Кримінальне провадження №1-кп/760/156/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене 13 березня 2015 року до ЄРДР за № 0002379, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Марнеуль (Республіка Грузія), азербайджанця, громадянина Республіки Грузія, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, такого, який працює неофіційно продавцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасвово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , який, відповідно до листа Державної прикордонної служби України перебував на території України з 13.11.2010 року, маючи умисел знаходитися на території України понад термін, який встановлений законодавством України (90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України), на початку січня 2011 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , надав невстановленій особі, паспорт громадянина Грузії /серії НОМЕР_1 /, виданий на своє ім`я, з метою внесення до нього підробленого штампа про перетин державного кордону України для подальшого його використання.
Після цього невстановлена особа, в невстановленому місці, проставила підроблені штампи в паспорті громадянина Грузії ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , про перетин ним державного кордону України в пункті пропуску державного кордону «Бориспіль» - «Виїзд» №273 від 12.01.2011 року, та у пункті пропуску державного кордону «Бориспіль» - «В`їзд» №246 від 08.02.2011 року. Через кілька днів, невстановлена особа за адресою: АДРЕСА_3 повернула ОСОБА_5 , паспорт громадянина Грузії /серії НОМЕР_1 / на його ім`я, з підробленими штампами про перетин ним державного кордону України, а саме 12.01.2011 року «Виїзд» №273, 08.02.2011 року «В`їзд» №246. При цьому ОСОБА_5 , 12.01.2011 року з території України нікуди не виїжджав і 08.02.2011 року на територію України не в`їжджав.
Після цього, громадянин Грузії ОСОБА_5 , використовував свій паспорт для можливості знаходитися на території України на термін, який встановлений законодавством України (90 днів).
Згідно висновку експерта Головного експертно-криміналістичного центру Державної прикордонної служби України №30 / 700 від 08.04.2015 року:
- Відтиски штампів Державної прикордонної служби України пункту пропуску через державний кордон України «Бориспіль 320100»: №273 від 12.01.2011 року і №246 від 08.02.2011 року, які проставлені в паспорті громадянина Республіки Грузії НОМЕР_1 , виданого 12.11.2010 року на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своєю формою не відповідають формі міток про перетинання державного кордону "В`їзд", "Виїзд", яка затверджена відповідним наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Крім того, ОСОБА_5 , маючи умисел знаходитися на території України понад термін, який встановлений законодавством України (90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України), в березні 2011 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, повторно надав невстановленій особі паспорт громадянина Грузії /серії НОМЕР_1 /, виданий на своє ім`я, з метою внесення до нього підробленого штампа про перетин державного кордону України та подальшого його використання.
Після цього, невстановлена особа, в невстановленому місці, проставила підроблені штампи в паспорті громадянина Грузії, ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , про перетин ним державного кордону України в пункті пропуску державного кордону «Бориспіль» - «Виїзд» № 090 від 24.03.2011 року та у пункті пропуску державного кордону «Бориспіль» - «В`їзд» №273 від 16.04.2011 року. Через кілька днів, невстановлена особа, за адресою: АДРЕСА_3 повернула ОСОБА_5 , паспорт громадянина Грузії /серії НОМЕР_1 / на його ім`я, з підробленими штампами про перетин ним державного кордону України, а саме 24.03.2011 року «Виїзд» №090, 16.04.2011 року «В`їзд» №273. При цьому ОСОБА_5 , 24.03.2011 року з території України нікуди не виїжджав і 16.04.2011 року на територію України не в`їжджав.
Після цього, громадянин Грузії ОСОБА_5 , використовував свій паспорт для можливості знаходитися на території України на термін, який встановлений законодавством України (90 днів).
Згідно висновку експерта Головного експертно-криміналістичного центру Державної прикордонної служби України №30 / 700 від 08.04.2015 року:
- Відтиски штампів Державної прикордонної служби України пункту пропуску через державний кордон України «Бориспіль 320100»: №090 від 24.03.2011 року і №273 від 16.04.2011 року, які проставлені в паспорті громадянина Республіки Грузії НОМЕР_1 , виданого 12.11.2010 року на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своєю формою не відповідають формі відміток про перетинання державного кордону "В`їзд", "Виїзд", яка затверджена відповідним наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Також, ОСОБА_5 , маючи умисел знаходитися на території України понад термін, який встановлений законодавством України (90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України), на початку червня 2011, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, повторно надав невстановленій особі паспорт громадянина Грузії /серії НОМЕР_1 /, виданий на своє ім`я, з метою внесення до нього підробленого штампа про перетин державного кордону України.
Після цього невстановлена особа, в невстановленому місці, проставила підроблені штампи в паспорті громадянина Грузії, ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , про перетин ним державного кордону України в пункті пропуску державного кордону «Бориспіль» - «Виїзд» №199 від 10.06.2011 року, та у пункті пропуску державного кордону «Бориспіль» - «В`їзд» № 192 від 29.03.2012 року. Через кілька днів, невстановлена особа за адресою: АДРЕСА_3 повернула ОСОБА_5 , паспорт громадянина Грузії /серії НОМЕР_1 / на його ім`я, з підробленими штампами про перетин ним державного кордону України, а саме 10.06.2011 року «Виїзд» №199, 29.03.2012 року «В`їзд» №192. При цьому ОСОБА_5 , 10.06.2011 року з території України нікуди не виїжджав і 29.03.2012 року на територію України не в`їжджав.
Після цього громадянин Грузії ОСОБА_5 , використовував свій паспорт для можливості знаходитися на території України на термін, який встановлений законодавством України (90 днів).
Згідно висновку експерта Головного експертно-криміналістичного центру Державної прикордонної служби України №30 / 700 від 08.04.2015 року:
- Відтиски штампів Державної прикордонної служби України пункту пропуску через державний кордон України «Бориспіль 320100»: №199 від 10.06.2011 року і №192 від 29.03.2012 року, які проставлені в паспорті громадянина Республіки Грузії НОМЕР_1 , виданого 12.11.2010 року на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своєю формою не відповідають формі відміток про перетинання державного кордону "В`їзд", "Виїзд", яка затверджена відповідним наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Крім того, громадянин Грузії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 13.11.2010 року до 13.03.2015 року, перебуваючи на території України використовував паспорт громадянина Грузії № НОМЕР_1 , виданого на своє ім`я, з підробленими штампами про перетин ним державного кордону України, а саме: в пункті пропуску: «Бориспіль» 320100 - «Виїзд» №273 від 12.01.2011 року; «Бориспіль» 320100 - «Виїзд» №090 від 24.03.2011 року; «Бориспіль» 320100 - «В`їзд» №246 від 08.02.2011 року; «Бориспіль» 320100 - «Виїзд» № 199 від 10.06.2011 року; «Бориспіль» 320100 - «В`їзд» № 273 від 16.04.2011 року; «Бориспіль» 320100 - «В`їзд» № 192 від 29.03.2012 року.
При цьому, ОСОБА_5 12.01.2011 року, 24.03.2011 року та 10.06.2011 року з території України нікуди не виїжджав, а 08.02.2011 року, 16.04.2011 року та 29.03.2012 року на територію України не в`їжджав, а використовував паспорт на своє ім`я з внесеними до нього завідомо підробленими штампами про перетин державного кордону.
Так, 13.03.2015 року, перебуваючи по АДРЕСА_4 ОСОБА_5 , пред`явив співробітникам управління по боротьбі зі злочинами пов`язаними з торгівлею людьми ГУМВС України в м. Києві, паспортний документ № НОМЕР_1 на своє ім`я із завідомо підробленими штампами про перетин державного кордону України, а саме в пункті пропуску: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 320100 - «Виїзд» №273 від 12.01.2011 року; « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 320100 - «Виїзд» №090 від 24.03.2011 року; « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 320100 - «В`їзд» № 246 від 08.02.2011 року; « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 320100 - «Виїзд» № 199 від 10.06.2011 року; «Бориспіль» 320100 - «В`їзд» № 273 від 16.04.2011 року; «Бориспіль» 320100 - «В`їзд» № 192 від 29.03.2012 року.
Згідно висновку експерта Головного експертно-криміналістичного центру Державної прикордонної служби України №30 / 700 від 08.04.2015 року:
- Відбитки штампів Державної прикордонної служби України пункту пропуску через державний кордон України «Бориспіль 320100»: №273 від 12.01.2011 року, №090 від 24.03.2011 року, №246 від 08.02.2011 року, №199 від 10.06.2011 року, №273 від 16.04.2011 року і №192 від 29.03.2012 року, які проставлені на сторінці №48 паспорта громадянина Республіки Грузії № НОМЕР_1 , виданого 12.11.2010 року на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своєю формою не відповідають формі відміток про перетинання державного кордону "В`їзд", "Виїзд", яка затверджена відповідним наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Допитаний в судому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у співучасті у формі пособництва у підробці документа на початку січня 2011 року, який видається державною установою і надає право з метою його подальшого використання, а саме паспорта громадянина Республіки Грузії /серії № НОМЕР_1 /, виданого 12.11.2010 року на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який він, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Л. Курбаса, 10, надав невстановленій особі, з метою внесення до нього підробленого штампа про перетин державного кордону України для подальшого його використання, а після цього невстановлена особа, в невстановленому місці, проставила підроблені штампи в паспорті громадянина Грузії ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , про перетин ним державного кордону України в пункті пропуску державного кордону «Бориспіль» - «Виїзд» №273 від 12.01.2011 року, та у пункті пропуску державного кордону «Бориспіль» - «В`їзд» №246 від 08.02.2011 року, а також свою вину у співучасті у формі пособництва у підробці документа в березні та на початку червня 2011 року, який видається державною установою і надає право з метою його подальшого використання, а саме паспорта громадянина Республіки Грузії /серії № НОМЕР_1 /, виданого 12.11.2010 року на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який він, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Л. Курбаса, 10, надав невстановленій особі, з метою внесення до нього підробленого штампа про перетин державного кордону України для подальшого його використання, а після цього невстановлена особа, в невстановленому місці, проставила підроблені штампи в паспорті громадянина Грузії ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , про перетин ним державного кордону України в пункті пропуску державного кордону «Бориспіль» - «Виїзд» № 090 від 24.03.2011 року та у пункті пропуску державного кордону «Бориспіль» - «В`їзд» №273 від 16.04.2011 року, та «Виїзд» №199 від 10.06.2011 року, та у пункті пропуску державного кордону «Бориспіль» - «В`їзд» № 192 від 29.03.2012 року, відповідно, вчиненого повторно, а також свою вину у використанні завідомо підробленого документа, а саме паспорта громадянина Республіки Грузії /серії № НОМЕР_1 /, виданого 12.11.2010 року на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 13.11.2010 року до 13.03.2015 року, перебуваючи на території України, з підробленими штампами про перетин ним державного кордону України, а саме: в пункті пропуску: «Бориспіль» 320100 - «Виїзд» №273 від 12.01.2011 року; «Бориспіль» 320100 - «Виїзд» №090 від 24.03.2011 року; «Бориспіль» 320100 - «В`їзд» №246 від 08.02.2011 року; «Бориспіль» 320100 - «Виїзд» № 199 від 10.06.2011 року; «Бориспіль» 320100 - «В`їзд» № 273 від 16.04.2011 року; «Бориспіль» 320100 - «В`їзд» № 192 від 29.03.2012 року, тобто свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, при обставинах, що викладені у фабулі даного вироку, визнав повністю та дав пояснення щодо вчинення ним злочинів, які відповідають фактичним обставинам справи. При цьому, кається у вчиненому, повністю визнає усі обставини злочинів, викладені в його обвинуваченні.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду ту обставину, що дійсно 12.01.2011 року, 24.03.2011 року та 10.06.2011 року з території України він нікуди не виїжджав, а 08.02.2011 року, 16.04.2011 року та 29.03.2012 року на територію України не в`їжджав, а використовував паспорт на своє ім`я з внесеними до нього завідомо підробленими штампами про перетин державного кордону.
Також, визнає час, місце та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, встановлених в ході досудового розслідування. Зазначив суду, що жалкує про те, що сталося.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам процесу роз`яснені та зрозумілі суть обвинувачення та обставини провадження. Як пояснив ОСОБА_5 , під час досудового слідства та в суді він давав показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає вину у вчиненні злочинів, щиро кається.

У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам процесу наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою, при дослідженні доказів суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , так як немає жодного сумніву в добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 , судом визнається доведеним, воно ніким не оспорюється.

Суд, розглядаючи провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як співучасть у формі пособництва у підробці документа, який видається державною установою і надає право з метою його подальшого використання, за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, як співучасть у формі пособництва у підробці документа, який видається державною установою і надає права з метою його подальшого використання, вчинене повторно, а також за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа (паспорта громадянина Грузії).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, характер суспільної небезпеки ним скоєного, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив умисні корисливі злочини. Як особа ОСОБА_5 , за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, працює, осудний, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Щире каяття та визнання вини у вчиненому судом визнаються як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Враховуючи наведене та конкретні обставини вчинених злочинів, думку державного обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, відношення до вчиненого, а також враховуючи те, що вчинені ним злочини віднесені до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у виді обмеження волі в межах санкції ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, застосувавши положення ст. 70 КК України.

Разом з тим, враховуючи відношення обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого, відсутність тяжких наслідків від вчиненого та матеріальної шкоди, враховуючи також наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема розкаяння, визнання вини, його молодий вік, стан здоров`я, суд дійшов до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки згідно ст. 76 КК України.

При цьому, вирішуючи питання призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, суд враховуючи вимоги ст. 74 КК України та п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, приходить до висновку про звільнення ОСОБА_5 від покарання за вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки з часу його вчинення ним на початку січня 2011 року до набрання вироком законної сили минуло понад три роки.

Приймаючи дане рішення, суд виходить з того, що згідно санкції

- ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, - покарання передбачене у вигляді штрафу до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.

Частиною 5 ст. 74 КК України встановлено, що особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання та його відбування на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року - особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності та відбування покарання за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинене ним кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України відноситься, відповідно до ст.12 КК України, до категорії злочинів невеликої тяжкості, з моменту вчинення ним даного злочину минуло понад три роки, він не ухилявся від слідства та суду, а також не вчинив нового злочину.

Таким чином, враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_5 злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі, минуло понад три роки, він, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, підлягає звільненню від покарання.

Зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обране обвинуваченому таке покарання, за глибоким переконанням, є необхідним й достатнім для його перевиховання та виправлення, які можливі без ізоляції від суспільства, та попередження нових злочинів, відповідає не тільки тяжкості вчинених злочинів, обставинам справи, але і особі обвинуваченого, буде відповідати цілям покарання.

Матеріальної шкоди кримінальними правопорушеннями у даному провадженні не спричинено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 визначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.п. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речові докази:

- паспорт громадянина Республіки Грузії /серії № НОМЕР_1 /, виданий 12.11.2010 року на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який передано на зберігання до камери схову речових доказів Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві /квитанція №005777/, - знищити.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: