АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 213/2067/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/517/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 20 серпня 2015 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0000015 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15 ч.2, 191 ч.2, 366 ч.1 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30 липня 2015 року скасувати та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30 липня 2015 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15 ч.2, 191 ч.2, 366 ч.1 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків та виконання вимог ст.291 КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції посилався на ті обставини, що фактичні обставини в обвинувальному акті викладені не повно, та містять суперечності.

Так, при викладенні фактичних обставин не зазначено, які роботи згідно укладеного договору повинен був виконати обвинувачений та його підприємство, вартість цих робіт та порядок їх оплати. Не зазначено, чи виконувались роботи взагалі, якщо виконувались, то які.

В обвинувальному акті не зазначено коли саме виник умисел у обвинуваченого на скоєння злочину: час, дата, місце. Не зазначено кому-саме з підпорядкованих осіб обвинувачений дав вказівку не виконувати роботу. Не зазначено коли, де склав акт приймання виконаний робіт обвинувачений, та які завідомо неправдиві відомості вніс (при викладенні обставин за ст.15 ч.2, 191 ч.2 КК України), тобто об`єктивна сторона складу злочину за цією статтею не розкрита. З обвинувального акту не зрозуміло: чому кредиторська заборгованість перед ТОВ «НЕС» дорівнює 87001,20 грн., якщо ОСОБА_6 вніс неправдиві відомості на суму 127000грн, тобто обвинувальний акт містить суперечності, які не роз`яснені.

Аналогічні недоліки має і викладення фактичних обставин за ст.366 ч.1 КК України.

Суд також погодився з клопотанням сторони захисту, що недолучення до матеріалів кримінального провадження важливих доказів, які мають суттєве значення для встановлення факту кримінального правопорушення та складу злочину, є суттєвим порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки це позбавило сторону захисту заявляти клопотання про проведення додаткових слідчих дій в ході досудового розслідування, клопотання щодо закриття кримінального провадження, оскарження в разі відмови в задоволенні цих клопотань рішень слідчого у слідчого судді.

Крім того, неконкретне, неповне викладення обставин у обвинувальному акті, порушує право обвинуваченого захищатись від конкретного обвинувачення, а отже, порушує право обвинуваченого на захист.

Крім того, долучений до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає ст.109 КПК України, оскільки не містить переліку всіх процесуальних дій та рішень, так в ньому не йдеться про долучення жодного речового доказу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на ті обставини, що пославшись на порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_6 та недолучення до матеріалів кримінального провадження доказів, суд заздалегідь підняв питання щодо недопустимості доказів отриманих внаслідок порушення права особи на захист. Крім того, обвинуваченого та захисника було ознайомлено з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі, згідно вимог ст.290 КПК України, іншими доказами прокурор та слідчій не володіють. Як обвинувачений, так і потерпілий в ході досудового слідства, так і після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, могли оскаржити рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, однак таких дій вони не вчинили, таким чином погодившись з ходом слідства. Також, в обвинувальному акті слідчій та прокурор виклали всі фактичні дані, які вважаються встановленими. Так, в акті зазначені вид роботи, які необхідно було виконати обвинуваченим та його підприємством, вартість цих робіт, зазначено, що вказані роботи по реконструкції не виконувались взагалі, зазначений приблизний час виникнення злочинного умислу, оскільки більш точного часу слідством не встановлено, вказано, які неправдиві відомості внесені до акту приймання виконаних робіт та інші відомості, відповідно до вимог ст.291 КПК України. Крім того, підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність саме акту вимогам КПК. Отже, Кодекс не встановлює право суду першої інстанції на повернення обвинувального акта у зв`язку з невідповідністю реєстру матеріалів досудового розслідування нормам КПК України.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляцію прокурора у кримінальному провадженні, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі та скасувати ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 , кожен окремо, в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження просили в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з направленням обвинувального акту з додатками до суду першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України ( в редакції 2012 року) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Аналізуючи, з урахуванням доводів апеляційної скарги підстави, з яких обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 був повернутий прокурору, колегія суддів оцінює їх як такі, що не є належними та достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Положеннями ст.291 КПК України визначений вичерпний перелік вимог до змісту та форми обвинувального акту у кримінальному провадженні, недотримання яких згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Будь-які інші претензії до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи й підставами для повернення обвинувального акту прокурору бути не можуть.
Рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.
При цьому, висновки суду першої інстанції про відповідність правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.ст.15 ч.2, 191 ч.2, 366 ч.1 КК України, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки питання оцінки доказів та обставин кримінального провадження, згідно зі ст.314 КПК України, не підлягають розгляду в підготовчому засіданні, а встановлюються під час судового розгляду.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до ст.338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Таким чином, для уточнення зазначених в ухвалі суду обставин під час судового розгляду кримінального провадження, прокурор має право змінити обвинувачення та виправити виявлені недоліки.

Отже, посилання суду першої інстанції на той факт, що фактичні обставини кримінального правопорушення в обвинувальному акті викладені неповно та містять суперечності не може бути підставою для застосування положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків та проведення відповідних процесуальних дій, давши оцінку доказам, які не були дослідженні безпосередньо в судовому засіданні.

Зазначені в ухвалі суду недоліки не можуть бути перешкодою для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та не є належними підставами для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки суд не в праві вдаватися в оцінку обвинувального акта на предмет правильності формулювання обвинувачення та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого.

Крім того, що стосується підстави для повернення обвинувального акта прокурору з приводу того, що долучений до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає ст.109 КПК України, колегія суддів вважає зазначену підставу неналежною, оскільки зазначений реєстр матеріалів досудового розслідування в повній мірі відповідає вимогам ст.109 КПК України та містить всі основні процесуальні дії, які було проведено слідством та відповідні процесуальні рішення.

При цьому, реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акту, який складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом, а недоліки цього документу самі по собі не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги прокурора та необхідність скасування ухвали Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000015 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15 ч.2, 191 ч.2, 366 ч.1 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000015 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15 ч.2, 191 ч.2, 366 ч.1 КК України скасувати.

Обвинувальний акт, разом з додатками повернути до суду першої інстанції та призначити новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4