Справа № 477/2024/15-к
Провадження № 1-кп/477/175/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, маючого неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, уродженця с. Кірове Миколаївського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
а також потерпілого ОСОБА_6 ,
3 липня 2015 року, близько 18-ої години, ОСОБА_3 , реалізуючи свою мету по викраденню чужого майна, пройшов на території двору будинку свого вітчима
ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , де він в той час також проживав, звідки таємно викрав його майно, а саме:
-два металевих вала довжиною по 1,2 м кожен, вартістю по 270 грн., загальною вартістю 540 грн.;
-три металевих кутника, довжиною 1,5 м кожен, вартістю по 150 грн. кожен, загальною вартістю 450 грн;
-металевий кутник довжиною 2,2 м вартістю 100 грн.;
-металобрухт загальною вагою 150 кг., вартістю 3,50 грн. за 1 кг, загальною вартістю 525 грн.;
-4 л. бензину марки А-95, вартістю 19 грн. за 1 л., загальною вартістю 76 грн.
З викраденим він з місця події зник продавши його як лом чорного металу громадянину ОСОБА_7 за 200 грн., а бензин передав йому для перевезення металобрухту, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1421 грн.
За вчинення даного злочину передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК України.
Під час судового засідання ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, розкаявся та підтвердив зазначені обставини. В своїх показах розповів, що в один із днів на початку липня 2015 року він вирішив викрасти майно свого вітчима ОСОБА_6 з яким проживає в с. Оленівка, щоб здати його на металобрухт, а на отримані кошти купити та вжити алкоголь. Вечері він прийшов до подвір`я вітчима, де зібрав різні металеві речі, в тому числі металеві кутки, вали та інший металобрухт, які потім здав як металобрухт ОСОБА_7 за 200 грн. Крім того також викрав 4 л. бензину, який передав ОСОБА_7 для перевезення викраденого.
Потерпілий в судовому засіданні підтвердив, що майно викрав його пасинок ОСОБА_3 , від якого у нього постійні неприємності через зловживання алкоголем. З викраденого йому нічого повернуто і збитки не відшкодовані.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, та беручи до уваги, що проти цього не заперечують інші учасники розгляду, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За досліджених та встановлених в судовому засіданні обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у викраденні майна ОСОБА_6 повністю доказана, а його дії, в межах пред`явленого обвинувачення, вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання суд вважає, що пом`якшуючою його вину обставиною є щире каяття. Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.
Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його характеризуючі дані, суд прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах розміру, передбаченого санкцією інкримінуємого злочину, а також допускає можливим звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком та обов`язком контролем за його виправленням.
Клопотань про обрання йому міри запобіжного заходу не надходило.
Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373 374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за його вчинення у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в один рік, поклавши на нього у відповідності зі ст. 76 КК України наступні обов`язки, які він повинен виконати на протязі цього іспитового строку:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обирати.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.
Суддя ОСОБА_1