вересня 2013 року на виклик потерпілого ОСОБА_5 за місцем його проживання.Потерпілий повідомив працівникам міліції проте,що йому заподіяли тілесні ушкодження особи ромської національності.Видимих тілесних ушкоджень на потерпілому він не бачив. Аналогічні покази з показами свідка ОСОБА_13 дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 ,який також в складі слідчо-оперативної групи здійснював виїзд за місцем проживання потерпілого . В судовому засіданні свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підтвердили факт сварки та сутички між циганами і потерпілим ОСОБА_18 на вул. Миколаївській в м. Прилуки 11 вересня 2013 року близько 18 год.. Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в тій частині,що обвинувачений ОСОБА_3 не був присутній під час сутички циган з потерпілим ОСОБА_18 і що обвинувачений не нанасив потерпілому ударів і тілесних ушкоджень не заподіював ,оскільки покази зазначених свідків в цій частині є неправдивими,не узгоджуються з матеріалами справи і висказані з метою сприяння своєму родичу обвинуваченому в уникненні кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин. Із висновку судово-медичної експертизи за № 586 від 04 грудня 2013 року, висновку судово-медичної експертизи за № 213 від 10 жовтня 2014 року та висновку судово-медичної експертизи за №178 від 23 липня 2015 року (а.с.68-70,139-144,209-211 т.1),вбачається ,що ОСОБА_5 заподіяно середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном понад 21 день у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку,комоційно-контузійного синдрому,синдрому внутрішньої черепної гіпертензії, розсіяною неврологічною симптоматикою та правобічною пірамідною недостатністю,забійної рани потиличної ділянки та перелому кісток носу без зміщення,які виникли від дії тупих предметів,від дії не менше двох травматичних впливів і не могли утворитися внаслідок одноразового падіння на площині (з висоти власного зросту) з наступним ударом об неї та по давності можуть відповідати 11 вересня 2013 року. Одночасно , із висновку судово-медичної експертизи за № 178 від 23 липня 2015 року вбачається,що зазначені тілесні ушкодження могли бути заподіяні ОСОБА_5 при обставинах на які він вказує під час проведення слідчого експеременту від 13 липня 2015 року,а саме під час нанесення йому одного удару одним із циганських молодиків кулаком в обличчя, від якого він впав на спину та в послідуючому нанесенні йому ударів в область голови і обличчя. При пред`явленні особи для впізнання потерпілий ОСОБА_5 впізнав особу ,яка 11 вересня 2013 року, наносячи удари ,заподіяла йому тілесні ушкодження, якою є обвинувачений ОСОБА_3 ,що підтвержується протоколом ( а.с.83 т.1). Під час проведення слідчого експеременту потерпілий ОСОБА_5 подробно розповів і показав про обставини нанесення йому ударів і заподіяння тілесних ушкоджень 11 вересня 2013 року поблизу будинку за АДРЕСА_2 молодим хлопцем циганської національності, якого він впізнав при проведенні слідчої дії пред`явлення особи для впізнання,що підтвержується протоколом та фототаблицями до нього ( а.с.195-201 т.1). За таких обставин, суд вважає доведеною доказами в судовому засіданні та обставина,що обвинувачений ОСОБА_3 винний у вчиненні умисного заподіяння потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження,яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків,передбачених у статті 121 КК України,але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я. Разом з тим , суд вважає,що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст.122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження,яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків,передбачених у статті 121 КК України,але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я. Невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненні злочину, суд розцінює,як один із способів уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин і така версія обвинуваченого спростовується логічними і послідовними показами потерпілого ОСОБА_5 ,свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,висновками судово-медичних експертиз,протоколом пред`явлення особи для впізнання та протоколом проведення слідчого експеременту і іншими доказами по справі наведеними вище та дослідженими в судовому засіданні . Обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні не встановлено. Крім того, при призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те,що він вперше притягується до кримінальної відповідальності та має на утриманні двоє малолітніх дітей. Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину та дані про його особу, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого йому закону. По справі потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 80370 грн. 92 коп.,який підлягає задоволенню відповідно до положень ст.1166 ЦК України,що знайшло своє підтверження в судовому засіданні на підставі наданих потерпілим в додаток до позовної заяви квитанцій, чеків, квитків, виписок з медичних карток та листків лікарських призначень (а.с.99-120 т.2). Одночасно,враховуючи, характер та обсяз заподіяних потерпілому ОСОБА_5 в зв`язку з заподіянням йому тілесних ушкоджень , в результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 фізичних і моральних страждань, суд вважає необхідним відповідно положень ст. 23 ЦК України стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 30000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди. Суд вважає необхідним звільнити, ОСОБА_3 від основного покарання у виді позбавлення волі, відповідно до положень п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році » від 08 квітня 2014 року , оскільки обвинувачений засуджується за умисний злочин середньої тяжкості і є батьком ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,що підтвержується свідоцтвами про народження виданими 24 листопада 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції в Чернігівській області відповідно серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 ( а.с.141-142 т.2),про що просили в судовоиу засіданні обвинувачений та його захисник, заявиши клопотання про застосуванння до обвинуваченого амністії та звільнення його від покарання ,проти чого не заперечували інші учасники судового провадження. Керуючись ст.ст.85-86,373,374 КПК України , суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один ) рік 6 ( шість ) місяців .
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід до ОСОБА_3 не обирати . Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 80370 грн. 92 коп. і моральну шкоду в сумі 30000 гривень, а всього провівши підрахунки, стягнути 110370 грн. 92 коп..
Відповідно до п. в ст.1 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08 квітня 2014 року звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців призначеного за даним вироком . На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1