Справа № 1-кп/487/473/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря ОСОБА_2 ,прокурора прокуратури Заводського району м.Миколаєва ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, освіта середня , не працює , не одружений, мешкає по АДРЕСА_1 ,зареєстрований АДРЕСА_2 , раніше не судимий
- у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В
Угода про примирення досягнута під час досудового розслідування.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні з таких підстав:
05.06.2015року, близько 09 год.00хв., ОСОБА_4 , знаходячись на трамвайній зупинці на перехресті вулиць Декабристів та Образцова в м.Миколаєві вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, знаходячись у зазначеному місці у зазначений час ОСОБА_4 , побачив знайомого чоловіка ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужого майна шляхом зловживання довірою, а саме мобільного телефону Нокіа, модель 1100.
Так, під приводом здійснення телефонного дзвінка , ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном скориставшись довірою, попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон Нокіа модель 1100, вартістю 300 грн., після чого коли ОСОБА_5 втратив увагу, ОСОБА_4 ,пішов з вищезазначеним телефоном в сторону вул.Декабристів.Після чого, утримуючи майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, причинивши потерпілому матеріальний збиток на суму 300 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в ході підготовчого судового засідання свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).
Потерпілою стороною по даному кримінальному провадженню визнано ОСОБА_5
07.07.2015р. в даному кримінальному провадженні №0003144 між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469,472 КПК України укладено угоду про примирення.
На момент укладення угоди, матеріальна шкода потерпілій стороні відшкодована в повному обсязі. Потерпіла сторона не має жодних претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого. Потерпіла сторона вважає, що ОСОБА_4 за кримінальне правопорушення повинен понести покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 510 грн.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 і потерпілий досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного:
Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення.
ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки та укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 ч.2 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.
Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 07.07.2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003144 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за яким призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення від 07.07.2015 року покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 510 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.
СУДДЯ ОСОБА_6