Ухвала
іменем україни

02 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні у межах кримінального провадження № 0001577 касаційні скарги прокурора та представника потерпілої на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 16 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

За указаним вироком, залишеним без зміни апеляційним судом,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , судимого за вироком від 19 листопада 1997 року за ст. 94 КК 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк чотирнадцять років; звільненого 20 серпня 2008 року умовно-достроково на два роки один місяць двадцять дин день,

засуджено до покарання у виді обмеження волі: за ч. 2 ст. 125 КК на строк два роки; за ч. 1 ст. 129 КК на строк один рік, а на підставі ст. 70 цього Кодексу за сукупністю злочинів остаточно на строк два роки.
Згідно зі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік та покладено обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 зазначеного Кодексу.

Розв`язано цивільний позов ОСОБА_7 та вирішено долю судових витрати.

За вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 04 травня 2014 року близько 03.00 год., знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту на грунті побутових відносин погрожував своїй дружині ОСОБА_8 вбивством їз зазанченням про те, що раніше вже вчиняв вбивство, і потерпіла мала реальні підстави побоюватися здійснення такої погрози, та одночасно умисно завдав їй численних ударів по обличчю, заподіявши легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та м`якістю призначеного покарання (незаконним звільненням засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК), про що наводить відповідні доводи. Також скаржник стверджує, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

У касаційній скарзі представник потерпілої з тих же підстав також просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді прешої інстанції. Крім того він заначає, що цивільний позов потерпілої розв`язано неправильно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційних скарг, обговоривши доводи, викладені у скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно зі ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено підстави, на яких її визнано необґрунтованою.
Апеляційний суд не дотримався цих вимог кримінального процесуального закону під час перегляду вироку місцевого суду щодо ОСОБА_6 .
Так, цей суд не навів у своїй ухвалі переконливих аргументів для спростування доводів прокурора та представника потерпілої, наведених в апеляційних скаргах, про необгрунтованість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.

У цілому не погоджуючись із вказаними апеляційними скаргами стосовно звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, апеляційний суд фактично вважав, що висновок місцевого суду про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства є обґрунтованим і належним чином мотивованим. Але це не відповідає змісту вироку місцевого суду, де такого немає та не зазначено, що саме свідчить про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, але в умовах контролю за його поведінкою.

Також фактично поза увагою апеляційного суду залишилися: кількість вчинених злочинів, їх характер, спосіб і спрямованість (вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи), те, що злочини проти особи засуджений вчиняє не вперше, його ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та дієвого каяття у вигляді відшкодування потерпілій завданої матеріальної і моральної шкоди, негативна характеристика особи засудженого.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції не може залишатись у силі і підлягає скасуванню на підставі ст. 438 КПК.

Оскільки в апеляційних скаргах прокурора і представника потерпілої висловлено прохання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з м`якістю призначеного покарання та необґрунтованим звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК з ухваленням апеляційним судом свого вироку, кримінальне провадження підлягає призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Якщо за наслідками такого розгляду апеляційний суд погодиться з висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах, то, за тих же даних про його особу, звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК слід визнати таким, що не відповідає тяжкості злочинів та особі засудженого, а отже, є неправильним.

Що стосується доводів представника потерпілої про неправильне вирішення місцевим судом цивільного позову, то вони підлягають перевірці під час нового розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Керуючись статтями 433, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги прокурора та представника потерпілої задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 16 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3