04.09.2015 Справа № 756/9580/15-к
Унікальний № 756/9580/15-к
Порядковий № 1-кп/756/733/15
В И Р О К
іменем України

04 вересня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козелець Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 25.02.2004 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

- вироком Конотопського районного суду Сумської області від 10.03.2004 року за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 08.02.2005 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

- вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 20.09.2006 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців;

- вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 03.03.2010 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений 11.09.2014 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :
11.06.2015 року, близько 12 години, ОСОБА_5 , який мав непогашені судимості за вчинення злочинів проти власності, знаходячись біля ринку «Куренівський» у м. Києві, побачивши незнайомого раніше чоловіка із велосипедом марки «GIANT», вирішив заволодіти даним майном.
Реалізуючи свій умисел, він звернувся до володільця велосипеду ОСОБА_6 , повідомивши останньому неправдиву інформацію про бажання продати ОСОБА_6 свій велосипед, який насправді він не мав. У процесі розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо можливого придбання велосипеда обвинуваченого, між ними виникли довірчі стосунки.
Користуючись якими, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 навчити його перевіряти справність амортизаторів, після чого останній не здогадуючись про справжні наміри ОСОБА_5 передав йому велосипед. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 4 по вулиці Вишгородській в м. Києві, отримавши від ОСОБА_6 велосипед марки «GIANT», імітуючи дії по перевірці справності амортизатору, поїхав за гаражі, звідки не повернувся, а велосипед, яким він заволодів, намагався того ж дня продати на вулиці Фрунзе, 1 у м. Києві.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 власнику велосипеду «GIANT» ОСОБА_7 завдана матеріальна шкода у розмірі 1 000 гривень, що складається з вартості вказаного вище велосипеду.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, покаявся, підтвердивши обставини вчиненого.

Обвинувачений пояснив, що дійсно 11.06.2015 року він побачивши біля Куренівського ринку чоловіка із велосипедом, вирішив заволодіти велосипедом, з метою його подальшого продажу.

Для чого він підійшовши до чоловіка повідомив йому про те, що у нього, тобто в обвинуваченого, є велосипед, який він хоче продати. Чоловік зацікавився його пропозицією, тому вони пішли до двору будинку розташованого неподалік. Між ними відбулася розмова, під час якої обвинуваченому вдалося увійти в довіру чоловіка, а тому останній не маючи сумнівів у справжності намірів ОСОБА_5 дав йому велосипед, яким він керував. Проїхавши декілька раз навколо цього чоловіка, ОСОБА_5 поїхав за гаражі, після чого місце злочину залишив. Того ж дня був затриманий співробітниками міліції під час продажу велосипеду, вартість якого у судовому засіданні він не оспорює.

У вчиненому кається, просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у повторному заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесене до правопорушення середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують його покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні ОСОБА_5 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненного, матеріали, що його характеризують, зокрема, те, що він суспільно корисною працею не займається, є особою неодноразово судимою, на обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень неможливе без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим призначає покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи ту обставину, що даний злочин був вчинений обвинуваченим через нетривалий час після звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України.

Вирішуючи питання щодо строку протягом якого ОСОБА_5 буде відбувати призначене покарання, суд враховує його ставлення до своїх злочинних дій, ступень їх суспільної небезпечності, обставини вчинення ним злочину, що у своїй сукупності дає суду можливість визначити строк покарання максимально наближеним до мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

При обранні такого виду покарання, суд враховуючи положення ст.ст. 177, 178 КПК України, вважає необхідним до набрання вироком законної сили запобіжний захід обраний ОСОБА_5 залишити без зміни.

При ухваленні вироку, суд відповідно до вимог ст. 100 КПК України вирішує питання про долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 11.06.2015 року.

Речовий доказ велосипед марки «GIANT» залишити за належністю власниці ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1