У Х В А Л А

Справа № 183/1376/15

№ 1-кс/183/131/15

05.03.2015 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянув клопотання слідчого СВ Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, із середньою технічною освітою, призваного до армії, одруженого, такого що має на утриманні малолітню дитину та вагітну дружину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, вчиненого ним при наступних обставинах:
Так, 03 березня 2015 року приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_6 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходячи за магазином «Вікторія», розташованого навпроти будинку № 18А по вул. Радянській в м. Новомосковську Дніпропетровської області, зустріли раніше не знайомого неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким у них виникла розмова.

В ході даної розмови між ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_8 виникла словесна сварка, під час якої 03 березня 2015 року приблизно о 10 годині 30 хвилин у ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, що знаходилося у неповнолітнього ОСОБА_8 та належить потерпілій ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 розподіливши між собою злочинні ролі, відповідно до яких ОСОБА_7 наніс один удар кулаком своєю правою рукою в область лівої щелепи з метою подавити волю неповнолітнього ОСОБА_8 ..

Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 схватив неповнолітнього ОСОБА_8 за шию своєю лівою рукою, а праву утримував біля обличчя, погрожуючи нею вдарити. В цей час ОСОБА_6 забрав з карману спортивної куртки неповнолітнього ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Iphone» модель «i5TV» чорного кольору, imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в якому знаходилася міні-карта пам`яті «MicroSD» на 2 Гб, та сім-карти мобільних операторів «Київстар» та «Лайф», та зняв навушники, які були перекинуті через шию у неповнолітнього ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_7 наніс ще один удар кулаком своєю правою рукою в область лівої щелепи неповнолітнього ОСОБА_8 з метою подавити його волю.

Отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця скоєння злочину пішли, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 , матеріальний збиток на загальну суму 1100 гривень.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинені за попередньою змовою групою осіб кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.

На даний час слідчий СВ Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підтримавши його в судовому засіданні і мотивуючи тим, що по справі є обґрунтована підозра у вчинені кримінального правопорушення, вчинений ним злочин віднесено до категорії тяжких. Крім того, слідчий вважає, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно підозрюваного не можливо застосувати інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав у скоєнні кримінального правопорушення, в якому підозрюється, засуджує вчинок, скоєний ним. Просив врахувати той факт, що він має постійне місце проживання, не буде переховуватися від органів слідства та суду; має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4 та вагітну дружину; перед потерпілим вибачився, повернув вкрадене. Вважає клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Захисник вважала також клопотання слідчого необґрунтованим, з огляду на те, що ОСОБА_6 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину та вагітну дружину. Крім того, потерпілий, якому відшкодовано шкоду не має претензій до нього, а також те, що він повністю визнає свою вину, співпрацює зі слідством, тому підстав для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має. Просила застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просив задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а враховуючи той факт, що знаходячись на свободі, ОСОБА_6 зможе переховуватися від слідства або суду, а також те, що він може впливати на потерпілого і свідків, вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України, дійшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання за наступних підстав, а саме.

В судовому засіданні встановлено, що 03 березня 2015 року були внесені відомості до ЄРДР за № 0000364 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за заявою ОСОБА_8 .

03 березня 2015 року ОСОБА_6 було затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України о 13-50 годині.

04 березня 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтованість якої є явною та підтверджується фактичними обставинами.

Однак, слідчим на даний час не доведено наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України тому як не надано достатніх доказів вважати, що підозрюваний буде намагатись незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

В той же час суд враховує наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 усвідомлює тяжкість кримінального правопорушення, в якому він підозрюється та можливу міру покарання, що свідчить про можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, тому до нього необхідно застосувати запобіжний захід.

Між тим, з урахуванням ч. 4 ст. 194 КПК України, зважаючи на особистість підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, призваний до армії, одружений, має на утриманні малолітню дитину та вагітну дружину, має місце мешкання, суд вважає за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України та полягає в забороні підозрюваному ОСОБА_6 в період з 20-00 години до 07-00 години залишати житло з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст.. 194 КПК України, що є необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладеним на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 196 КПК України, суд -

у х в а л и в:
Відмовити слідчому СВ Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком з 05 березня 2015 року по 01 травня 2015 року включно, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20-00 години до 07-00 години наступного дня, за виключенням отримання медичної допомоги, явки до слідчого, прокурора, суду.

Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати до слідчого СВ Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської міжрайонної прокуратури, та суду за першою вимогою.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 , який перебуває під домашнім арештом, покласти на орган внутрішніх справ за місцем його проживання, тобто на Новомосковський МВ УМВС України в Дніпропетровській області (з обслуговування міста Новомосковська і Новомосковського району).

Копію ухвали направити для виконання начальнику Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчій суддя ОСОБА_1