Справа № 212/8490/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу знаходиться вищезазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , якому ухвалою слідчого судді від 26.08.2015 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26.10.2015.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на особисте зобов`язання, обґрунтовуючи тим, що його підзахисному під час досудового розслідування було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Дане повідомлення ОСОБА_6 не отримував, таким чином не маючи статусу підозрюваного не може вважатися таким, що переховувався від органу досудового розслідування. Крім того, зазначив, що на теперішній час ОСОБА_6 повідомлено підозру про вчинення злочину невеликої тяжкості, не перебував у розшуку, являється інвалідом 3-ї групи, раніше не судимий, і не має мети переховуватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив замінити забіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, з підстав зазначених його захисником.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що з огляду на положення ст. 183 КПК України, одним з ризиків, який дає підстави продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до особи, яка раніше не судима, та яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, є переховування від суду, а оскільки обвинувачений, якому було повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину переховувався від органу досудового розслідування, вважає клопотання захисника про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого не підлягаючим задоволенню.

Представник потерпілого ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з підстав, викладених прокурорм, а також зазначили, що не згодні з кваліфікацією вчиненого кримінального правопорушення за ст. 124 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Суд враховує, що сама лише тяжкість злочину, підозра у вчиненні якого була повідомлена обвинуваченому, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, оскільки ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ознаками ст. 124 КК України, яка не передбачає призначення покарання у виді позбавленням волі.

Суд не бере до уваги посилання представника потерпілого та потерпілого про незгоду з кваліфікацією вчиненого кримінального правопорушення, оскільки це не є достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому із тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Суд також вважає за доцільне покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-179, 183, 194, 314-315 КПК України, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, з покладанням на нього наступних обов`язків:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатись з м. Кривого Рогу без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання направити для відома до КУВП УДПтСУ в Дніпропетровській області № 3.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти в залі суду та застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1