У Х В А Л А

Справа № 183/6980/15

№ 1-кс/183/47/16

21 січня 2016 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду м. Новомосковська клопотання старшого слідчого Новомосковського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И Л А:
19.01.2016 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого Новомосковського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Слідчий до суду не з`явилась, надавши заяву про розгляд клопотання без її участі.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя прийшла до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 171 КПК України старший слідчий Новомосковського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_4 , заборонивши будь-яким особам розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном та використовувати його, мотивуючи його тим, що у провадженні СВ Новомосковського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000240 від 10.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 , яка показала, що у 2014 року вона познайомилася з ОСОБА_6 . За час проживання спільно з ОСОБА_6 вона почувала себе дуже погано. В вересні 2014 року вона зовсім не могла контролювати свої дії і всі дії, які вчинялися нею відбувалися «не мов в тумані». ОСОБА_6 в вересні 2014 року, точну дату вказати не може, взяв документи на садовий будинок та земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Як їй сказав пізніше ОСОБА_7 він передав вище перелічені документи ОСОБА_8 , під заставу, так як йому необхідні були грошові кошти на лікування його матері. Після ОСОБА_6 вмовлянням попросив її підписати довіреність на ОСОБА_9 , як гарантію того що він поверне грошові кошти ОСОБА_8 . Вона повірила ОСОБА_7 , окрім того, на той час вона себе погано почувала та не могла контролювати свої дії, тому 24 вересня 2014 року нею у приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_10 було підписано довіреність на ОСОБА_9 , відповідно до вказаної довіреності останній мав продати належні на праві приватної власності садовий будинок АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,110 га, кадастровий номер: :03:006:0369, земельні ділянку площею 0, 0719 га, кадастровий номер :03:006:0510, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, с/т «Крона».

Також, відповідно до показань ОСОБА_5 , встановлено, що нею під впливом не встановлених наркотичних речовин, якими її опаював ОСОБА_6 , було укладено договір купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_12

30.12.2015 року до слідчого відділу Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшло клопотання про накладення арешту та заборони відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою уникнення ускладнення повернення майна, що було відчужено проти волі потерпілої ОСОБА_5 , на даний час власником якої є ОСОБА_4 , відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 09.12.2014 року.

У зв`язку з цим, слідчий вважає, що з метою уникнення ускладнення повернення майна, що було відчужено проти волі потерпілої ОСОБА_5 та введення в оману інших добросовісних набувачів, виникає необхідність в арешті квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки, вона є предметом кримінального правопорушення та набута в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Частиною 4 ст. 170 КПК України визначено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, повідомлення про підозру по даному кримінальному провадженню нікому не вручено, а, відповідно, по провадженню відсутні підозрювані та обвинувачені. Крім того, будь-які дані про заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов відсутні. ОСОБА_4 , якому, згідно клопотання та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належить квартира АДРЕСА_3 , на яку слідчий просить накласти арешт, органами досудового розслідування не допитаний в якості свідка, а тому не встановлено на підставі чого та при яких обставинах він отримав право власності на вказану квартиру. Крім того, до матеріалів клопотання доданий тільки протокол допиту ОСОБА_5 в якості потерпілої, відомості про допит інших осіб, на яких напряму вказує потерпіла, до матеріалів клопотання не додано, а тому встановити чи є ОСОБА_4 , який є власником нерухомого майна, а тому є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, - неможливо.

Тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необґрунтовано, не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, а тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
В задоволенні клопотання старшого слідчого Новомосковського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_4 , відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1