Справа №: 343/202/14-к
Провадження №: 1/0343/2/15
П О С Т А Н О В А
іменем України
20.10.15 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області при розгляді кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, клопотання захисника ОСОБА_9 про направлення справи на додаткове розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 обвинувачуються у перевищенні службових повноважень, тобто в тому, що вони, будучи службовими особами, умисно вчинили дії, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, застосуванням болісних і таких, що ображають особисту гідність потерпілого ОСОБА_15 діями, при наступних обставинах:

ОСОБА_12 04.10.2003 року прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ України, а 25.08.2009 року наказом № 102 о/с призначений оперуповноваженим сектору карного розшуку Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області. ОСОБА_13 22.09.2007 року прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ України, а 08.07.2011 року наказом № 74 о/с призначений дільничим інспектором сектору дільничих інспекторів Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області. ОСОБА_14 25.09.2004 року прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ України, а 06.04.2010 року наказом № 38 о/с призначений оперуповноваженим сектору карного розшуку Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області.

Будучи працівниками правоохоронного органу, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , маючи спеціальне званная старший лейтенант міліції, ОСОБА_13 - лейтенант міліції, тобто службовими особами, які наділені владними повноваженнями, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, в групі осіб спричинили потерпілому ОСОБА_16 тілесні ушкодження при наступних обставинах.

Згідно розпорядження начальника Долинського РВ УМВС № 33 «Про проведення оперативно-профілактичного відпрацювання на території обслуговування Долинського РВ УМВС» від 11.07.2011 року працівникам Долинського РВ УМВС було доручено провести 11.07.2011 року в період з 19 до 23 години силами особового складу Долинського РВ УМВС оперативно-профілактичне відпрацювання сіл Велика Тур`я, Тростянець, Белеїв, Слобода Долинська і складено відповідний план. Відповідно до п. 2 плану працівників міліції було зобов`язано забезпечити перевірку по місцю проживання осіб, які перебувають на обліку в Долинському РВ УМВС України, у тому числі раніше судимих. Згідно плану розстановки сил та засобів на 11.07.2011 ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та особа, відносно якої справа виділена в окреме провадження, входили в групу № 2, яка мала перевірити раніше судимого ОСОБА_16 . Згідно розпорядження старшим групи було визначено ОСОБА_12 та проведено з ними відповідний інструктаж.

11.07.2011 року біля 20.00 години працівники міліції ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та особа, відносно якої справа виділена в окреме провадження, на службовому автомобілі, марки ВАЗ 210740, державний номерний знак НОМЕР_1 , прибули в с. Тростянець Долинського району Івано-Франківської області.

О 21.00 годині 11.07.2011 року на зупинку в с. Тростянець, що поблизу церкви, прибув автобус «Долина - Велика Тур`я», з якого вийшов ОСОБА_16 . ОСОБА_12 покликав останнього до службового автомобіля. Не представившись працівником міліції, не показавши своє службове посвідчення, наказав ОСОБА_16 сідати у автомобіль, не пояснивши при цьому причину. ОСОБА_16 правомірно відмовився виконати вказівку ОСОБА_12 , запитавши про причину цього та чому він має з ними їхати. Тоді ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та особа, відносно якої справа виділена в окреме провадження, діючи умисно, та будучи об`єднані єдиним умислом, не бажаючи рахуватися з покладеними на них Конституцією України, Законом України "Про міліцію", іншими нормативно-правовими актами обов`язками, не звертаючи уваги на службові інтереси, інтереси держави, органів внутрішніх справ, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, із застосуванням фізичної сили разом посадили ОСОБА_16 у службовий автомобіль та поїхали в сторону м. Долина.

По дорозі працівники міліції ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та особа, відносно якої справа виділена в окреме провадження, умисно, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, з метою приниження особистої гідності потерпілого, почали обзивати ОСОБА_16 нецензурними та іншими образливими словами. При цьому, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , що сиділи на задньому пасажирському сидінні автомобіля по обох боках ОСОБА_16 , умисно нанесли декілька ударів кулаками та ліктями в район обох передпліч ОСОБА_16 .

З метою нанесення ОСОБА_16 тілесних ушкоджень, рухаючись на автомобілі, повернули наліво на дорогу, яка веде до лісу, що поблизу с. Рахиня Долинського району. Проїхавши біля 250 метрів, звернувши на лісову галявину, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та особа, відносної якої справа виділена в окреме провадження, вийшли з автомобіля. Після чого ОСОБА_12 наказав ОСОБА_16 вийти з автомобіля, а коли потерпілий відмовився, він, схопивши його за одяг, застосовуючи фізичне насилля, витягнув ОСОБА_16 з автомобіля та повалив на землю. Після цього, працівники міліції старший лейтенант міліції ОСОБА_14 , старший лейтенант ОСОБА_12 , лейтенант ОСОБА_13 та особа, відносно якої справа виділена в окреме провадження, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, спільно, умисно стали наносити руками і ногами удари по голові та інших ділянках тіла потерпілого, розірвавши при цьому навушники від мобільного телефону.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_12 з автомобіля взяв ремінь, яким і зв`язав руки потерпілого, завернувши їх за спину, а ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та особа, відносної якої справа виділена в окреме провадження, допомагали йому в цьому, утримуючи силою потерпілого.

Після цього, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 знову умисно нанесли ОСОБА_16 удари руками і ногами по тілу. Побиття потерпілого супроводжувалося нецензурною лексикою та погрозами, з метою принизити його особисту гідність.

В результаті цих злочинних дій, що явно виходять за межі наданих ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та особі, відносної якої справа виділена в окреме провадження, законом повноважень потерпілий ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани, садна та синців в ділянці обличчя; крововилив під кон`юнктиву правого ока; синець по внутрішній поверхні лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

З метою приховати свої злочинні дії оперативний уповноважений СКР Долинського РВ УМВС ОСОБА_12 , діючи у змові з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та особою, відносної якої справа виділена в окреме провадження, 11.07.2011 року склав протокол про нібито вчинення потерпілим ОСОБА_16 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а оперуповноважений СКР Долинського РВ УМВС ОСОБА_14 склав протокол про адміністративне затримання, на підставі якого потерпілого ОСОБА_16 того ж дня о 23 год. 20 хв. було поміщено в кімнату для затриманих чергової частини Долинського РВ УМВС, де він незаконно утримувався до розгляду справи суддею Долинського районного суду, який у подальшому адміністративну справу щодо ОСОБА_16 за ст. 173 КУпАП повернув начальнику Долинського РВ УМВС.

Слідство підтверджує пред"явлене обвинувачення показаннями потерпілого ОСОБА_16 , однак останній як під час досудового слідства, так і в ході розгляду справи по суті як попереднім складом суду, так і даним складом, неодноразово змінює їх. Зокрема, щодо того, що під час зустрічі з обвинуваченими 11.07.2011 року після 21 години йому було не відомо, що це міліціонери, принаймі двоє з них, оскільки вони не представились, однак у своїй заяві від 12.07.2011 року (т.1 а.с. 10) він чітко вказує, що на автобусній зупинці його зустріли 4 міліціонери, та у поясненнях від 12.07.2011 року (т.1 а.с. 15-16) навіть вказує прізвище одного з них, зокрема особи у цивільному одязі, яка сиділа за кермом та являлася працівником міліції, 13.07.2011 року (т.1 а.с. 35-38) - знову заявляє про невідомих осіб, 02.08.2011 року (т. 2 а.с. 165) - ОСОБА_16 вже не знає особи, яка сиділя за кермом, йому навіть важко описати зовнішність, водночас того ж дня в протоколі очної ставки (т.3 а.с. 9-16) він вже добре знає двох працівників міліції, зокрема ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , розповідає про дії та одяг кожного з них, хто з них сидів за кермом автомобіля. З приводу того, хто наніс йому тілесні ушкодження: у своїх показаннях від 23.07.2011 року ОСОБА_16 вказує, що його били та копали, в однаковій мірі ображали нецензурними словами всі четверо підсудних, однак і не заперечив факту, що він писав заяву в міліцію про те, що удари наносив собі сам, як і давав такі пояснення правоохоронним органам, однак останні та запис їх фіксування органом досудового слідства до матеріалів кримінальної справи долучені не були. В жодних зі своїх пояснень та показань потерпілий не може вказати, хто саме носив йому удари, в які ділянки тіла та де ці особи знаходилися по відношенню до нього, як і не зазначає, які з дій підсудних ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ображали його особисту гідність. При розгляді справи іншим складом суду, що вбачається з протоколу судового засідання (т. 6 а.с. 115 - 273), ОСОБА_16 вже стверджує, що його затягували в машину та наносили удари двоє осіб, а в лісі зв"язували руки троє осіб, також він бачив, що курсант під час нанесення ударів стояв збоку. В ході даного розгляду справи потерпілий вказує знову на чотирьох осіб, які причетні до вчинення злочину відносно нього. В той же час зазначає, що негативно відноситься до працівників міліції, особливо до працівників карного розшуку, яких вважає винуватими у його незаконному засудженні та фальсифікації відносно нього кримінальної справи.

На підтвердження обвинувачення слідство посилається також на показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , які були допитані і в судовому засіданні.

Так, свідки ОСОБА_26 - начальник сектору карного розшуку, та ОСОБА_23 - начальник дільничних інспекторів Долинського РВ УМВС України, суду підтвердили, що згідно розпорядження начальника Долинського РВ УМВС «Про проведення оперативно-профілактичного відпрацювання на території обслуговування Долинського РВ УМВС» від 11.07.2011 року працівникам Долинського РВ УМВС було доручено 11.07.2011 року провести перевірку по місцю проживання та роботи осіб, які перебувають на обліку в Долинському РВ УМВС України, у тому числі раніше судимих. ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_36 входили в одну групу, яка повинна була проводити відпрацювання сіл Великотур"янського напрямку. Старшим групи було визначено ОСОБА_12 . Ввечері в Долинський РВ УМВС ними був доставлений раніше неодноразово судимий ОСОБА_37 , відносно якого ними було складено протокол про вчиненнн адміністративного правопорушення. ОСОБА_26 про це доповіли по телефону, зокрема повідомили, що доставляють ОСОБА_16 , і що останній вчинив дрібні хуліганські дії та розбив собі брову. На ОСОБА_16 складалися два протоколи про адміністративне правопорушення, один з яких суд направив на доопрацювання. Після того, як ОСОБА_16 написав заяву у прокуратуру, ОСОБА_26 опитував ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , кожного окремо, про події, що мали місце, однак вони, як і в день, коли привезли ОСОБА_16 та повідомляли його, як керівника, про це, наступного дня, так і пізніше розказували те ж саме, що ОСОБА_16 , будучи в стані алкогольного сп"яніння, вчиняв хуліганські дії, наніс собі удари, тому вони його відвезли в лікарню та затримали. Їхні пояснення були однаковими та послідовними, жодних розбіжностей не було. ОСОБА_16 стояв у них на обліку та мав неприязне ставлення до сектору карного розшуку у зв"язку з його останнім засудженням, звинувачував працівників відділу, що вони йому підкинули зброю. ОСОБА_16 до цього випадку добре знав ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , так як вони тривалий час працювали в цьому напрямку. ОСОБА_23 також вказав, що, коли привезли ОСОБА_16 в райвідділ, він бачив його. Останній був агресивно настроєний, виражався нецензурними словами в сторону працівників міліції, від нього було чути запах спиртного.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні дав показання про те, що на даний час він працює в ПП ОСОБА_38 на пилорамі в с. Слобода Долинська Долинського району. Раніше він відбував покарання в Долинському ВЦ № 118 з 2005 року до грудня 2007 року. 11 липня 2011 року після обіду на пилораму до ПП ОСОБА_39 приїжджали працівники міліції, які розмовляли з ним з приводу його життя, роботи. Працівники міліції вели себе ввічливо, спокійно, зухвалої поведінки чи упередженого ставлення до нього в них не було. Вони неодноразово приїжджали до нього на роботу перевірити, чи не має проблем, однак силу не застосовували ніколи, жодних претензій до них не має. Нічого підписувати вони йому не давали. Підтвердив і показання, які давав слідчому, однак чому вони різняться, не міг пояснити. Вказав, що не може підтвердити суду свої показання, дані на досудовому слідстві про те, що міліціонери заставляли його щось підписувати, не читаючи, оскільки такого не пам"ятає.

Свідок ОСОБА_40 суду вказав, що допомагає підприємцю ОСОБА_41 на пилорамі в с. Слобода Долинська. 11.07.2011 року звечора на пилораму приїжджали двоє працівників міліції, які розмовляли з ним та ОСОБА_42 . Він тоді був п"яний, щось підписував, після чого останні поїхали. Вели вони себе культурно, до нього та ОСОБА_43 відносилися добре.

Свідок ОСОБА_44 підтвердив суду, що до них на пилораму приїжджають час від часу працівники міліції, які цікавляться роботою раніше судимих, чи не має з ними проблем. Поводять себе врівноважено, з 1999 року не пам"ятає випадків, щоб вони були агресивні до людей. Спокійною була і розмова, коли працював у нього ОСОБА_20 . Саме його, як керівника, вони розпитували про поведінку працівників, в тому числі ОСОБА_20 . На досудовому слідстві свідок також вказував, що у його присутності вони розмовляли з останнім, щоб щось писали не пам"ятає.

Свідок ОСОБА_19 суду вказав, що потерпілий ОСОБА_16 є його двоюрідним братом. Останній раніше був двічі судимий. Однак після звільнення з місць позбавлення волі працевлаштувався різноробочим, останнім часом працює в підприємця ОСОБА_45 та проживає з ним в одному будинку. Того дня біля 18-19 години до них додому приходили працівники міліції ОСОБА_14 та ОСОБА_12 та питали про ОСОБА_46 . Тому він передзвонив до нього і попередив, що його шукає міліція. Того вечора ОСОБА_16 додому не повернувся, а зранку він знайшов його у міліції побитим. Брат сказав йому, що його побили працівники міліції і він йде на них писати заяву у прокуратуру , після чого потерпілий ще пішов у лікарню, однак він з ним не ходив.

Будучи допитаним в якості свідка, ОСОБА_25 суду вказав, що 11.07.2011 року він повертався з роботи з м. Долина додому в с. Тростянець Долинського району автобусом «Долина-Велика - Тур`я». З ним в автобусі їхав його односелець ОСОБА_16 . Вони сиділи поряд. ОСОБА_16 майже весь час під час руху автобуса говорив по мобільному телефону. Автобус приїхав на зупинку в с. Тростянець в центр приблизно о 21 годині. Коли вони вийшли з автобуса, до них підійшли працівники міліції ОСОБА_47 та ОСОБА_48 , привіталися, представилися, і попросили ОСОБА_16 підійти з ними до машини. ОСОБА_16 пішов з ними, а він попрощався та пішов додому вверх по дорозі. Їхньої розмови він не чув, а також не бачив, що між ними відбувалось. Через кілька днів ОСОБА_37 приходив до нього на роботу, був побитий. Про обставини побиття він його не розпитував, останній сказав йому, щоб він з"явився в прокуратуру для дачі пояснень.

Свідок ОСОБА_49 суду пояснив, що 11.07.2011 року ввечері він знаходився на автобусній зупинці в с. Тростянець Долинського району, а саме сидів за столиком біля магазину. Він бачив, як приїхав автобус «Долина-Велика Тур`я». З автобуса вийшов ОСОБА_25 та ОСОБА_16 . Останній зупинився біля машини "ВАЗ 2107" чорного кольору, щось говорили, після чого четверо підсудних заштовхали його в автомобіль та поїхали в напрямку м. Долина. На наступний день він побачив ОСОБА_16 побитого. Він повідомив йому, що у ОСОБА_50 на сміттєзвалищі його побили працівники міліції .

Свідок ОСОБА_28 суду вказав, що 11.07.2011 року після роботи він знаходився вдома в с. Тростянець Долинського району, був випивший. Його будинок знаходиться біля дороги, 70 метрів від автобусної зупинки. Декілька хвилин після 21 години він почув, як приїхав автобус. Через деякий час він почув шум та крик, виглянувши через відкрите вікно свого будинку, побачив автомобіль темного кольору, в який на заднє сидіння саджали його сусіда ОСОБА_51 . Біля нього знаходились четверо чоловіків, двоє з них були у формі працівників міліції, а двоє без форми. В автомобіль ОСОБА_16 затягували двоє чоловік, щоб вони наносили йому тілесні ушкодження не бачив.

Відповідно до показань допитаної як свідка ОСОБА_33 , в магазині ПП Лицур-Щадей, що знаходиться неподалік автобусної зупинки в с. Тростянець, того вечора не було чути шуму та крику.

Свідок ОСОБА_34 суду вказав, що того вечора біля зупинки с. Тростянець він ремонтував свій автомобіль марки "Волга", в якому закипів радіатор. З ним були ще 3-4 чоловік, які пішли в магазин. Бачив, що неподалік стояв автомобіль ВАЗ 2107, біля якого стояв ОСОБА_12 .. Однак, коли приїжджав автобус та будь-якої сутички там він не бачив, оскільки на зупинці був не довго. Його допитували і в міліції, і в прокуратурі, однак пояснень своїх він тоді не читав, а тільки підписував їх, так як може читати тільки друкований текст, і то погано.

Свідки ОСОБА_52 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_31 , ОСОБА_53 в судовому засіданні пояснили, що вони є працівниками Долинської ЦРЛ та були присутніми, коли працівники міліції привезли ОСОБА_54 з метою огляду чи надавали йому допомогу. ОСОБА_24 працює медсестрою приймального відділення. Коли привезли ОСОБА_16 , вона кликала лікаря травматолога з відділу, на це пішло до 10 хвилин. Потім лікар оглядав його та все записували в журнал, в тому числі час огляду. ОСОБА_16 наклали два шви на брову. Суттєвих тілесних ушкоджень, конфліктів не було, їй цей вечір нічим особливим не запам"ятався, як і сам потерпілий. ОСОБА_22 являється лікарем - травматологом та зашивав рану на брові потерпілому. Вказав, що всі виявлені тілесні ушкодження були зафіксовані у спеціальному журналі. Він пам"ятає тільки рану, яку обробляв, щоб були інші тілесні ушкодження не пригадує, або потерпілий не жалівся більше ні на що. Останній вказував, що його побили працівники міліції. ОСОБА_55 того вечора не був подібний на людину, яку протягом 20 хвилин били четверо чоловік. Свідок ОСОБА_53 пояснив, що працює в Долинській ЦРЛ лікарем- невропатологом з 2005 року. Він оглядав громадянина ОСОБА_16 12 липня 2011 року біля 17 години. Потерпілий звернувся на приймальний покій і його викликала чергова медсестра. При огляді ним був виставлений попередній діагноз: підозри на закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, було виявлено під час огляду гематоми обох повік, забійна рана правої брови. Він запропонував хворому ОСОБА_16 пройти стаціонарне лікування, однак він відмовився. Хворий зазначав, що його побили працівники міліції. Аналогічні покази на досудовому слідстві дала свідок ОСОБА_56 - лікар-терапевт приймального відділення. ОСОБА_31 - лікар невролог, яка була лікуючим лікарем громадянина ОСОБА_16 суду вказала, що він звернувся за медичною допомогою 13.07.2011 року о 18 год. Його оглядала лікар приймального відділення ОСОБА_57 . В нього були підозри на закриту черепно-мозкову травму, однак під час лікування ці підозри не підтвердились, його госпіталізація не була обов"язковою. Крім того, в ОСОБА_16 була забійна рана правої брови, гематоми обох нижніх повік. Вказала, що якщо нанести удар в область брови медіально, то синець розпливеться під обидва ока, а якщо в скроневу ділянку, то буде тільки під одним оком. Хто саме йому наніс тілесні ушкодження він не говорив, однак згадував про працівників міліції. Чи були в нього інші тілесні ушкодження вона пригадати не може.

Допитана як свідок ОСОБА_27 пояснила, що ОСОБА_16 є її добрим знайомим. 12.07.2011 року біля 13-14 години він їй подзвонив на мобільний телефон і попросив зустрітися біля прокуратури. При зустрічі він був в чорних окулярах, коли зняв, вона побачила синець, була розсічена брова. Гончар ОСОБА_58 вказував, що він сам собі це зробив. Пояснював, що до нього приїхали четверо осіб та хотіли везти у Долинський РВ УМВС, на що він не погоджувався. Він шарпався з працівниками міліції, і в нього нарешті появилася нагода «віддати» ОСОБА_59 . ОСОБА_16 просив її про допомогу, зокрема, щоб вона звернулася до свого кума, який працює в правоохоронних органах, а останній повинен був розказати йому, як він має казати, від чого які синці утворилися, за що пропонував їй 5 тисяч, однак вона відмовилися. ОСОБА_16 говорив, що все сам собі зробив, тому йому треба знати, як сказати, від чого могли появитися синці. Він хотів відомстити ОСОБА_59 , оскільки вважав, що він підкинув йому зброю, за яку він відсидів сім років. Оскільки при допиті в прокуратурі їй погрожували, що вона недавно вийшла з місць позбавлення волі, а в неї мала дитина, тому вона підписала, все, що казали.

Будучи допитаним в якості свідка, ОСОБА_21 суду показав, що автомобіль марки ВАЗ 2101, д.н. НОМЕР_2 , який він придбав ОСОБА_60 , однак на себе не переоформляв, він продав ОСОБА_16 за 1300 доларів. Останній вказував, що йому гроші дали працівники міліції за те, що його побили.

Крім показань потерпілого, свідків на підтвердження обвинувачення слідство посилається також на інші докази кримінальної справи, зокрема на:

- заяву ОСОБА_16 від 12.07.2011 року, відповідно до якої 12.07.2011 року останній звернувся в Долинську міжрайонну прокуратуру за захистом своїх прав від неправомірних дій щодо нього працівників міліції (т.1 а.с. 10);

- протокол заяви ОСОБА_16 від 14.07.2011 року, згідно якої останній просить притягнути працівників міліції до кримінальної відповідальності за вчинення щодо нього незаконних дій (т. 1 а.с. 11);

- заяву ОСОБА_16 від 21.07.2011 року, в якій він стверджує, що він був дійсно побитий працівниками міліції, і факти, викладені в заяві від 12.07.2011 року, є правдиві (т. 1 а.с. 12);

- завірену копію адміністративної справи на ОСОБА_16 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а також лист Долинського районного суду про повернення цієї справи в Долинський РВ УМВС (т. 1 а.с. 18-27);

- довідку з Долинської ЦРЛ та завірені копії медичних документів про лікування ОСОБА_16 в Долинській ЦРЛ, в яких наявний діагноз, який був виставлений ОСОБА_16 під час лікування: вегето-судинна дистонія, астенічний синдром, забійна рана правої брови, гематома обох повік (т. 1 а.с. 29-34);

- завірену копію розпорядження від 11 липня 2011 року, з якої вбачається, що 11.07.2011 року особовий склад Долинського РВ УМВС було зобов`язано провести оперативно-профілактичне відпрацювання сіл Велика Тур`я, Тростянець, Белеїв, Слобода Долинська Долинського району (т. 1 а.с. 72);

- завірену копію плану проведення оперативно-профілактичного відпрацювання території Долинського району 11.07.2011 року, а також плану розстановки сил та засобів на час відпрацювання 11 липня 2011 року, з яких вбачається, що група № 2 в складі ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_61 , ОСОБА_13 , мала перевірити раніше судимого ОСОБА_16 , 1977 р.н. (т. 1 а.с. 73-75);

- завірені копії посадових інструкцій оперуповноважених сектору карного розшуку Долинського РВ УМВС в області ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , дільничного інспектора Долинського РВ УМВС ОСОБА_13 , де визначені їх службові обов`язки (т. 1 а.с. 77, 78, т. 2 а.с. 46);

- дані висновку ВВБ в Івано-Франківській області ДВБ МВС України за результатами перевірки інформації щодо протиправних дій працівників Долинського РВ УМВС в області від 21 липня 2011 року, відповідно до якого факти порушень, виявлені в ході перевірки, визначено вважати такими, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, дії працівників міліції щодо застосування фізичної сили до ОСОБА_16 визнано неправомірними та такими, що суперечать чинному законодавству (т. 1 а.с. 79-84);

- завірену копію з ЖРЗГІЗ Долинського РВ УМВС, відповідно до якого вбачається, що 12.07.2011 року з Долинської ЦРЛ надійшло повідомлення про те, що в лікарню звернувся ОСОБА_16 з тілесними ушкодженнями та вказує, що 11.07.2011 року його побили працівники міліції (т. 1 а.с. 103-104);

- завірену копію журналу проведення інструктажів Долинського РВ УМВС, отримання службового автомобіля, дорожнього листа, згідно яких вбачається, що ОСОБА_12 отримав 11.07.2011 року технічно справний службовий автомобіль марки «ВАЗ -210740» о 9 годині 00 хвилин та повернув його о 24 годині 00 хвилин, його було проінструктовано з ПДР 11.07.2011 року (т. 1 а.с. 105-106);

- завірену копію наказу від 22.12.2010 року № 107, відповідно до якого службовий автомобіль марки ВАЗ 210740 закріплений за оперуповноваженим Долинського РВ УМВС ОСОБА_12 (т.1 а.с. 109);

- завірену копію журналу обліку осіб, що доставлені в Долинський РВ УМВС, відповідно до якої 11.07.2011 року о 23 годині 05 хвилин ОСОБА_16 було доставлено в Долинський РВ УМВС та відпущено 12.07.2011 року о 08 годині 00 хвилин (т.1 а.с. 113-114);

- дані витягів з наказів від 25.08.2009 року № 102 о/с, від 06.04.2010 року № 38 о/с, завірену копію наказу № 74 о/с від 08.07.2011 року, відповідно до яких ОСОБА_12 прийнято на посаду о/у СКР Долинського РВ УМВС з 25 серпня 2009 року, ОСОБА_14 прийнято на посаду о/у СКР Долинського РВ УМВС з 06.04.2010 року, ОСОБА_13 прийнято на посаду дільничного інспектора Долинського РВ УМВС з 30 червня 2011 року (т. 1 а.с. 118-119, т. 2 а.с. 41);

- завірені копії послужних списків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 123-142, т. 2 а.с. 25-31);

- матеріали виконання доручень з ВВБ в Івано-Франківській області ДВБ МВС України (т. 2 а.с. 1-22);

- завірену копію витягу з наказу № 104 о/с від 10.08.2011 року, відповідно до якогозгідно з Положенням про проходження служби рядовим та нальницьким складом органів внутрішніх справ ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 звільнено з органів внутрішніх справ за статтею 66 (у запас, за дискредитацію) з 11 серпня 2011 року (т. 2 а.с. 42);

- завірені копії присяг ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , згідно яких вказані вище громадяни прийняли присягу при вступі на службу до органів внутрішніх справ України (т. 2 а.с. 43-45);

- висновок експерта № 177/107-Е від 23.08.2011 року, з якого вбачається, що в ОСОБА_16 мались тілесні ушкодження: забійна рана, садно та синці в ділянці обличчя, крововилив під конюктиву правого ока, синець по внутрішній поверхні лівого плеча, описані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, могли утворитись як при нанесенні не менше 2-х, 3-х ударів тупими твердими предметами в ділянку обличчя, 1-го удару в ділянку лівого плеча, так і не менше 2-х, 3-х ударів обличчям та 1-го удару лівим плечем до таких, можливо в термін, вказаний у постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 58-59);

- висновок експерта № 505 від 30.08.2011 року, з якого вбачається, що надані на дослідження дві частини від навушників, які були вилучені при проведенні відтворення обстановки та обставин події у гр. ОСОБА_16 , не мають спільної лінії розриву між собою, проте судячи із загальних ознак (формі, розмірах, матеріалу та ступені складності виготовлення з`єднувальних дротів), вони могли раніше складати єдине ціле (т. 2 а.с. 78-81);

- протокол відтворення обстановки і обставин події із застосуванням технічних засобів від 23 липня 2011 року, під час проведення цієї слідчої дії потерпілий ОСОБА_16 розказав про події, що відбувались з ним 11 липня 2011 року, а також показав на місці, де саме це відбувалось. Згідно цього ж протоколу, на галявині, в лісі, поблизу сіл Слобода Долинська та Тростянець, було вилучено частину навушників від мобільного телефону (т. 2 а.с. 93-94);

- протокол виїмки від 13 липня 2011 року, в якому вказано, що ОСОБА_16 було добровільно видано футболку білого кольору, частину навушників чорного кольору, автомобіль марки ВАЗ-2101 та техпаспорт на нього (т. 2 а.с. 97);

- протоколи огляду речових доказів: міні-відеокасети чорного кольору з вставкою червоного кольору з написами "SОNY Рrеmium", "DIGITAL VIDEOCASSETTE", "Mini DV", "DVM60", 60 LP : 90, запис якої було відтворено в судовому засіданні; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 25.05.1995 року МРЕВ ДАІ УМВС м. Калуш на автомобіль марки "ВАЗ 2101", 1977 р.в., світло бежевого кольору, власник ОСОБА_62 ; футболки білого кольору, вилученої у ОСОБА_16 23.07.2011 року, на короткий рукав з вставками сірого кольору на рукавах, по низу футболки, на ковнірі. На переді футболки та на правому рукаві сліди від речовини бурого кольору, схожої на кров, а також по всій поверхні футболки нашарування бруду жовтого та коричневого кольору; частини навушника від мобільного телефону, вилученого в ОСОБА_16 23.07.2011 року, довжиною 350 мм, який складається з програматора прямокутної форми та двох провідникових дротів, покритих ізоляційним покриттям чорного кольору. До протилежних від програматора кінців дроту прикріплено два динаміки; частина навушника від мобільного телефону, вилученого під час відтворення обстановки і обставин події 23.07.2011 року, довжиною 737 мм, має чорний колір. Складається з багатопровідного дроту, покритого ізоляційним покриттям чорного кольору, частини полімерного зажиму чорного кольору та полімерного штекера чорного кольору; лазерного диска білого кольору з вставками срібного кольору з надписами "DATEX PROVIDE YOUR SUCCESS", "CD-R 52x 700 mb 80 min", запис якого відтворювався в судовому засіданні (т. 2, а.с. 99, 101, 176);

- протокол відтворення обстановки і обставин події (слідчого експерименту) від 12 вересня 2011 року, відповідно до якого проведено заміри відстані від магазину підприємця ОСОБА_63 в с. Тростянець Долинського району до входу в приміщення приймального відділення Долинської ЦРЛ, а також відстань від повороту в ліс поблизу сіл Слобода Долинська та Рахиня до заїзду на галявину і назад до виїзду на центральну дорогу (місця вказані потерпілим при відтворенні обстановки і обставин події), проведено заміри часу, необхідні для подолання цієї відстані (т. 2 а.с. 103-104);

- копії протесту прокурора на постанову заступника начальника Долинського РВ УМВС ОСОБА_64 за справою про адміністративне правопорушення від 27.07.2011 року відносно ОСОБА_16 та постанови про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_16 за ч. 1 ст. 178 КУпАП і закриття провадження у цій справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_16 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП (т. 2 а.с. 180, 182);

- копії протесту прокурора на дії оперуповноваженого СКР Долинського РВ УМВС ОСОБА_12 та постанови про визнання дій оперуповноваженого СКР Долинського РВ УМВС ОСОБА_12 при складанні адміністративного протоколу за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_16 від 11.07.2011 року незаконними (т. 2 а.с. 183, 185);

- копії протесту прокурора на дії оперуповноваженого СКР Долинського РВ УМВС ОСОБА_65 та постанови про визнання дій оперуповноваженого СКР Долинського РВ УМВС ОСОБА_65 при складанні адміністративного протоколу за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_16 від 27.07.2011 року незаконними (т. 2 а.с. 186);

- протокол пред`явлення для впізнання від 02 серпня 2011 року, під час цієї слідчої дії потерпілий ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_12 , як особу, яка 11 липня 2011 року разом з іншими трьома особами забрали його насильно в автомобіль в с. Тростянець Долинського району та відвезли в ліс поблизу с. Слобода Долинська, де нанесли йому тілесні ушкодження (т. 3 а.с. 1-2);

- протокол очної ставки між потерпілим ОСОБА_16 та підозрюваним ОСОБА_12 , під час проведення цієї слідчої дії потерпілий підтвердив дані ним раніше показання на досудовому слідстві, зокрема про вчинення неправомірних дій щодо нього ОСОБА_12 , а ОСОБА_12 підтвердив свої показання, зокрема що, ОСОБА_16 при зустрічі з ними вів себе зухвало, погрожував їм та сам собі наніс тілесні ушкодження. З метою припинення таких дій, він з ОСОБА_14 зловили ОСОБА_16 за руки, однак останній почав вириватись, штовхатись, виражатися в їхню сторону нецензурними словами, погрожувати їм, чинити опір, тому вони зв"язали йому руки та посадили в машину, якою відвезли у лікарню на освідування та надання медичної допомоги, а потім в Долинський РВ УМВС (т. 3 а.с. 9-16);

- протокол пред`явлення для впізнання від 01 серпня 2011 року, під час цієї слідчої дії потерпілий ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_14 , як особу, яка 11 липня 2011 року разом з іншими трьома особами забрали його насильно в автомобіль в с. Тростянець Долинського району та відвезли в ліс поблизу с. Слобода Долинська, де били його (т. 3 а.с. 18-19);

- протокол очної ставки між потерпілим ОСОБА_16 та підозрюваним ОСОБА_14 , під час проведення цієї слідчої дії потерпілий підтвердив дані ним раніше показання на досудовому слідстві, зокрема про вчинення неправомірних дій щодо нього ОСОБА_14 , а ОСОБА_14 підтвердив свої показання про вчинення ОСОБА_16 неправомірних дій по порушенню громадського порядку, нанесенні собі самому тілесних ушкоджень, погроз в їхню сторону та опору їм (т. 3 а.с. 29-31);

- протокол пред`явлення для впізнання від 17 серпня 2011 року, під час цієї слідчої дії потерпілий ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_13 , як особу, яка 11 липня 2011 року разом з іншими трьома особами забрали його насильно в автомобіль в с. Тростянець Долинського району та відвезли в ліс поблизу с. Слобода Долинська, де били його (т. 3 а.с. 32-33);

- протокол очної ставки між потерпілим ОСОБА_16 та обвинуваченим ОСОБА_13 , під час проведення цієї слідчої дії потерпілий підтвердив дані ним раніше показання на досудовому слідстві, зокрема про вчинення неправомірних дій щодо нього ОСОБА_13 , а ОСОБА_13 підтвердив свої показання, зокрема, що ОСОБА_16 при розмові з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 почав підвищувати на них голос, проганяти їх та погрожувати їм звільненням з роботи, після чого почав сам собі наносити удари кулаками в район очей, брів. ОСОБА_12 та ОСОБА_14 звели йому руки за спину, однак ОСОБА_16 хотів нанести їм удар ногою, після чого ОСОБА_12 своїм ремнем зв"язав руки ОСОБА_16 , і вони з ОСОБА_14 посадили його в машину, після чого всі поїхали в м. Долина, нікуди не повертаючи та не зупиняючись (т. 3 а.с. 34-39).

У судовому засіданні перед закінченням судового слідства захисник підсудного ОСОБА_14 - ОСОБА_9 заявив клопотання, в якому просив кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, повернути прокурору району для проведення додаткового розслідування. Клопотання мотивоване тим, що по даній кримінальній справі орган досудового слідства фактично побудував все обвинувачення на показаннях потерпілого ОСОБА_16 . В той же час показання потерпілого на досудовому слідстві та в судовому засіданні були непослідовними, протиречивими та необ`єктивними. Вони суперечать іншим доказам по справі. Так, в судових засіданнях Долинського районного суду (в різних складах) ОСОБА_16 пояснював, що протягом всього часу своєї поїздки 11.07.2011р. в автобусі маршрутом „Долина-Тростянець він спілкувався із своєю дівчиною ОСОБА_66 . При розмові ОСОБА_16 , нібито, розказав їй, що його чомусь шукає міліція. Після подій 11.07.2011 р. потерпілий, перебуваючи в лікарні, розказав їй про всі обставини справи, висилав ММС-повідомленням на мобільний телефон своє фото з слідами побиття. Пізніше в телефонному режимі розказував їй про хід розслідування даної кримінальної справи і отримував від ОСОБА_67 поради як йому діяти. Таким чином, невідома ОСОБА_68 є важливим свідком в справі та підлягає допиту в цій якості. В той же час досудовим слідством навіть не було спроби встановити особу ОСОБА_69 , не говорячи про проведення її допиту. В судових засіданнях ОСОБА_16 постійно намагався заплутати суд з ціллю унеможливити встановлення особи такого свідка та її допиту. Під час дачі своїх показань 28.12.2012р. потерпілий відмовився навіть назвати її номер телефону, вказавши, що не бажає її допиту в суді. На наступних судових засіданнях заявив, що ОСОБА_68 померла, тому її неможливо допитати. Ще надалі - сказав, що вона перебуває на стаціонарному лікуванні в зв`язку з отриманим пораненням. Долинським районним судом було задоволено клопотання захисту про витребування довідки від мобільного оператора „Київстар з моніторингом телефонних дзвінків ОСОБА_16 , що надало би змогу перевірити правдивість показань потерпілого про обставини 11.07.2011 р. і встановити особу ОСОБА_67 . Звернення за такою інформацією до мобільного оператора наслідків не дало. Аналогічно, судом було задоволено клопотання адвоката ОСОБА_70 про дачу органу досудового слідства судового доручення в порядку ст. 315-1 КПК України (1960 року) про встановлення особи ОСОБА_67 . Постанова суду з цього питання залишилась невиконаною. Як слідує з відповіді досудового слідства встановити ОСОБА_71 не виявилось можливим. Усунути таку неповноту як встановлення особи свідка, його місцезнаходження, після чого провести допит в судовому засіданні неможливо.
Потерпілий ОСОБА_72 в судовому засіданні пояснив, що він дійсно писав заяву, в якій вказав, що тілесні ушкодження наніс собі сам. Це було в альтанці, нібито, після отримання ним грошей за зміну показань. Особи, які схилили його на таке, самі забрали цю заяву. Сам же він заяву нікуди не заносив. На наступний день його допитували по цій заяві в міліції. Цей допит записували на відео. При допиті був присутній ОСОБА_73 . Тоді ОСОБА_16 також говорив, що побив себе сам. При цьому будь-якої загрози його життю чи здоров`ю не було. Наявність віеокасети із записом такого допиту підтвердив і допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_74 , який працює експертом НДЕКЦ. Даний свідок пояснив, що дійсно відеокасета із записом цих подій була. Про її наявність є відмітка в журнаті внутрішнього обороту несекретних матеріалів. Згідно записів в цьому журналі та пояснень свідка ОСОБА_75 така відеокасета була на вимогу УВБ УМВС України в Івано-Франківській області направлена останнім та отримана ОСОБА_76 . Показання ОСОБА_16 та ОСОБА_75 підтверджуються супровідним листом за № 407, який зареєстрований у вищевказаному журналі 23.07.2011 р. за номером 23407. У вказаному журналі мається підпис ОСОБА_77 про отримання відеокасети. До матеріалів справи були долучені підтверджуючі світлокопії вказаних документів та оглянуто ці журнали в оригіналі. Під час допитів в судовому засіданні свідка ОСОБА_77 , останній показав, що в Долинському PB ніколи з потерпілим не спілкувався, присутнім під час того, як потерпілий стверджував, що сам себе побив, ніколи не був, відеокасету йому ОСОБА_74 не передавав. Чому дали такі показання ОСОБА_16 і ОСОБА_74 , свідок пояснити не може. Чи на копії журналу експерта знаходиться його підпис про отримання відеокасети ОСОБА_78 точно сказати не зміг, однак ствердив, що підпис подібний на його. Постанова суду в порядку ст. 315-1 КПК України (1960 року) про встановлення органом досудового слідства місця знаходження такої відеокасети та її надання суду залишилась невиконаною. В той же час, на думку захисту, відеокасета із записом дачі пояснень чи допиту потерпілого ОСОБА_16 є доказом по справі, який підлягає дослідженню та оцінці при вирішенні справи по суті. Вказану неповноту досудового слідства усунути в судовому засіданні неможливо.
Захист не виключає, що відеокасету із записом допиту потерпілого ОСОБА_16 стосовно вказаної вище його заяви про нанесення самому собі тілесних ушкоджень (що підтверджується висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_16 ) було умисно чи неумисно „втрачено саме працівниками УВБ УМВС України в області. Саме тому показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_77 можуть не відповідати дійсності, адже цей працівник міліції згідно наявних доказів отримав таку відеокасету-доказ. Для перевірки показань даного свідка і встановлення дійсного місця знаходження втраченої відеокасети в судовому засіданні було заявлено клопотання від 10.02.2015 р. про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_77 , наявного в журналі внутрішнього обороту несекретних матеріалів Долинського РВ УМВСУ в Івано-Франківській області. Долинський районний суд своєю постановою від 19.05.2015 р. відмовив у задоволенні даного клопотання, так як відсутні сумніви щодо правдивості показань потерпілого ОСОБА_16 , свідка ОСОБА_75 , однак, висновки почеркознавчої експертизи не дадуть можливості встановити місцезнаходження відеокасети із записом допиту ОСОБА_16 . Захист не може погодитись з такими висновками, так як не тільки встановлення місця знаходження касети було ціллю даного клопотання. Відповідь на запитання, хто отримав касету і підписався за її отримання надасть змогу об`єктивно оцінити правдивість всіх показань потерпілого та свідка ОСОБА_77 , вирішити питання про наявність чи відсутність в його діях складу службового злочину, а також надати оцінку щодо наявності упередженості органу досудового слідства по відношенню до підсудних.
Як уже вказувалось, потерпілий ОСОБА_16 протягом досудового та судового слідства давав непослідовні показання, часто міняючи їх на абсолютно протилежні, зокрема у випадку, хто йому наніс тілесні ушкодження та при яких обставинах (то всі підсудні, то окремі з них, то сам собі тощо). В той же час він пояснив суду, що негативно відноситься до правоохоронних органів, особливо до працівників карного розшуку Долинського РВ, яких всіх без винятку рахує винними у попередньому своєму, нібито, незаконному засудженню. Тому для захисту дуже ймовірною виглядає версія оговорення потерпілим підзахисних. Для оцінки об`єктивності показань захистом було заявлено клопотання про дачу судового доручення на проведення з потерпілим відтворення обстановки та обставин подій з фіксацією даної слідчої дії на відео та проведенням хронометражу подій. Таке клопотання було задоволено, а вказана слідча дія проведена слідчим обласної прокуратури. На думку захисту, відповідний протокол відтворення обстановки та обставин подій і відеозапис цієї слідчої дії в котрий раз підтвердили непослідовність і сумнівність показань потерпілого ОСОБА_16 , а також невідповідність таких показань дійсним обставинам події.
Аналогічно для перевірки об`єктивності показань свідка ОСОБА_28 , який нібито лежав на ліжку у своєму помешканні та у вікно бачив і чув всі події 11.07.2011р. на автобусній зупинці, та на виконання ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25.12.2013р., місцевий суд своєю постановою від 19.05.2015 р. в порядку ст. 315-1 КПК України (1960р.) дав судове доручення органу досудового слідства на проведення перевірки показань свідка ОСОБА_28 . Для чого доручив додатково допитати вказаного свідка, встановити та допитати ряд осіб, провести інші слідчі дії, необхідні для з`ясування обставин, на які той вказує. Натомість, орган досудового слідства обмежився тільки додатковим допитом ОСОБА_28 , який фактично носить формальний характер. Захист вважає, що таке є доказом невиконання досудовим слідством судового доручення і постанови суду від 19.05.2015 р.
В оголошених в судовому засіданні протоколах допиту свідка ОСОБА_34 , останній посилався та давав пояснення стосовно розбіжностей між його поясненнями по справі та його ж показаннями як свідка. Однак, жодних пояснень свідка ОСОБА_79 в матеріалах кримінальної справи немає. Коли, кому та які саме пояснення давались свідком встановити в судовому засіданні неможливо. Вказні дії потребують проведення оперативно - розшукових та слідчих дій, які можливо здійснити тільки органом досудового слідства. Таким чином для об`єктивності слідства по даній кримінальній справі слід перевірити показання даного свідка, встановити коли і кому були дані такі письмові пояснення, їх місце знаходження, вияснити зміст таких пояснень та наявні у них розбіжності та протиріччя з показаннями його, як свідка, допитати особу, яка відбирала пояснення тощо.
Також захист заявляв клопотання про призначення та проведення потерпілому ОСОБА_16 судової психологічної експертизи, в задоволенні якого постановою Долинського районного суду від 19.05.2015 р. було відмолено. Однак, в подальшому при умові усунення протиріч та сумнівів, які наведені вище, не виключається необхідність для оцінки об`єктивності показань ОСОБА_16 та підтвердження (чи заперечення) наявності оговору підсудних з боку потерпілого призначення і проведення ОСОБА_16 судової психологічної експертизи, завданням якої є визначення у нього індивідуально-психологічних особливостей та рис характеру, провідних якостей особистості тощо. Незважаючи на те, що при виконанні окремого доручення, виникло ще більше сумнівів щодо правдивості показань потерпілого та схильності його до фантазування, однак психологічна експертиза так і не була призначена.
Також залишилось невиконаним судове доручення органу досудового слідства про проведення експертизи відеозвукозапису слідчих дій від 23.07.2011 р. Таке судове доручення було дане відповідно до постанови суду від 19.05.2015 р. Цією ж постановою встановлено строк виконання доручення 2 місяці. Тобто, до 19.07.2015 р. відповідна експертиза мала бути виконана чи хоча би перебувати разом зі всіма необхідними матеріалами на стадії виконання у експертній установі. Однак, як слідує зі слів представника державного обвинувачення в судовому засіданні 06.08.2015 р. та з наданих ним неналежних ксерокопій документів ця експертиза була призначена тільки 14.07.2015 р., тобто за 5 днів до закінчення встановленого постановою суду строку. Захист розцінює такі дії органу досудового слідства як невиконання судового доручення згідно постанови від 19.05.2015р. Крім того, постановою слідчого слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області, яка є процесуально не грамотною, 06.10.2015 року було призначено комплексну експертизу відеозвукозапису, яка постановою суду не призначалася, крім того триває судове слідство, термін виконання судового доручення закінчився та не продовжувався, додаткових доручень слідству не давалася, що є ще одним підтвердженням того, що слідство проведено не повно.
Таким чином, при наявності невиконання у встановлені постановою Долинського районного суду від 19.05.2015 р. строки 2-х судових доручень (про призначення та проведення експертизи відео звукозапису слідчих дій від 23.07.2011р., про проведення перевірки показань свідка ОСОБА_28 ) та недосліджених або поверхово чи однобічно досліджених обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, виникла необхідність у поверненні справи на додаткове розслідування, тому просив клопотання задоволити.
Підсудні ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та захисник ОСОБА_8 , заявлене клопотання захисника ОСОБА_9 підтримали повністю, просили задоволити. Крім того підсудні в судовому засіданні вказали, що вину у поставлену їм в провину злочину не визнають, оскільки участі у побитті ОСОБА_16 не брали, останній сам собі наніс тілесні ушкодження. Вважають, що досудове розслідування було проведено однобічно, поверхнево та неповно, докази на яких ґрунтується обвинувачення суперечать між собою, пояснення потерпілого є непослідовними та такими, що не відповідають дійсності, доручення суду не виконано, тому вважають, що справу необхідно повернути на додаткове розслідування.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_11 залишив вирішення даного клопотання на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, однак підсудний ОСОБА_12 проти розгляду справи за відсутності його захисника ОСОБА_10 не заперечив, про що свідчить заява від 16.10.2015 року, наполягав на розгляді клопотання ОСОБА_9 у відсутності його захисника, який ознайомлений з даним клопотанням та з яким він обговорював його, йому відомі його процесуальні наслідки.
Прокурор ОСОБА_5 щодо заявленого клопотання про повернення справи на додаткове розслідування заперечила, вказавши, що заявлене клопотання незаконне та не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст. 281 КПК (1960 року) справу можна повернути тільки з мотивів неповноти. Однак під час розгляду кримінальної справи здобуто достатньо даних, які підтверджують вину підсудних. Щодо показань ОСОБА_16 , то останній дійсно змінював свої покази, однак вони стосувалися особи, справа відносно якої виділена в окреме провадження. Крім того, при розгляді кримінальної справи даним складом суду, потерпілий завжди вказував на те, що його били всі четверо, і всі заштовхували його у машину. Щодо встановлення дівчини на ім`я ОСОБА_68 , то її особу досудовим розслідуванням встановлено не було, однак це не є підставою для повернення справи на додаткове розслідування, оскільки особисте життя ОСОБА_16 не є предметом дослідення при розгляді даної кримінальної справи. Щодо показів ОСОБА_16 в тій частині, що при допиті його знімали працівники органів внутрішньої безпеки, то їх можна оцінювати в сукупності з іншими доказами по справі. Зокрема свідок ОСОБА_78 заперечив факт зйомки, а свідок ОСОБА_74 дав покази про зйомку, оскільки є колегою підсудних.
Щодо невиконання окремого доручення, то вона з ним не погоджується, оскільки органами досудового розслідування було допитано свідка ОСОБА_28 , при допиті якого було встановлено, що під час подій 11.07.2011 року у будинку за місцем його проживання нікого не було вдома. Провести відтворення з його помешкання не можливо, оскільки змінена огорожа, а два його законні власники заперечують проти демонтування огорожі та проведення слідчого експерименту.
Свідок ОСОБА_79 вказав, чому змінив покази і це також слід взяти до уваги.
Щодо призначення експертизи відео звукозапису, то для її призначення витребовувалися необхідні документи, які були надані у розпорядження слідчого Яновського, однак останній не працює, тому дані документи були направлені іншому слідчому, який і виніс постанову про призначення комплексної експертизи відеозвукозапису.
Щодо судово-психіатричної (психологічної) експертизи потерпілому ОСОБА_16 , то останній проти неї заперечує, а без його згоди такого роду експертизу не можливо провести. У зв`язку з викладеним, вважає, що повернення справи на додаткове розслідування є передчасним.
Потерпілий ОСОБА_16 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 , вказавши, що всі події злочину вже були розслідувані, тому не вбачає підстав для повернення справи на додаткове розслідування.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, прокурору для проведення додаткового розслідування підлягає до задоволення з наступних підстав:
Відповідно до ст. 281 КПК України (1960 року) повернення справи на досудове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Як зазначено у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, яке регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року умовою повернення справи на додаткове розслідування є неможливість усунення названих недоліків у судовому засіданні.

Відповідно до пунктів 10, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду можливе як за клопотаннями учасників процесу, так і з ініціативи суду. Підстави для повернення справи на додаткове розслідування можуть виникнути на будь-якій стадії судового розгляду: під час судового слідства чи судових дебатів, при зверненні підсудного до суду з останнім словом, а також при постановленні вироку.

В силу змісту ст. 22 КПК України саме орган досудового розслідування зобов`язаний вжити всі передбачені законом заходи для повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, при цьому обов`язок доказування покладається на слідчого, зокрема обов`язок виявити обставини, які як викривають, так і виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання. Обов`язок доказування не може перекладатися на підсудного (ч.2 ст. 62 Конституції України) і не є компетенцією суду (ст. 16-1 КПК України).

В обвинуваченні, пред`явленому ОСОБА_12 , зазначено, що він не представившись працівником міліції, не показавши своє службове посвідчення, наказав ОСОБА_16 сідати у автомобіль, не пояснивши при цьому причину. ОСОБА_16 правомірно відмовився виконати вказівку ОСОБА_12 , запитавши про причину цього та чому він має з ними їхати.

Однак в судовому засіданні підсудні ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , а також свідок ОСОБА_25 у своїх показаннях вказували на те, що ОСОБА_12 представлявся ОСОБА_16 як працівник міліції. Також на досудовому слідстві у своїх першочергових поясненнях ОСОБА_16 неодноразово вказував прізвище даного підсудного як особи, яка відносно нього вчинила неправомірні дії. У своїх поясненнях суду ОСОБА_16 також не заперечував, що коли він їхав в автобусі до нього телефонували працівники міліції та повідомляли, що чекають його. Даний факт в судовому засіданні підтвердив і свідок ОСОБА_19 . Крім того, потерпілий, про те, що його чекають працівники міліції, повідомляв дівчину по імені ОСОБА_68 , з якою розмовляв по телефону по дорозі в с. Тростянець. Незважаючи на більш детальні допити в судовому засіданні вищевказаних осіб з метою перевірки даної обставини, її не вдалося встановити.

Судом також вживалися заходи з метою встановлення особи - дівчини ОСОБА_67 ( ОСОБА_80 ), якій могло бути відомо про дійсні обставини справи, та на яку неодноразово вказував потерпілий у своїх показаннях, як на особу, з якою він радився, як йому себе поводити при зустрічі з представниками правоохоронних органів, та якій в подальшому розповідав всі деталі злочину. Зокрема, детально та неодноразово допитувався потерпілий, витребовувалася інформація про телефонні з`єднання абонентів, однак вищеописану обставину не вдалося встановити, а органи досудового слідства взагалі не вживали заходів для її перевірки. Даний недолік не можливо усунути в судовому засіданні, а відповідно під час додаткового розслідування кримінальної справи неодхідно перевірити показання потерпілого та підсудних, свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_27 щодо даної обставини.

Додаткового, більш детального дослідження потребує і подія, яка відбувалася біля службового автомобіля марки "ВАЗ 2107".

А саме, як вбачається з постанов про пред`явлення обвинувачення підсудним, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та особа, відносно якої справа виділена в окреме провадження, діючи умисно, та будучи об`єднані єдиним умислом, не бажаючи рахуватися з покладеними на них Конституцією України, Законом України "Про міліцію", іншими нормативно-правовими актами обов`язками, не звертаючи уваги на службові інтереси, інтереси держави, органів внутрішніх справ, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, із застосуванням фізичної сили разом посадили ОСОБА_16 у службовий автомобіль та поїхали в сторону м. Долина.

Однак, підсудний ОСОБА_14 в судовому засіданні вказав, що після того, як вони з ОСОБА_12 представилися потерпілому та пояснили причину приїзду, останній сказав, що він не має з ними про що говорити та почав обзивати їх нецензурними словами, погрожувати, стверджуючи, що якщо вони не поїдуть, то будуть мати проблеми. Після сказаного, ОСОБА_16 кинув пакет, який тримав в руках, на землю, та, ступивши крок назад, наніс кілька ударів собі в обличчя, сказавши їм, що якщо вони хотіли проблем, то і мають. Він та ОСОБА_12 підбігли до ОСОБА_16 та з метою припинення його дій, зв`язали ремнем йому руки та посадили в машину. Аналогічні показання суду дали підсудні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які також підтвердили, що ОСОБА_13 та ОСОБА_36 в момент інциденту сиділи в службовому автомобілі, і вийшли з нього, коли почули шум, участі у заштовхуванні потерпілого в машину не брали.

Про те, що біля автомобіля було чути шум і крик та що ОСОБА_16 саджали на заднє сидіння автомобіля двоє осіб ствердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_28 . Водночас, допитаний за клопотанням захисту свідок ОСОБА_81 , який є власником будинку, в якому проживає ОСОБА_28 , та періодично там проживає, в судовому засіданні вказав, що дійсно в його будинку є вікна, які виходять на дорогу, однак шум з дороги, з магазину чи кафе до будинку не доноситься, оскільки там насаджені дерева. Крім того, у 2011 році його господарство було огороджене парканом з дерев`яних штахет, який був вище від вікон та вищий від того, який вони поставили тепер. Також на той час у будинку були подвійні дерев`яні вікна. Постановою суду від 19.05.2015 року органу досудового розслідування давалося окреме доручення, зокрема, щодо перевірки показань свідка ОСОБА_28 . Вказівка на це є і в ухвалі Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25.12.2013 року. Однак доручення в цій частині залишилося невиконаним, хоча додатково і був допитаний свідок ОСОБА_28 , однак цей допит було здійснено поверхнево. Крім того, не було встановлено та не допитано осіб (знайомих, членів сім`ї, родичів), які можуть спростувати чи підтвердити його покази, зокрема щодо тієї обставини, яка ділянка дороги проглядається з вікна будинку, в якому він проживає, які звуки доносяться до нього, провести інші слідчі дії, необхідні для з`ясування обставин, на які вказує в своїх показаннях даний свідок та перевірки їх правдивості.

Ще одним очевидцем вищевказаних подій був свідок ОСОБА_82 . Судом вживалися заходи з метою перевірки його показань, зокрема виносилася постанова про виїмку телефонних з`єднань, проводився детальний його допит та допит свідків, які в той час знаходилися неподалік чи проходили повз місце події, однак перевірити, чи дійсно перебував ОСОБА_49 на зупинці в цей час не представилось можливим. Інші допитані в судовому засіданні свідки ( ОСОБА_34 , ОСОБА_83 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 ) не змогли підтвердити факт перебування ОСОБА_84 у місці, на яке він вказує, а особи, які сиділи за столом біля магазину п/п Лицур-Щадей, та які були в автомобілі ОСОБА_85 (3-4 чоловік), а відповідно могли бути очевидцями події, взагалі не встановлені та не допитані. Дані розбіжності не вдалося усунути в судовому засіданні.

Органу, який проводив розслідування, доручалося при проведенні відтворення обстановки та обставин події, яка мала місце 11.07.2011 року, перевірити показання як потерпілого, так і підсудних, а також свідка ОСОБА_28 , що було зроблено тільки частково, а саме проведено відтворення щодо обставин, на які вказував потерпілий.

Зокрема, потерпілий у своїх показаннях суду вказував, що по дорозі до м. Долина працівники міліції ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_36 почали його штовхали ліктями та кулаками, обзивати нецензурними словами. Коли вони доїжджали до кінця с. Слобода Долинська, ОСОБА_12 сказав, що він зараз буде собі копати яму, при цьому повернув автомобіль у сторону лісу. Проїхавши 150-200 м (у заяві від 12.07.2011 року потерпілий вказував до 1 кілометра (т. 1 а.с. 10), вони зупинилися. ОСОБА_12 витягнув його з автомобіля, почав копати ногою, щоб звалити з ніг. Пізніше він зрозумів, що в цей момент ОСОБА_12 обірвав навушники, які були прищеплені до його жилетки (у своїх попередніх показах потерпілий вказував, що навушники були обірвані під час побиття його всіма підсудними). Коли він впав на землю, ОСОБА_12 сів зверху на нього, і тоді всі працівники міліції стали наносити йому удари руками і ногами по голові та інших ділянках тіла. Підсудні у лісі били його біля 20 хвилин. Після цього ОСОБА_12 , погрожуючи йому згвалтуванням, на що він почав кричати, взяв ремінь, яким зв`язав йому руки. Його посадили в автомобіль та відвезли в лікарню.

В матеріалах кримінальної справи мається протокол відтворення обстановки і обставин події із застосуванням технічних засобів від 23.07.2011 року, в якому зафіксовано як потерпілий ОСОБА_16 розказав про події, що відбувались з ним 11.07.2011 року. Однак відтворення події того дня проводилося без зазначення часу, який для цього був затрачений. Судом досліджувався даний процесуальний документ, а також здійснювався перегляд відеозапису слідчої дії, внаслідок чого було встановлено, що у протоколі зазначено, що він прочитаний понятим в голос, однак у відеозаписі слідчої дії цього не відображено, а підписувався він у приміщенні. У протоколі записано, що потерпілий показав сліди від протектора автомобіля, однак на відеозаписі не видно, щоб ОСОБА_16 показував явний слід від протектора автомобіля, як і не зафіксовано самого сліду протектора. Також відеозапис слідчої дії показав, що понята ОСОБА_86 знайшла фрагмент навушників, які замотала та склала у пакет, хоча КПК України 1960 року не уповноважив понятих вчиняти слідчі дії. При перегляді відеозапису, захисником ОСОБА_11 було наголошено і на те, що незважаючи на тривалий проміжок часу, який минув після події злочину, частина від навушників лежить акуратно зверху на траві, не помнута, не втоптана в землю, не забруднена, а акуратно скручена. Крім того, слід звернути увагу на те, що з моменту події, тобто з 11.07.2011 року, і до моменту, коли були виявлені навушники, тобто до 23.07.2011 року, минуло багато часу. Крім того, як в протоколі серії АА про адміністративне затримання від 11.07.2011 року, так і в розписці ОСОБА_16 в ньому про одержання речей від 12.07.2011 року (т.1 а.с. 21, т. 5 а.с. 222) відсутні відомості про те, що гарнітура він мобільного телефону була розірвана. В судовому засіданні свідок ОСОБА_87 , який працює старшим дільничним інспектором Долинського РВ УМВС та був черговим ввечері 11.07.2011 року, якому передавалися на зберігання вилучені у ОСОБА_16 речі, вказав, що якщо б будь-яке майно було розірване чи пошкоджене, про це обов`язково повинно бути зазначено в протоколі, в іншому випадку він б на це вказав при прийнятті цих речей. Однак перші відомості про пошкоджені навушники з`являються під час проведення відтворення обставин і обстановки події 23.11.2011 року, тобто після того, як вони були повернуті в справному стані потерпілому 12.07.2011 року та вилучені у нього аж 23.07.2011 року вже в розірваному стані. Чи ті самі навушники було вилучено, які були в нього 11.07.2011 року, ідентифікувати неможливо.

У протоколі відтворення обстановки і обставин події (слідчого експерименту) від 12.09.2011 року, наявному в матеріалах кримінальної справи, проведено заміри відстані від магазину підприємця ОСОБА_63 в с. Тростянець Долинського району до входу в приміщення приймального відділення Долинської ЦРЛ, відстань від повороту в ліс поблизу сіл Слобода Долинська та Рахиня до заїзду на галявину і назад до виїзду на центральну дорогу, проведено заміри часу, необхідні для подолання цієї відстані, однак без конкретизації всього того, що в той день відбувалося між працівниками міліції і потерпілим. А саме, в останньому зафіксовано, що автомобіль від зупинки біля магазину Лицур-Щадей до входу в приймальне відділення Долинської ЦРЛ рухався без зупинки 16 хв. 14 с. 88 мкс. В ході судового слідства захист неодноразово стверджував, що без зупинок від автобусної зупинки, що біля магазину Лицур-Щадей, до входу в приймальне відділення Долинської ЦРЛ можливо доїхати не швидше, ніж за 25 хв. Також допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_88 пояснив, що він працює водієм автобуса і біля 3-х років і здійснює регулярні перевезення пасажирів по маршруту «Долина - Велика Тур`я». З м. Долини до зупинки в с. Тростянець, що біля магазину, він їде 40-45 хв. Свідок ОСОБА_83 суду також вказала, що час, який необхідно на дорогу з м. Долини до с. Тростянець складає 30-40 хв.

З метою перевірки показань потерпілого ОСОБА_16 , підсудних, свідка ОСОБА_28 , конкретизації дій, які вчинив кожен з підсудних, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, форми співучасті, а також встановлення часу руху службового автомобіля, марки ВАЗ 210740, державний номерний знак НОМЕР_1 , з села Тростянець від магазину "Лицур - Щадей" в м. Долина до райлікарні з врахуванням часу зупинок, перебування у лісі, а також з метою опису подій, які там відбувалися, та опису конкретних дій кожного з підсудних постановою Долинського районного суду від 19.05.2015 року було доручено органу, який проводив розслідуванняданої кримінальної справи провести відтворення обстановки і обставин подій, що мали місце 11.07.2011 року, з участю потерпілого ОСОБА_16 , підсудних, їхніх захисників, починаючи з місця зупинки автобуса в с. Тростянець і до огляду потерпілого лікарем у приймальному покої Долинської ЦРЛ, з відтворенням всіх тих обставин, на які вказував у своїх показаннях потерпілий, визначивши орієнтований час, за який вказані обставини відбувалися, з зазначенням хронометражу подій, провівши фіксацію даної слідчої дії на відеозвукозапис.

27.07.2015 року було проведено відтворення обстановки і обставин події, про що свідчить протокол відтворення обстановки і обставин події (т. 9 а.с. 79-80). В протоколі даної слідчої дії вказано, що, починаючи з того моменту як потерпілий показав, як він вийшов біля зупинки з автобуса і до того моменту як його привезли в Долинську ЦРЛ зафіксовано час 60 хв 17 с з урахуванням часу перебування у лісовому масиві.

В судовому засіданні було встановлено, що автобус, яким приїхав ОСОБА_16 в с. Тростянець 11.07.2011 року, прибув на зупинку приблизно о 21.05 год. О 21.40 год. ОСОБА_16 вже оглядав на приймальному покої лікар-травматолог, якого викликали з стаціонарного відділення, на що було затрачено до 10 хв, що підтверджується розкладом руху автобуса "Долина - Велика Тур"я" (т. 2 а.с. 162), копіями медичних документів хворого ОСОБА_16 (т. 1 а.с. 29-34), актом судово-медичного обстеження (т. 1 а.с. 150 - 152), показаннями свідків ОСОБА_89 , ОСОБА_33 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 .

Таким чином, показання потерпілого щодо заїзду на лісову галявину та побиття його там на протязі 20 хвилин, з врахуванням вищеописаних протоколів відтворення обставин та обстановки події, часу, коли прибув автобус, яким приїхав ОСОБА_16 в с. Тростянець, та коли він оглядався в Долинській ЦРЛ, виявилися неспроможними.

За наведених обставини, в ході судового розгляду виникли сумніви щодо часу та місця вчинення злочину, що є істотними для встановлення об`єктивної істини по кримінальній справі. Судом вживалися заходи, щоб усунути дані протиріччя в ході судового розгляду, чого зробити виявилося неможливим.

Крім того постановою суду від 19.05.2015 року було доручено органу, який проводив розслідування даної кримінальної справи, призначити експертизу відеозвукозапису проведених 23.07.2011 року слідчих дій (допит потерпілого, виїмка, відтворення), наявного в матеріалах кримінальної справи. Підставою для проведення експертизи було те, що при перегляді в судовому засіданні касети з записом вищевказаних слідчих дій були встановлені як порушення процесуальних норм, так і технічних вимог, а саме: при відеозвукозаписі наявні неодноразові виключення, переривання запису під час слідчих дій, зокрема при вилученні автомобіля, виїмці, існують суперечності в часі, події на ньому відображалися з порушенням хронології, крім того сам потерпілий ОСОБА_16 вказував на можливість проведення даних слідчих дій та здійснення їх відеозвукозапису у різні дні.
Не зважаючи на те, що постанова винесена ще 19.05.2015 року, для виконання доручення встановлено строк у два місяці, однак маючи достатньо часу для його виконання, тільки 07.07.2015 року було призначено судову криміналістичну експертизу відеозвукозапису проведених 23.07.2011 року слідчих дій (допит потерпілого, виїмка, відтворення), проведення якої доручено експертам Львівського НДІСЕ, яким передано дану постанову тільки 14.07.2015 року, про що свідчить копія постанови про призначення судової криміналістичної експертизи (т. 9 а.с. 82-83).

На час закінчення строку виконання окремого доручення органом досудового розслідування суду не було надано відомостей про те, чи прийнята вищевказана постанова до виконання та орієнтовний час її проведення, як і не заявлялося клопотання про продовження строку виконання окремого доручення. Всупереч вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, строк проведення експертизи вже триває понад 90 днів, що виходить за межі розумних та допустимих строків її виконання.

Більше того, постановою слідчого слідчого відділення прокуратури Івано-Франківської області 06.10.2015 року, тобто після закінчення строків виконання окремого доручення та під час судового слідства, було призначено комплексну криміналістичну експертизу відеозвукозапису проведених 23.07.2011 року слідчих дій (допит потерпілого, виїмка, відтворення обстановки і обставин події). Підстави призначення такої експертизи залишаються не зрозумілими, однак підтверджують факт неповноти проведеного досудового розслідування та невиконання окремого доручення суду. Крім того слід зазначити, що органом досудового розслідування на виконання окремого доручення було проведено відтворення обстановки та обставин події, яка мала місце 11.07.2011 року, в ході якого вже була виявлена невідповідність часу та подій, вказаних у протоколах відтворення обстановки та обставин події від 23.07.2011 року та 12.09.2011 року, що описано вище.

Також органами досудового слідства не встановлено від чиїх саме дій у потерпілого виникли наявні у нього тілесні ушкодження, в який момент вони були спричинені, не конкретизовано ролі кожного підсудного під час подій, які поставлені їм у провину, не встановлено, які саме дії ОСОБА_14 та ОСОБА_13 образили особисту гідність потерпілого ОСОБА_16 .

Водночас, згідно висновку експерта №46/107/11/177/107-Е/11-Д від 25.02.2013 року (т. 6 а.с. 16) судово-медичних даних про те, що потерпілому, крім ділянки обличчя, заподіяні множинні ушкодження волосистої частини голови не виявлено, будучи допитаними в судовому засіданні в якості свідків, медичні працівники ствердили, що виявлені у ОСОБА_16 тілесні ушкодження не характерні для побиття його чотирьма особами на протязі 20 хвилин. Крім того вони вказали, що госпіталізація потерпілого при наявних у нього тілесних ушкодженнях не була обов`язковою. А як вбачається з наданих медичних документів хворого ОСОБА_16 (т. 1 а.с. 29-34), під час перебування у стаціонарному відділенні він лікувався, в тому числі, і від вегето-судинної дистонії, астенічного синдрому, однак причинно-наслідковий зв`язок між даним захворюванням і наявними тілесними ушкодженнями не встановлений, що також підтверджується актом судово-медичного обстеження № 107 (т. 1 а.с. 150-151) та висновком експерта № 177/107е від 09.12.2011 року (т. 2 а.с. 58-59), в якому також зазначено, що виставлений діагноз вегето-судинна дистонія, астенічний синдром не є тілесним ушкодженням і не враховується в судово-медичних підсумках, перебування гр. ОСОБА_16 в стаціонарі Долинської ЦРЛ з 13.07.2011 року по 20.07.2011 року пов`язано з обстеженням і також не може враховуватися в судово-медичних підсумках. Разом з тим, прокурор, заявляючи цивільний позов в інтересах Долинського районного відділу держказначейства в особі Долинської ЦРЛ про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого, не розмежовує витрати, понесені на обстеження та лікування вищевказаного захворювання та понесені витрати у зв`язку з завданими тілесними ушкодженнями.

Часта зміна показань потерпілим ОСОБА_16 також залишилася поза увагою слідства та причини такої зміни не вдалося встановити і під час розгляду кримінальної справи судом. Зокрема, свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні стверджувала, що ОСОБА_16 їй вказував, що у нього була шарпанина з працівниками міліції, однак тілесні ушкодження він наніс собі сам, що має намір використати для помсти останнім за його незаконне засудження, про що також було долучено запис її телефонної розмови з потерпілим та свідчить стенограма розмов (т. 2 а.с. 4-5). Про неприязні стосунки до працівників сектору карного розшуку у ОСОБА_16 вказував у судовому засіданні і свідок ОСОБА_26 , а також зазначали самі підсудні у своїх письмових поясненнях, протоколах допиту та показаннях, даних в судових засіданнях. Однак ці обставини не були перевірені органом досудового розслідування.

Крім того, потерпілий у судовому засіданні пояснював, що він дійсно писав заяву, в якій вказав, що тілесні ушкодження наніс собі сам (т. 5 а.с.5). Це було в альтанці, після отримання ним грошей за зміну показань. Особи, які схилили його на таке, самі забрали цю заяву. На наступний день його допитували по цій заяві в міліції (т. 5 а.с. 6). Цей допит записували на відео. При допиті був працівник інспекції по особовому складу УМВС ОСОБА_73 . Тоді ОСОБА_16 також говорив, що побив себе сам. Наявність віеокасети із записом такого допиту підтвердив і допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_74 , який працює експертом НДЕКЦ та проводив запис вказаної слідчої дії. Про наявність відеокасети та передачу її є відмітка в журналі внутрішнього обороту несекретних матеріалів (т. 5 а.с. 28). Згідно записів в цьому журналі та пояснень свідка ОСОБА_75 така відеокасета була отримана ОСОБА_76 . Показання ОСОБА_16 та ОСОБА_75 підтверджуються відповіддю начальника Долинського РВ УМВС України від 15.03.2012 року № 2368 (т. 4 а.с. 232), супровідним листом за № 407 (т. 4 а.с. 233), який зареєстрований у вищевказаному журналі 23.07.2011 р. за номером 23407. У вказаному журналі мається підпис ОСОБА_77 про отримання відеокасети. До матеріалів справи долучені підтверджуючі світлокопії вказаних документів та оглянуто ці журнали в оригіналі. Під час допитів в судовому засіданні свідка ОСОБА_77 , останній показав, що в Долинському PB ніколи з потерпілим не спілкувався, присутнім під час того, як потерпілий стверджував, що сам себе побив, ніколи не був, відеокасету йому ОСОБА_74 не передавав. Чому дали такі показання ОСОБА_16 і ОСОБА_74 , свідок пояснити не може. Чи у журналі внутрішнього обороту несекретних матеріалів знаходиться його підпис про отримання відеокасети ОСОБА_78 точно сказати не зміг, однак ствердив, що підпис подібний на його. Незважаючи на неодноразові допити вищеописаних свідків та потерпілого, витребовування та огляд журналів, а також всіх матеріалів, які мали відношення до даної кримінальної справи, дачу окремого доручення органу, який проводив розслідування кримінальної справи, дані розбіжності не вдалося усунути судом, як і не представилося можливим встановити причину протиречивості показань потерпілого, що слід зробити при проведенні додаткового розслідування.
Отже, в порушення кримінально-процесуальних норм досудове слідство проведено неповно та поверхнево, а також однобічно з`ясовані обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, в матеріалах кримінальної справи маються докази, які містять суперечливі відомості щодо обставин, місце та час, у який відбувалися події, які поставлені у провину підсудним, судом були вжиті всі можливі та допустимі в межах його компетенції заходи щодо усунення виявлених протиріч та перевірки фактичних даних, отриманих в ході судового слідства, однак дати однозначну оцінку наявним в матеріалах справи документам і реконструювати досліджувану подію, та з безсумнівністю дійти висновку про винуватість або невинуватість підсудних ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в інкримінованому їм злочині не представляється можливим. Вказані недоліки досудового слідства мають суттєве значення та не можуть бути усунені в судовому засіданні, а тому, вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що справу необхідно повернути на додаткове розслідування.

В ході проведення додаткового розслідування кримінальної справи необхідно:

- встановити особу дівчини на ім`я « ОСОБА_68 », якій могло бути відомо про дійсні обставини події злочину, шляхом встановлення її анкетних даних, місця проживання та проведення допиту в якості свідка;

- перевірити показання потерпілого та підсудних, свідків ОСОБА_84 , ОСОБА_25 щодо подій, які мали місце біля службового автомобіля марки "ВАЗ 2107", шляхом встановлення осіб, які сиділи за столом біля магазину п/п Лицур-Щадей, та осіб, які приїхали в автомобілі зі свідком ОСОБА_34 (3-4 чол., за винятком ОСОБА_90 ), проведенням їх допиту щодо відомих їм обставин;

- детально перевірити покази свідка ОСОБА_28 , встановити та допитати осіб (знайомих, членів сім`ї, родичів), які можуть спростувати чи підтвердити його покази, зокрема щодо тієї обставини, яка ділянка дороги проглядається з вікна будинку, в якому він проживає, які звуки доносяться до нього, провести інші слідчі дії (слідчий експеримент, відтворення обстановки та обставин події, тощо) необхідні для з`ясування обставин, на які вказує в своїх показаннях даний свідок та перевірки їх правдивості;

- з метою конкретизації дій, які вчинив кожен з підсудних, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, форми співучасті, встановити від чиїх саме дій у потерпілого виникли наявні у нього тілесні ушкодження, в який момент вони були спричинені, які саме дії ОСОБА_14 та ОСОБА_13 образили особисту гідність потерпілого ОСОБА_16 , провести відтворення обстановки та обставин події, яка мала місце 11.07.2011 року, перевіривши та взявши до уваги як показання потерпілого, так і підсудних, з конкретизацією всього того, що відбувалося 11.07.2011 року за словами кожного з них;

- провести оперативно-розшукові заходи, спрямовані на підтвердження або спростування факту заїзду на лісову галявину, її місце знаходження, та побиття ОСОБА_16 там на протязі 20 хвилин, встановлення можливих свідків побиття у вказаному місці потерпілого працівниками міліції, в разі встановлення таких осіб, провести їх допити;

- перевірити факти, що стосуються навушників, які були вилучені у ОСОБА_16 під час адміністративного затримання 11.07.2011 року, та частин навушників, які були знайдені під час проведення відтворення обстановки та обставин події 23.11.2011 року, та які були видані потерпілим 23.11.2011 року, здійснивши додаткові допити та призначивши відповідні експертизи, які дадуть змогу ідентифікувати мобільну гарнітуру, яка була вилучена та повернута потерпілому 11-12 липня 2011 року, та яка була видана ним 23.07.2011 року, встановити час розриву навушників, знайдених та виданих 23.07.2011 року, підтвердити чи спростувати, що вказані частини були єдиним цілим;

- встановити чи є причинно-наслідковий зв`язок між вегето-судинною дистонією, астенічним синдромом і наявними тілесними ушкодженнями у потерпілого ОСОБА_16 та розмежувати витрати, понесені на лікування вищевказаних захворювань, та які понесені у зв`язку з завданими тілесними ушкодженнями;

- встановити причини частої зміни показань потерпілим ОСОБА_16 , призначивши в рамках чинного законодавства відповідні експертизи, перевірити покази свідків, які вказують на неприязне ставлення потерпілого до правоохоронних органів та його бажання помститися, що залишилося поза увагою слідчого та що не можливо було встановити під час розгляду справи судом;

- з метою встановлення місця знаходження відеозапису, який проводився під час дачі потерпілим пояснень про те, що він сам собі наніс тілесні ушкодження, усунення розбіжностей у показах свідків ОСОБА_75 та ОСОБА_91 , необхідно провести між ними очну ставку та встановити і допитати інших осіб, які були присутні при цих обставинах. Крім того, у зв`язку з встановленням належності ОСОБА_92 підпису в журналі внутрішнього обороту несекретних матеріалів про отримання відеозапису, слід провести слідчі дії, необхідні для ідентифікації даного підпису, шляхом проведення додаткових допитів, призначення відповідних експертиз;

- встановити долю пояснень ОСОБА_34 , які він давав по справі, однак які до матеріалів не долучені, встановити їх місцезнаходження, вияснити зміст таких пояснень та наявні у них розбіжності та протиріччя з показами його як свідка, допитати особу, яка відбирала такі пояснення.

В даному випадку слід врахувати, що надання судом вказівок про проведення слідчих дій при додатковому розслідування справи, є правом, а не обов`язком суду, тому при проведенні додаткового розслідування справи не можна обмежуватись виключно вказівками суду, а слід виконувати всі необхідні слідчі дії, зокрема усунути порушення закону, на які суд у своїй постанові не вказав, але які можуть бути виявлені при повторному направленні справи до суду.

При поверненні кримінальної справи для додаткового розслідування суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу підсудним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16-1, 22, 281, 374 КПК України 1960 року, п. 11, 12 Перехідних положень КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України повернути прокурору Долинської міжрайонної прокуратури для організації проведення додаткового розслідування з мотивів, зазначених в мотивувальній частині.

Запобіжний захід підсудним ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вигляді підписки про невиїзд - залишити без змін.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: