Справа № 336/7022/15-К
Пр. № 1-кп/336/578/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 1-кп/336/578/15 про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-10.08.2015 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
Під час підготовчого судового засідання, суд -

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом, 31.07.2015 року о 16.00 годині ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, знаходячись на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , скоїв крадіжку майна належного потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 1) чавунної печі «буржуйка», діаметром близько 40 см., вагою 40 кг.; 2) дві труби з нержавіючої сталі довжиною 3 метри, діаметром 10 см, товщиною 2 мм.; 3) двох металевих листів розміром 60 см. висотою та 2 метрів довжиною, товщиною 1 мл., ринкова вартість яких згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в області №1977 від 18.09.2015 року, за ціною лому чорного металу, які знаходились в експлуатації на протязі 10 років, на момент скоєння злочину, а саме 31.07.2015 року, може складати 700 грн. 37 коп.
Після чого, того ж дня, під видом свого майна, ОСОБА_5 збув вищевказані металеві вироби ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за грошові кошти в сумі 120 грн.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.185 України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
22 вересня 2015 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у цьому провадженні в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, згідно умов якої потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України.
Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.1 ст.185КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення більш суворим покарання, призначеним вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.08.2015 року, менш суворого покарання, остаточно визначивши покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, та застосувати положення п.п.2-4 ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілою та підозрюваним чи обвинуваченим.
В судовому засіданні потерпіла просила затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.
Прокурор також не заперечував проти затвердження вищевказаної угоди про примирення.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.5 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним, згідно вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, згідно ст. 66 КК України, судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання.
Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст.314,369,373,374,376,474,475 КПК України,

ЗАСУДИВ:
Затвердити по кримінальному провадженню угоду про примирення укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 1 (ОДНОГО) року позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.08.2015 року за ч.1 ст.122 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, менш суворого покарання призначеного за цим вироком, остаточно призначити покарання у вигляді 2 (ДВОХ) років позбавлення волі
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 2 роки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1