Справа № 199/7621/14-к
ВИРОК
іменем України
25.12.2015 року місто Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за кримінальним провадженням № 0000144 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 09.02.2014 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки м.Дніпропетровська, українки, заміжньої, з вищою юридичною освітою, державного виконавця Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, яка не має на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , не судимої, -

відповідно до обвинувального акту від 27.11.2014 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 наказом головного управління юстиції у Дніпропетровській області № 1558-к від 05 липня 2012 року призначена на посаду державного виконавця Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

ОСОБА_3 було присвоєно 15 ранг державного службовця 7 категорії, а 03 липня 2012 року прийняла присягу державного службовця України.

У відповідність до ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» ОСОБА_3 , була посадовою особою - представником влади та здійснювала примусове виконання судових рішень, винесеними ім`ям України і рішень інших органів (посадових осіб) виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку передбаченому законом. Являлась державним службовцем і у своїй діяльності зобов`язалася сумлінно виконувати свої посадові обов`язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб гарантованих Конституцією України та законами України.

Крім того, відповідно до п. п. 2.1. - 2.2. розділу 2 Посадової інструкції державного виконавця Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції затвердженої начальником Дніпропетровського міського управління юстиції на ОСОБА_3 було покладено: обов`язок сумлінно виконувати службові обов`язки, вдосконалювати організацію своєї роботи і підвищувати професійну кваліфікацію, не допускати порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією та законами України; здійснювати примусове виконання рішень судів, інших органів ( посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу; здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішень, зазначеного в документі на примусове виконання рішення; надавати сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження; розглядати заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання; роз`яснювати сторонам їх права та обов`язки; проводити оцінку майна в порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Таким чином, ОСОБА_3 , була посадовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади та наділена в своїй компетенції правом пред`являти вимоги, приймати рішення і застосовувати примусові заходи правового характеру, що підлягають обов`язковому виконанню, як громадянами, так і юридичними особами, незалежно від відомчої належності чи підлеглості, скоїла кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 23 липня 2013 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла заява представника ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_8 , що діяв на підставі довіреності, виданої в.о. Голови ради директорів ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_9 , про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №1583 приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 03.07.2013 року, про звернення стягнення на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно договору іпотеки №0/0/3, посвідченого 28.10.2008 ОСОБА_12 , приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за №1279, вищезазначене нерухоме майно передане ОСОБА_11 в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» у якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 28.10.2008 року що укладений між ОСОБА_11 та АКІБ «УкрСиббанк», строк платежу за яким настав 06.06.2013 року.

На підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідченого ОСОБА_13 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 08.12.2011 року за реєстровими №№2949,2950, а також акту прийому-передачі Документації за Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 02.03.2012 року - до ПАТ «Дельта Банк» перейшли права первісного кредитора АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та АТ «Дельта Банк» набуло статусу Нового кредитора.

В зв`язку з чим у виконавчому написі вказана пропозиція щодо задоволення вимог стягувача - ПАТ «Дельта Банк», за рахунок коштів, отриманих від реалізації вищезазначеного нерухомого майна, переданого в іпотеку, на загальну суму 939 437, 26 гривень.

24.07.2013 року державним виконавцем Амур - Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_3 , на підставі заяви представника ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_8 та зазначеного виконавчого напису №1583 приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 03.07.2013 року, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, на звернення стягнення на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_11 , для задоволення вимог стягувача ПАТ «Дельта Банк» за рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна на загальну суму 939 437, 26 гривень, так само, з метою забезпечення виконання названого виконавчого документа, накладення арешту на майно боржника.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 Закону, за заявою представника стягувача.

Відповідно до ст.ст. 3, 5 Закону України «Про державну виконавчу службу», районі у містах відділи виконавчої служби здійснюють свої функції за принципом територіальності.

Відповідно до п.1.3.3 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, районі в містах відділи державної виконавчої служби відносяться до територіальних органів державної виконавчої служби.

У відповідності до ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

У відповідності до ч.4 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт. Виконавчі дії за дорученням проводяться у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту надходження до відділу державної виконавчої служби відповідної постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому винесено цю постанову. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову.

У відповідності до ч.5 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з`ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувача.

Так, відповідно до виконавчого напису №1583 приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 03.07.2013 року місце проживання ОСОБА_11 - АДРЕСА_3 ), а місце знаходження квартири (нерухомого майна що обтяжується) - АДРЕСА_4 ), тобто державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , порушено вимоги ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», при прийнятті рішення про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином державний виконавець Амур - Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_3 недбало ставлячись до своїх посадових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, не пересвідчилась в тому, що боржник - ОСОБА_11 не проживає на території Амур - Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, а саме за адресою: АДРЕСА_5 , оскільки вказаної адреси за даними адресного плану міста та містобудівного кадастру жодному об`єкту нерухомості не присвоювалось, в результаті чого за її постановою було проведено прилюдні торги з реалізації арештованого вищезазначеного нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_11 та право власності на зазначене нерухоме майно, в подальшому було зареєстроване за ОСОБА_14 , який став переможцем прилюдних торгів, чим законним правам та інтересам ОСОБА_11 , відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2167-14 від 16.07.2014 року, спричинено збитки у розмірі 678775 гривень, що на час скоєння кримінального правопорушення більш ніж в 1184 разів перевищувало неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки фізичної особі ОСОБА_11 .

Обвинувачена ОСОБА_3 свою провину не визнала. Суду показала, що на виконанні у неї перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису №1583, виданого 03.07.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, ОСОБА_10 про звернення стягнення на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_11 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, задовольнити вимоги стягувача ПАТ "Дельта Банк" в сумі розміром 939 437,26 грн. Виконавчий документ був пред`явлений на виконання до відділу 24.07.2013 за заявою стягувача в частині виконання рішення відносно боржника ОСОБА_11 (зареєстрований - АДРЕСА_6 , фактично мешкає згідно заяви стягувана - АДРЕСА_7 ). Крім того, банк клопотав разом з відкриттям виконавчого провадження винести постанову про накладення арешту на зазначену у виконавчому документі квартиру боржника. Державним виконавцем відділу 24.07.2013 відповідно до положень ст.17,19,25 Закону України Про виконавче провадження була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка направлена сторонам виконавчого провадження із супровідним листом від 24.07.2013 № 20426 за адресами, які зазначені як у виконавчому документі так і у заяві стягувача. У постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем також визначено строк на самостійне виконання рішення до 29.07.2013 року. Крім того, у відповідності до ст.25.57 Закону України "Про виконавче провадження 24.07.2013 була винесена постанова державного виконавця про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_11 , яка направлена сторонам виконавчого провадження за адресами, які зазначені як у виконавчому документі і у заяві стягувача, до органів БТІ і відповідні дані щодо встановлених заборон внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Відповідно до положень ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем направлено до Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ лист-повідомлеиня про необхідність в проведенні виконавчих дій 30.07.2013 року на території Красногвардійського району м.Дніпропетровська, які полягають в здійсненні опису нерухомого майна боржника. Рішення боржником у наданий для самостійного виконання строк не виконане. Державним виконавцем у присутності понятих та представника стягувача було складено акт опису й арешту майна боржника № ВП 39052620/1690/В10 від 30.07.2013 року. Після здійснення опису майна шляхом зовнішнього візуального огляду та на підставі технічної документації БТІ, наданої стягувачем, на підставі ст. 13, 58 Закону України Про виконавче провадження постановою державного виконавця від 30.07.2013 року був призначений суб`єкт оціночної діяльності суб`єкт господарювання для проведення експертного дослідження та надання висновку про вартість описаного та арештованого нерухомого майна для цілей примусової реалізації в процедурі виконавчого провадження. В якості експерта оцінювача вказаною постановою був залучений ОСОБА_15 , висновок про проведену оцінку був наданий до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції 23.08.2013 року. Відповідно до вимог ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» сторонам було направлено копію звіту про оцінку арештованого майна із супровідним листом від 23.08.2013 за вих. № 27655. Оцінка арештованого майна була належним чином направлена сторонам, в установленому порядку та строки, оскаржена чи скасована не була. В силу чого, 18.09.2013 Амур-Нижньодніпровським відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ відповідно до положень Інструкції з примусового виконання рішень та п. 5.12.5 Інструкції про проведення виконавчих дій до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області направлений пакет документів для перевірки та визначення спеціалізованої торгівельної організації, що буде проводити прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна предмету іпотеки. Відповідно до положень чинного законодавства 07.10.2013 року між АНД ВДВС Дніпропетровського МУЮ та ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» був укладений договір № 04-0585/13 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна боржника : квартира за адресою АДРЕСА_4 в житловому будинку літ. Г-16, яка складається з: 1 - коридор, 2 - кухня-столова, 3 - шафа. 4,5 житлові кімнати, 6 - шафа. 7 - ванна, 8 - туалет, загальна площа 90,8 кв.м, житлова - 31.70 кв.м., що належить на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21.12.2004 року приватним нотаріусом ДМНО, ОСОБА_16 за реєстровим № 3148 та зареєстрована в КП ДОР «Дніпропетровське МБТІ» за реєстраційним № 274465 від 06.02.2005 року - ОСОБА_11 (зареєстрований - АДРЕСА_6 ,), яке є предметом іпотеки боржника перед І1АТ «Дельта Банк» згідно договору іпотеки №: 0/0/3 від 28.10.2008 року. Прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна в установленому законом порядку були призначені на 29.10.2013 року. За повідомленням спеціалізованої торгівельної організації призначені прилюдні торги не відбулися в зв`язку з відсутністю покупців та попиту на арештоване майно за визначеною ціною. В зв`язку з повною відсутністю покупців та заявок на прилюдні торги, державним виконавцем було прийняте рішення провести уцінку переданого на примусову реалізацію арештованого майна на 25% (двадцять п`ять відсотків), що складає 100 612,50 грн. Таким чином після зменшення вартість нереалізованого арештованого майна склала 301 837,50 грн. Вказаний акт із супровідним листом від 31.10.2013 року за вих. № 37655 був правлений сторонам виконавчого провадження та до торгівельної організації, ними отриманий та в установленому законом порядку і строки не оскаржувався. На адресу відділу ДВС 20.11.2013 року було надане повідомлення ТОВ УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» про те, що наступні прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна призначені на 02.12.2013 року. Стартова ціна квартири АДРЕСА_2 на прилюдних торгах склала 301 837,50 гри. Переможцем прилюдних торгів став ОСОБА_14 , а ціна продажу майна склала - 302 000, 00 грн. За придбане майно переможець прилюдних торгів перерахував суму в розмірі 265 60 грн. 00 коп. на депозитний рахунок Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та грошові кошти в розмірі - 34 730 грн. 81 коп. (сума винагороди торгівельної організації) перераховані в рахунок спеціальної торгівельної організації ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУШІ» в рахунок виконання зобов`язання по оплаті суми винагороди згідно договору № 04-0585/13 від 07.10.2013 року. Про проведені прилюдні торги ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПГІ» до відділу ДВС суло надано протокол № 04-0585/13 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_11 . Керуючись викладеним, державним виконавцем 03.12.2013 року складено акт про проведення публічних торгів та о реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Реалізація предмету іпотеки відбулась з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Не зважаючи на те, що ОСОБА_3 свою провину не визнала, суд вважає, що вина ОСОБА_3 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, за ч.2 ст.367 КК України, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та підтверджується доказами, отриманими в ході досудового розслідування, долученими та дослідженими судом.

Потерпілий ОСОБА_11 показав суду, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а фактично проживав у належній йому квартирі АДРЕСА_2 . Починаючи з 2013 року, він періодично знаходиться на заробітках за межами України. В його квартирі постійно проживали дружина ОСОБА_17 , донька ОСОБА_18 , 1998 року народження, та син ОСОБА_19 , 2008 року народження, яких примусово виселив переможець торгів ОСОБА_14 . До цього часу квартира була придбана за спільні кошти подружжя у 2004 році. У подальшому квартиру було передано в іпотеку банку в забезпечення зобов`язань за кредитним договором. Він ніколи не проживав за адресою: АДРЕСА_5 . На протязі 2013 року, ні він, ні його дружина чи будь-хто не отримували за адресою місця проживання, а також за місцем реєстрації які-небудь листи чи повідомлення від Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС. Про існування виконавчого напису нотаріуса, про здійснення виконавчого провадження та також про проведення публічних торгів з реалізації його квартири ОСОБА_11 дізнався лише 03 грудня 2013 року, коли новий власник ОСОБА_14 примусово виселив з квартири його сім`ю.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що про виконавче провадження нічого не знала, ніяких повідомлень на будь-яку з адрес не отримувала. Про проведення торгів з реалізації квартири АДРЕСА_8 дізналась 03.12.2013 року від нового власника зазначеної квартири ОСОБА_14 , коли він звернувся до неї з питанням про виселення;

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що дійсно виконував оцінку квартири АДРЕСА_2 та при виконанні якої виконав тільки зовнішній огляд квартири, оскільки не було можливості потрапити в середину;

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що у заяві про відкриття виконавчого провадження помилково вказав адресу: АДРЕСА_5 , оскільки має багато в провадженні справ. Був присутнім при проведенні огляду квартири АДРЕСА_2 та опис майна брався згідно даних технічного паспорту, оскільки у саму квартиру потрапити не мали можливості;

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що брав участь у публічних торгах по реалізації нерухомого майна ОСОБА_11 , а саме квартири АДРЕСА_2 та став їх переможцем;

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що брав участь у публічних торгах по реалізації нерухомого майна ОСОБА_11 , а саме квартири АДРЕСА_2 , в ході яких був визнаний переможцем, але згодом відмовився він купівлі зазначеної квартири;

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що брала участь у публічних торгах по реалізації нерухомого майна ОСОБА_11 , а саме квартири АДРЕСА_2 , в ході яких за короткий проміжок часу переможцем був визнаний ОСОБА_14 ;

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що брав участь у публічних торгах по реалізації нерухомого майна ОСОБА_11 , а саме квартири АДРЕСА_2 , в ході яких за короткий проміжок часу переможцем був визнаний ОСОБА_14 ;

Експерт ОСОБА_23 суду підтримав складений ним висновок № 2167-14 від 16.07.2014 року та суду показав, що при визначенні вартості квартири використовував порівняльний підхід, який більш розкривав ринкову концепцію, вік, зношення та стан квартири;

Свідок ОСОБА_24 суду показала про порядок та механізм проведення прилюдних торгів державним виконавцем та повідомила, що вказані торг були призначені на першу половину 02.12.2013 року, а повідомлення про відкликання ліцензії ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» на адресу АНД ВДВС ДМУЮ в Дніпропетровській області надійшло факсом у другій половині 02.12.2013 року.

Крім показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_3 в обвинуваченні згідно обвинувального акту підтверджується іншими доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду:

- заявою прокурору Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська про скоєння корупційного правопорушення, згідно якої ОСОБА_11 просить притягнути до кримінальної відповідальності державного виконавця Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_25 ;

- копією заяви про відкриття виконавчого провадження ПАТ «Дельта Банк», згідно якої представник АТ «Дельта Банк» ОСОБА_8 просить прийняти до виконання виконавчий напис № 1583, виданий ОСОБА_10 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 ;

- копією протоколу № 04-0585/13 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_11 від 02.12.2013 року затвердженого директором Дніпропетровської філії ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП», згідно якого переможцем торгів є ОСОБА_14 ;

- висновком будівельно-технічної експертизи № 2167-14 від 16.07.2014 року, що найбільш достовірна ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 станом на 19 серпня 2013 року складала (з округленням): 678775,00 грн.;

- копією листа від 29.11.2013 № 025-17/2860 щодо виключення спеціальних організацій, направленого начальникам відділів державної виконавчої служби; начальникам відділу примусового виконання рішень, згідно якого ТОВ «Укрспецторг Групп» втратили право здійснювати реалізацію арештованого державними виконавцями майно;

- копією листа начальника головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 30.04.2014 № 14033/02-54/2178, згідно якого вбачається, що до Головного управління юстиції у Дніпропетровській області 28.11.2013 року надійшов лист Державної виконавчої служби України від 28.1.2013 року № 4.1-08/4.1/1397 щодо виключення ТОВ «Укрспецторг Групп» з переліку спеціалізованих організацій, з якими органи державної виконавчої служби можуть укладатись договори про реалізацію арештованого майна;

- копією акту, складеного державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_25 від 03.12.2013 року про проведення публічних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, згідно якого стартова ціна квартири АДРЕСА_2 на прилюдних торгах склала 301 837,50 грн. Переможцем торгів став ОСОБА_14 , ціна продажу майна складає 302000,00 грн.;

- копією постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/16888/13а від 19.03.2014 року, згідно якою адміністративний позов ОСОБА_11 до АНД ВДВС ДМУЮ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ «Дельта Банк» про визнання дій протиправними та скасування постанови задоволено частково та визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця АНД ВДВС ДМУЮ ВП № 39052620 про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2013 року;

- копією ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі №804/16888/13а від 13.03.2015 року, згідно якої постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2014 року у справі № 804/16888/13а залишено без змін;

- копією рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у справі № 204/270/14ц (2/204/25/15) від 02.07.2015 року, згідно якого позовну заяву ОСОБА_11 до ТОВ «Укрспецторг Групп» в особі Дніпропетровської філії, АНД ВДВС ДМУЮ, треті особи ОСОБА_14 , ПАТ «Дельта Банк», Орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна недійсними та застосування наслідків недійсності правочину задоволено частково, а саме: Визнано недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину прилюдні торги з реалізації належного на праві власності ОСОБА_11 нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , що були оформлені Протоколом № 04-0585/13 від 02.12.2013, складеним Дніпропетровською філією ТОВ «Укрспецторг Групп»; Визнано недійним Протокол № 04-0585/13 від 02.12.2013, складений Дніпропетровською філією ТОВ «Укрспецторг Групп» за результатами проведення прилюдних торгів з реалізації належного на праві власності ОСОБА_11 нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 ; Визнано незаконним Акт державного виконавця про проведення публічних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки від 03.12.2013 року, затверджений начальником АНД ВДВС ДМУЮ ОСОБА_24 про реалізацію нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , складеного на підставі Протоколу Дніпропетровської філії ТОВ «Укрспецторг Групп» № 04-0585/13 від 02.12.2013 року; Визнано незаконним та скасовано видане приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_26 від 03.12.2013 року, за реєстровим № 1808 Свідоцтво на ім`я ОСОБА_14 про право власності на майно, що складається з квартири АДРЕСА_2 ;

- копією ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області у провадженні № 22-ц/774/7589/15 від 10.12.2015 року, згідно якою рішення Красногвардійського районного суду від 02.07.2015 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

Оцінюючи докази, суд вважає, що ненавмисні дії ОСОБА_3 повинні бути кваліфіковані за ч.2 ст.367 КК України, а саме, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки інтересам фізичної особи.

Суд розцінює не визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, як обрану останньою лінією захисту і бажання будь-яким засобом уникнути відповідальності за вчинений нею злочину середньої тяжкості, і вважає, що показання обвинуваченої не впливають будь-яким чином на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння або на кваліфікацію вчиненого, тому суд не може її свідчення взяти до уваги.

Під час судового розгляду були повно і всебічно досліджені матеріали кримінального провадження, допитані обвинувачена, потерпілий, свідки, а також експерт, що у сукупності дає змоги вважати, що вина ОСОБА_3 у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Так, ОСОБА_3 з 03.07.2012 року була прийнята на роботу державного виконавця АНД ВДВС ДМУЮ. В цей же день вона прийняла присягу державного службовця.

Згідно до пп.1.3.,1.5. Посадової інструкції, складеної для ОСОБА_27 , вона будучи державним виконавцем є державним службовцем та посадовою особою. В своїй роботі державного виконавця АНД ВДВС ДМУЮ керується, зокрема Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативними актами з питань державної служби.

Згідно пп.2.1,2.2 Посадової інструкції, ОСОБА_27 зобов`язана сумлінно виконувати свої обов`язки, не допускати порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Відповідно до вимог ч.ч.1,5 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцем місцезнаходження майна. У разі якщо у процесі виконавчого провадження буде встановлено про місце перебування, проживання чи місце знаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, або з`ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення знаходиться на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем виконання, про що повідомляє стягувача.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження №39052620, матеріали якого були досліджені в суді, на примусовому виконанні державного виконавця ОСОБА_27 знаходився виконавчий документ виконавчий напис нотаріуса від 03.07.2013 року за №1583 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належала ОСОБА_11 . У вказаному виконавчому документі було зазначено адресу боржника: АДРЕСА_3 .

У супереч вимогам, передбаченим ч.ч.1,5 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» і порушуючи Посадову інструкцію, обвинувачена відкрила виконавче провадження за вказаним виконавчим документом на території м.Дніпропетровська, на яку не поширюється її компетенція, а у подальшому, здійснюючи заходи у виконавчому провадженні, арештувала квартиру ОСОБА_11 і передала її на реалізацію на прилюдних торгах, після проведення яких склала відповідний Акт.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 підтвердила, що вона відкрила виконавче з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 03.07.2013 року за №1583, при цьому зазначивши адресу боржника ОСОБА_11 : АДРЕСА_5 . Вказану адресу вона не перевіряла, оскільки вона була вказана представником стягувача у заяві про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження вона направила на адресу боржника вказану стягувачем із зворотним поштовим повідомленням. Проте зворотне поштове повідомлення про вручення ОСОБА_11 постанови про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала, вважаючи що для розпочату примусового стягнення квартири достатньо лише направити таке повідомлення, що є порушенням вимог ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, обвинувачена пояснила, що вона: відвідувала квартиру боржника, коли складала Акт опису й арешту майна, а також готувала документи для здійснення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що належало ОСОБА_11 , яке знаходилося на непідвідомчої їй території, а саме на території Красногвардійського району м. Дніпропетровська, а після проведення торгів склала Акт про проведення торгів.

Потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а фактично проживав у належній йому квартирі АДРЕСА_2 . Починаючи з 2013 року, він періодично знаходиться на заробітках за межами України. В його квартирі постійно проживали дружина ОСОБА_17 , дочка ОСОБА_18 , 1998 року народження, та син ОСОБА_19 , 2008 року народження, яких примусово виселив переможець торгів ОСОБА_14 . До цього часу квартира була придбана за спільні кошти подружжя у 2004 році. У подальшому квартиру було передано в іпотеку банку в забезпечення зобов`язань за кредитним договором.

Як пояснив ОСОБА_11 , він ніколи не проживав за адресою: АДРЕСА_5 . На протязі 2013 року, ні він, ні його дружина чи будь-хто не отримували за адресою місця проживання, а також за місцем реєстрації які-небудь листи чи повідомлення від Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС. Про існування виконавчого напису нотаріуса, про здійснення виконавчого провадження та також про проведення публічних торгів з реалізації його квартири ОСОБА_11 дізнався лише 03 грудня 2013 року, коли новий власник ОСОБА_14 примусово виселив з квартири його сім`ю.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 - представник ПАТ «Дельта-Банк» пояснив, що дійсно він готував заяву до органу державної виконавчої служби про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса від 03.07.2013 року за №1583 щодо звернення стягнення на квартиру ОСОБА_11 . При цьому із-за неуважності він помилкового вказав неіснуючу адресу боржника: АДРЕСА_5 . Крім цього, ОСОБА_8 пояснив, що він контролював здійснення виконавчого провадження і разом з ОСОБА_3 приймав участь у описі й арешті квартири ОСОБА_11 за місцем її розташування.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 у суді показали, що вони були учасниками прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_2 , які проводилися 02 грудня 2013 року. Переможцем торгів було визнано ОСОБА_14 , який пояснив суду, що на підставі Акту про проведення торгів, складеного ОСОБА_3 , він у нотаріуса оформив право власності на квартиру, яка раніше належала ОСОБА_11 .

Отже, оцінюючи у сукупності досліджені докази, можливо зробити висновок, що в діях ОСОБА_3 вбачається не належне виконання службових обов`язків, що полягає в невиконанні службовою особою дій, передбачених як безумовних для виконання нею по службі.

Враховуючи те, що на виконання державному виконавцю ОСОБА_28 поступив виконавчий документ, виконання якого за територіальною компетенцією не належало до її посадових обов`язків, вона, керуючись п.4 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», повинна була відмовити у відкритті виконавчого провадження, а у випадку, якщо про такі обставини вона дізналася вже під час здійснення виконання, то згідно ч.5 ст. 20 Закону, повинна була передати виконавчий документ до відповідного компетентного органу ДВС.

Проте, дізнавшись, що майно боржника та його перебування не знаходиться за територіальною компетенцією державного виконавця, ОСОБА_3 в порушенні названих вимог Закону та Посадової інструкції не виконала дій, передбачених як безумовних для виконання нею по службі.

Вказані порушення знайшли своє повне підтвердження у постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2015 року у справі №804/16888/13-а, згідно якого визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця АНД ВДВС ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження №39052620 з підстав того, що вказане виконавче провадження було відкрито з порушенням принципу територіальності проведення виконавчих дій. Судове рішення набрало законної сили 12.03.2015 року.

Обов`язковою складовою об`єктивної сторони, кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, є наявність тяжких наслідків, які, згідно примітки до ст. 364 КК України, полягають у заподіянні матеріальних збитків у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи вартість реалізованої квартири ОСОБА_11 станом на 19.08.2013 року склала 678 775 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян, визначений у диспозиції ч.2 ст. 367 КК України.

Щодо висновку суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_29 , який оцінив квартиру на стадії виконавчого провадження в 402 450 грн. і який під час судового розгляду підтвердив свій висновок, то до цієї суми варто віднести критично, оскільки ОСОБА_29 є суб`єктом підприємництва. В суді він заявив, що знав обвинувачену за рік до виконання оцінки, оскільки неодноразово виконував її замовлення на оцінку нерухомості у виконавчих провадженнях. Крім цього, ОСОБА_29 пояснив, що оцінка була здійснена виключно по технічному паспорту квартири.

В той же час, заслуговує довіри висновок ОСОБА_23 , який займає посаду судового експерта в інституті судових експертиз і має стаж експертної роботи понад 11 років. Його висновок відрізняється більш обґрунтованістю та базується на об`єктивних даних про нерухомість.

З урахуванням викладеного вважаю, що перелічені дії службової особи ОСОБА_3 з об`єктивної сторони, її суб`єктивне ставлення до вчиненого, наявність тяжких наслідків повністю підпадають під кваліфікуватися за ч.2 ст. 367 КК України.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, пом`якшуючі покарання.

ОСОБА_3 свою провину не визнала, у скоєному не розкаювалась, раніше не засуджувалась, характеризується позитивно, скоїла ненавмисний злочин середньої тяжкості, замужем, має постійне місце проживання, тому суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від основного покарання з випробування в частині позбавлення волі, з позбавленням її права обіймати посади в органах виконавчої служби та зі штрафом у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

Потерпілий ОСОБА_11 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченої матеріальної шкоди в сумі 678775 грн. та моральної шкоди в сумі 100 00 грн.. Обвинувачена ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважає, що є наявність правових підстав для часткового задоволення цивільного позову ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, з огляду на наступне.

У відповідності з п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд погоджується зі слушністю доводів цивільного позивача відносно стягнення з цивільного відповідача обвинуваченої ОСОБА_3 моральної шкоди, завданої в результаті вчинення останньою відносно нього протиправних дій, а також наявністю передбачених законом підстав для її відшкодування, які передбачені ст.ст.11,16,п.1 ч.2 ст.23 ЦК України.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд керується принципами виваженості та розумності, при цьому суд враховує фактичні обставини, що результатом протиправних дій обвинуваченої є втрата єдиного житла не тільки ОСОБА_11 , а й його дружиною і дітьми, виходячи з чого суд вважає суму у 25000 гривень достатньою для компенсації моральної шкоди.

Щодо вимог цивільного позивача ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченої матеріальної шкоди в сумі 678775 грн, суд вважає їх не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у справі № 204/270/14ц (2/204/25/15) від 02.07.2015 року, яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.12.2015 року залишено без змін, прилюдні торги з реалізації належного на праві власності ОСОБА_11 нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , що були оформлені Протоколом № 04-0585/13 від 02.12.2013, складеним Дніпропетровською філією ТОВ «Укрспецторг Групп», визнані недійсними із застосуванням наслідків недійсності правочину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст.16 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. Зі змісту ч.3 ст.16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У ст.328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Оскільки рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у справі №204/270/14ц (2/204/25/15) від 02.07.2015 року, яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.12.2015 року залишено без змін, шляхом визнання прилюдних торгів недійсними із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір щодо вказаної квартири вже врегульований, тому суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 матеріальної шкоди в сумі 678 775 грн.

Суд також вважає, що відповідно до ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського Науково-дослідного інституту судових експертиз у розмірі 1476,00 гривень.

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.368,369,370,371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої служби 2 роки зі штрафом у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

На підставі ст.75, п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України встановити ОСОБА_3 іспитовий строк 2 (два) роки, та обвинувачену звільнити від відбуття тільки основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 25000 гривень моральної шкоди.

У задоволенні іншої частині позовних вимог ОСОБА_11 - відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України - стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта: з боку Дніпропетровського Науково-дослідного інституту судових експертиз у розмірі 1476,00 гривень.

Обвинувачена, прокурор та потерпілий мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору, а потерпілий та його представник копію вироку мають право отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1