Справа № 306/1876/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

27.08.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-сс/777/292/15 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 03.08.2015 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Свалявського РВ (з обслуговування Свалявського та Воловецького районів) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 від 01.08.2015 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, вважається несудимий відповідно до ст.49 КК України (судимість за вироком від 15.01.2004 (ч.3 ст.185 КК України) погашена), а також судимого:
1) 01.09.2009 Свалявським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі (кримінальна справа № 32002608);
2) 01.09.2009 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі (кримінальна справа № 11024408);
3) 18.02.2010 за ч.3 ст.185, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України 4 роки 3 місяці позбавлення волі,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за таких обставин.
Так, 31.07.2015, біля 2 год., ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою крадіжки чужого майна, через незачинені на замок двері підсобного приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 , проникли в середину, звідки таємно викрали належні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 бувші у використанні речі: автомобільний акумулятор «POWЕR» 60 А (вартість не визначена), мотоблок «BRІGGS and STRATTON» вартістю 5 000 грн.; 2 плуги-окучники, вартість одного з яких складає 300 грн., іншого не визначена, спричинивши потерпілому майнової шкоди на суму 5 300 грн.
Слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке обґрунтував тим, що у нього наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , маючи негативну характеристику будучи неодноразово судимим за тяжкі злочини проти власності, обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину проти власності, за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а перебуваючи на волі, цей підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення; тому інші, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Підозра ОСОБА_6 обґрунтовується протоколами слідчих дій: про прийняття заяви від потерпілого про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення, огляду місця події, допиту потерпілого та свідка ОСОБА_11 .
Відповідно до ухвали слідчого судді, при вирішенні ним питання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховано: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні за вказаних вище обставин кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років, 2) дані про його особу, зокрема наявність вказаних вище судимостей, а тому визнав, що застосування до цього підозрюваного менш суворих, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів для запобігання наведених у клопотанні слідчого ризиків, наявність яких підтвердилась в суді, буде недостатнім.
При цьому, слідчий суддя визнав, що такий його висновок узгоджується з Європейською Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, оскільки тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою виправдано існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжке кримінальне правопорушення та встановлення істини у справі, що, на його думку, переважає принцип поваги до особистої свободи.
В апеляційній скарзі підозрюваний просить скасувати постановлену щодо нього вказану ухвалу слідчого судді від 03.08.2015 і постановити нову, якою застосувати йому інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою особисте зобов`язання.
Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_6 вказує, що оголошена йому підозра хоч і обґрунтована, однак він усвідомлює, що вчинив незаконно (розкаюється у вчиненому), має бажання сприяти у розкритті злочину, виконувати усі покладені на нього законом процесуальні обов`язки, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, а отже не усвідомлював свої дії; також просить врахувати його «немолодий» (похилий) вік.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги ОСОБА_6 , посилаючись на її безпідставність та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга підозрюваного не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Із зазначеної ухвали слідчого судді від 03.08.2015 та матеріалів провадження за вказаним вище клопотанням слідчого слідує, що наведені в останньому обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, перевірялися слідчим суддею при розгляді клопотання.
При цьому, були заслухані доводи: 1) підозрюваного, який визнав частково свою вину що допомагав іншому підозрюваному, ОСОБА_8 , завантажувати в автомобіль ОСОБА_9 , який з нього не виходив, «викрадені речі», однак до будь-яких приміщень не заходив, хоча розумів, що допомагав ОСОБА_8 вчиняти крадіжку; 2) його захисника, який, не зважаючи на зазначену позицію його підзахисного, просив слідчого суддю відмовити у задоволенні вказаного клопотання слідчого, посилаючись на необґрунтованість оголошеної ОСОБА_6 вказаної вище підозри; 3) прокурора та слідчого, які наполягали на застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою з урахуванням особи підозрюваного, який, будучи неодноразово судимим, знову вчинив тяжкий злочин проти власності; 4) також досліджені матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу (а.п. 45, 46-47).
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мети і підстав застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.
Підставами застосування запобіжного заходу є: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка підтверджується наведеними вище доказами, на які в своєму клопотанні послався слідчий, а також протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , з яких вбачається, що свою вину цей підозрюваний у зазначених вище діях визнає повністю (а.п. 7-11,19-20,21-23,24-26,28-32,33-41), зокрема свідок ОСОБА_12 показала, що у день вказаної події перебувала в автомобілі «Форд Мондео» під керуванням ОСОБА_9 , до його зупинки працівниками міліції, разом з останнім та його знайомими: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , поряд з якими помітила якісь невідомі їй речі, в тому числі й мисливську зброю з оптичним прицілом; 2) наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України.
Як наведено вище, ОСОБА_6 має три судимості за тяжкі злочини проти власності, і хоча судимість за вироком від 15.01.2004 (пов`язана також із вчиненням тяжкого злочину проти власності) погашена, однак ця обставина поряд з трьома останніми судимостями є такою, що вкрай негативно характеризує його особу і також приймається до уваги апеляційним судом при вирішенні питання про обґрунтованість застосування у відношенні цього підозрюваного запобіжного заходу оскарженою ухвалою слідчого судді. ОСОБА_6 , маючи рецидив, підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину проти власності; за місцем проживання характеризується виключно негативно та як особа, що схильна до вчинення кримінальних правопорушень (а.п.27).
З урахуванням наведеного та особи ОСОБА_6 , який не працює, а отже не має постійного законного джерела доходів, апеляційний суд визнає, що в даному випадку, крім перерахованих вище ризиків, існує ще й ризик подальшої протиправної поведінки цього підозрюваного, у разі застосування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Доводи ОСОБА_6 про те, що він є особою похилого віку та зобов`язується виконувати покладені на нього законом процесуальні обов`язки не спростовує наведених у клопотанні слідчого ризиків і не може бути підставою для застосування у його відношенні менш суворого, ніж тримання під вартою запобіжного заходу, а тому обґрунтовано не бралися до уваги слідчим суддею.
Таким чином, слідчий суддя у відповідності з вимогами ст.ст. 176-178,183,193,194 КПК України розглянув клопотання слідчого та з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вказаних вище даних про його особу і обставин кримінального провадження, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до правильного висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано та згідно вимог п.2 ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, як альтернативний запобіжний захід, визначив розмір застави у кримінальному провадженні 50 розмірів мінімальних заробітних плат, що становить 60 900 грн., для забезпечення виконання підозрюваним відповідних обов`язків кримінального судочинства у разі сплати даного розміру застави.
Згідно вимог ст.ст. 196 ч.4, 197 КПК України слідчий суддя правильно застосував строк тримання під вартою, який не перевищує шістдесяти днів, вказав в ухвалі дату закінчення її дії 01.09.2015 включно.
Отже, апеляційний суд визнає, що доводи підозрюваного про необґрунтованість ухвали слідчого судді спростовуються матеріалами провадження, слідчим суддею враховані всі обставини, передбачені ст.ст. 177,178 КПК України в їх сукупності, а тому оскаржена ухвала слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постановлену щодо нього ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 03.08.2015 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: