Дата документу 28.12.2015
Справа № 501/4980/15-к

У Х В А Л А
28 грудня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Пучеж Іванівського району Російської Федерації, громадянки України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 167 КК України (1960 року),
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження за яким ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 167 КК України (1960 року), яке надійшло з Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області.
В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявили про неможливість призначення справи до розгляду посилаючись на те, що в обвинувальному акті не конкретно викладено обставини вчинення злочину та формулювання обвинувачення.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_6 заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, вважаючи, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, за клопотанням просили його повернути прокурору.
Суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 щодо повернення обвинувального акту підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який затверджений прокурором 20 листопада 2015 року, який надійшов до суду в порядку ст. 291 КПК України для розгляду по суті.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, з огляду на наступне.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у халатності, тобто неналежному виконанні посадовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, а саме незаконно затвердила технічне завдання щодо розробки технічної документації по складанню, видачі, реєстрації та зберіганню державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, по АДРЕСА_2 під котеджну забудову тридцяти семі громадянам, незаконно видала висновок щодо складанню, видачі, реєстрації та зберіганню державних актів на землю цим громадянам. Внаслідок незаконного погодження обвинуваченою ОСОБА_6 цієї технічної документації виконкомом Іллічівської міської ради прийнято рішення про передачу вказаним громадянам у приватну власність земельних ділянок без проведення протизсувних і берегоукріплювальних робіт. В подальшому земельні ділянки забудовані приватними будинками, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді зсуву, знищення та псування земель міста та приватних будинків громадян.
Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
З обвинувального акту незрозуміло, що стало причиною вказаних тяжких наслідків: незаконність розробки технічної документації, видачі державних актів, погодження технічної документації або не проведення протизсувних і берегоукріплювальних робіт.
Тобто, у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті не викладено які тяжкі наслідки спричинені незаконними діями саме обвинуваченої.
Крім того, за обвинувальним актом відсутній розмір матеріальної шкоди та потерпілі не встановлені.
Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пєлісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
На думку суду, відсутність в обвинувальному акті викладення конкретного обвинувачення явно порушує право ОСОБА_6 на захист та є перешкодою для призначення судового розгляду.
Відповідно до положень ст.7 KПК України зміст і форма кримінального провадження, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.
Крім того, обвинувальний акт не відповідає вимогам закону в частині відсутності «мокрої» печатки, яка б засвідчувала підпис відповідальної особи, яка затвердила обвинувальний акт, так як у відповідності до вимог пп.9.5,18.2 Інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої Генеральним прокурором України від 15 січня 2013 року № 3, офіційний документ, яким є обвинувальний акт, підписується посадовою особою та затверджується печаткою відповідного органу.
За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам КПК України підлягає поверненню прокурору ОСОБА_3 , який здійснює повноваження процесуального прокурора у цьому кримінальному провадженні.
Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 314, ст. ст. 7, 9, 34, 314, 315 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт, затверджений прокурором 20 листопада 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 167 КК України (1960р.), як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернути прокурору ОСОБА_3 , який здійснює повноваження процесуального прокурора у цьому кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя