Справа № 639/8232/14-к
Провадження № 1-кс/639/783/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2014 року м. Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 про доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, -
Клопотання обґрунтовано тим, що 30 квітня 2014 року, приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_6 на робочий телефон зателефонувала невідома особа, яка в подальшому в ході розмови погрожувала фізичною розправою, яка супроводжувалась нецензурною лайкою та особливою зухвалістю.
У ході проведення досудового розслідування був допитаний у якості потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 30.04.2014 року, близько 12 години 00 хвилин, йому на робочий телефон, а саме на номер НОМЕР_1 надійшов дзвінок. При розмові ОСОБА_6 здогадався хто саме йому дзвонив. По голосу, він впізнав що це була ОСОБА_7 , вона назвала його адресу проживання: АДРЕСА_1 , після чого запитала чи отримала його дружина за даною адресою «Вантаж 200», після чого він поклав слухавку. Через 10 хвилин до нього в кабінет зайшла секретар-референт і повідомила, що до приймальні зателефонувала жінка, яка запитала чи працює на даному підприємстві ОСОБА_6 , після чого попросила передати йому, що на цих вихідних його сім`я буде вбита і назвала адресу його проживання. На запитання секретаря, з ким конкретно вона спілкується, жінка відмовилась представитись.
Також, в ході досудового розслідування була допитана в якості свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 30.04.2014 року приблизно о 12 годині 25 хвилин в приймальню ПРАО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » поступив телефонний дзвінок. Дзвінок надійшов з номера НОМЕР_2 , жіночий голос запитав: «чи працює ОСОБА_6 , на даному підприємстві, що проживає за адресою АДРЕСА_1 . Вона відповіла, що достовірно цією інформацією не володіє. Тоді жінка попросила передати важливу інформацію для ОСОБА_6 про те, що у ці травневі свята родина ОСОБА_6 буде вбита. На прохання ОСОБА_8 представитись вище вказана жінка відмовилась, після чого поклала слухавку. ОСОБА_8 одразу ж цю інформацію повідомила ОСОБА_6 , який їй відповів, що схожий дзвінок йому теж був здійснений. З його слів це ОСОБА_9 , так як він впізнав її по голосу.
З метою найскорішого розкриття злочину та встановлення особи, яка могла скоїти даний злочин, а також відшкодування завданих збитків потерпілій, виникла необхідність встановити місцезнаходження абонентів міжміського зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - НОМЕР_2 , шляхом опрацювання інформації про зв`язок абонентів, надані телекомунікаційні послуги, у тому числі отримані послуги, їх тривалість, зміст, маршрути передання кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказані відомості мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно отримати роздруківки дзвінків та їх моніторингу, здійснених з абонентів міжміського зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - НОМЕР_2 , у зв`язку з чим слідчий просить надати тимчасовий доступ до вказаної інформації.
Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, що відповідно до ч.4 ст.163 КПК України, не є перешкодою для розгляду цього клопотання.
Слідчий в судовому засіданні просив клопотання задовольнити з підстав, зазначених вище.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши додані до клопотання матеріали, перевіривши доводи клопотання, приходжу до такого.
Тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 6 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно роз`яснень, що містяться в п. п. 3-5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» При вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК ( 2341-14 ) хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК (2341-14), що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
При цьому, органом досудового розслідування кримінальне провадження кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України саме за ознакою особливої зухвалості. Водночас, фактичні дані про наявність такої ознаки відсутні як в доводах клопотання, так і в матеріалах доданих до нього.
Крім того, з матеріалів, доданих до клопотання, зокрема протоколів допиту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що вони знайомі та між ними наявні неприязні стосунки, а отже відсутній такий мотив дій як явна неповага до суспільства.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення відповідного кримінального правопорушення, правова кваліфікація якого відображена в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, по якому слідчий звернувся з даним клопотанням, та відповідно, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Враховуючи вищевикладене, в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 131, 132, 159-166 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя (підпис) Д.П. Кісь
Згідно з оригіналом:
Слідчий суддя ОСОБА_1