АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000427 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000427 відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки викладене в ньому ________________________________________
Справа №11-кп/796/2003/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12
Категорія: ст. 314 КПК України Доповідач ОСОБА_1
обвинувачення є неконкретним та містить суперечливі формулювання щодо об`єму обвинувачення.

Так, при наданніправової кваліфікації діям ОСОБА_11 зазначено, що остання вчинила напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, однак, дії ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України, за наявності кваліфікуючих ознак попередня змова групою осіб та проникнення у житло, тобто є незрозумілим, за попередньою змовою з якою групою осіб ОСОБА_11 вчинила розбій, коли дії співвиконавців кваліфіковано за ст. 186 КК України.
Також з обвинувального акта неможливо встановити час, коли у одного з учасників групи осіб, які за попередньою змовою вчиняли грабіж, виник умисел на застосування щодо ОСОБА_15 та ОСОБА_16 насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, а також неможливо встановити дії інших учасників вказаної групи під час застосування такого насильства однією особою, що позбавляє можливості правильно кваліфікувати дії обвинувачених.

Крім того, в обвинувачені щодо ОСОБА_11 не знайшло свого відображення, коли у неї виник умисел на вчинення розбою, до проникнення у житло чи після проникнення.
Водночас, в обвинувачені зазначено, що, продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_11 не попереджала ОСОБА_13 та ОСОБА_8 про намір застосувати та застосувала газовий балончик до потерпілої ОСОБА_15 , однак, не зазначено, чи був про це попереджений обвинувачений ОСОБА_10 .
І також, встановивши, що фактично з аналогічних підстав, обвинувальний акт щодо обвинувачених уже двічі повертався прокурору, проте ці недоліки не були усунуті,суд визнав неможливим призначення на його підставі судового розгляду та прийняв рішення про його повернення прокурору.

На вказану ухвалу прокурор прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_17 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000427 відносноОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В обґрунтування своїх тверджень про незаконність прийнятого судом рішення вказує, що обвинувальний акт складено з додержанням вимог ст. 291 КПК України, а, повертаючи обвинувальний акт із вказаних в ухвалі підстав, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження та оцінки кваліфікації, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , котрі заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вказуючи на законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Пунктами 1 9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як убачається з обвинувального акта відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в ньому зазначені всі відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд в ухвалі зазначив, що викладене в ньому обвинувачення є неконкретним та містить суперечливі формулювання щодо об`єму обвинувачення, що позбавляє суд можливості правильно кваліфікувати дії обвинувачених.

Проте, як вважає колегія суддів, повертаючи обвинувальний акт прокурору з підстав неконкретності обвинувачення, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження і визначення юридичної кваліфікації дій обвинувачених, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, - скасуванню, а обвинувальний акт поверненню в суд першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року, якою повернуто прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000427 відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3