Справа №489/1725/15-к 18.11.2015 18.11.2015 18.11.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря: ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимий, останні рази; 06.04.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 125 до 3 місяців арешту; 26.05.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186 , з застосуванням ч.4 ст.70,71 КК України до 4 років1 місяця позбавлення волі.
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вирок суду змінити та пом`якшити йому покарання.
_____________________________________________________________
Провадження №11-кп/784/782/15 Головуючий НОМЕР_1 інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі;

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.04.2015 року, ч.2 ст. 186 КК України за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.05.2014 року з урахуванням покарання, яке остаточно призначено за останнім вироком, та ч.2 ст. 185 КК України за цим вироком, остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, рахуючи строк відбування покарання з 10.03.2015 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого:
Вважає, що вирок суду першої інстанції є занадто суворим та таким, що не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Вказує, що вину в скоєному визнав в повному обсязі, розкаявся, сприяв розкриттю злочину.

Зазначає, що потерпілий не має до нього матеріальних та моральних претензій.

Встановлені судом першої інстанції обставини:

Відповідно до вироку суду, 29.01.2015 року приблизно о 14:00 год. ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні перукарні по вул.. Космонавтів, 77 в м. Миколаєві, повторно, таємно викрав належні ОСОБА_9 шкіряну сумку, вартістю 700 грн, мобільний телефон « Lenovo P780» з сім карткою , вартістю 3200 грн, картою памяті, вартістю 400 грн, грошові кошти в сумі 870 грн, паспорт та посвідчення водія на імя ОСОБА_9 , заподіявши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 5170 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини:
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, є обґрунтованими і апелянтом не заперечуються, як і не заперечується кваліфікація його дій за ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку ці вимоги закону при призначені покарання ОСОБА_6 дотримані. Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Судом враховано дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, останній злочин вчинив до постановлення попередніх вироків характеризується як наркозалежна особа і перебуває на обліку в наркодиспансері.

Також суд першої інстанції врахував як пом`якшуючу обставину - щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині.
Обтяжуючі покарання обставини судом не встановлені.

Апеляційний суд вважає, що покарання обвинуваченому призначено у відповідності з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, у межах санкції ст. 185 ч.2 КК України, та остаточне покарання правильно визначено, відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, та є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Є безпідставними посилання апелянта, що суд призначив йому занадто суворе покарання, яке не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не взявши до уваги ті обставини, що він щиро розкаявся в скоєному злочині та визнав свою вину в повному обсязі, оскільки ці обставини враховані судом.

Не знайшли підтвердження посилання обвинуваченого на те, що судом не врахована відсутність з боку потерпілого матеріальних претензій, як обставина, що пом`якшує його покарання.

Хоча суд і у вироку не послався на відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, що просить врахувати обвинувачений, проте фактично, суд ці обставини врахував, призначивши покарання майже в мінімальних межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для зміни вироку та пом`якшення покарання, про що просить обвинувачений, а тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2015 року відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3