Справа № 357/7967/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1102/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 22.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
22 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого- судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001891 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2015 року, яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)07.10.2004 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

2) 25.03.2008 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі. В порядку ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

3) 28.04.2010 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

4) 24.01.2013р. Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.71,72 КК України частково приєднано до призначеного покарання не відбуту частину покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.01.2013 року, яка складає 1 рік 6 місяців 6 днів і визначено остаточне покарання у виді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в розмірі 307 грн. 20 коп.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком суду, 10 травня 2015 року, приблизно о 7 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , проходячи повз паркан, яким огороджено локальний сектор №4, на території Білоцерківської виправної колонії №35 по вул. Калініна, 16 в м. Білій Церкві Київської області, на землі, повторно незаконно придбав знайшов поліетиленовий пакунок, обмотаний прозорою клейкою стрічкою, в якому містилася розрізана навпіл картоплина та подріблена речовина зеленого кольору природного походження, а саме особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс загальною вагою 6,47 г, більша частина у поліетиленовому пакунку, розміщеному всередині картоплини, незначна частина під прозорою клейкою стрічкою, в зв`язку з чим було помітно вміст пакунку не відкриваючи його. ОСОБА_7 , розуміючи та усвідомлюючи, що у даному пакунку знаходиться наркотичний засіб, поклав його до лівої внутрішньої кишені свого жилету та незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Того ж дня, о 7 годині 20 хвилин в приміщенні чергової частини БВК №35, в ході неповного особистого обшуку обвинуваченого ОСОБА_7 , проведеного оперативними працівниками колонії, у лівій внутрішній кишені жилету, в який він був одягнений, було виявлено поліетиленовий пакунок, обмотаний прозорою клейкою стрічкою, в якому містилася розрізана навпіл картоплина та подріблена речовина зеленого кольору природного походження, а саме особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс загальною вагою 6,47 г, більша частина якого знаходилася у поліетиленовому пакунку, розміщеному всередині картоплини, незначна частина під прозорою клейкою стрічкою, якою була обмотана картоплина.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи правильність кваліфікації його дій та доведеність вини, просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, та призначити йому більш м`яке покарання.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що, оскільки призначене покарання, хоч і не виходить за межі санкції статті, але за своїм розміром є несправедливим через суворість. Просить взяти до уваги те, що на утриманні має дитину двох років, також вказує на те, що він свою вину визнав в повному обсязі та щиро розкаюється у вчиненому.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України є правильною і учасниками судового провадження не оспорюється.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про суворість призначеного йому покарання, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Так, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, і даний злочин вчинив під час відбування покарання у виді позбавлення волі, негативно характеризується за місцем відбування покарання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, судом враховано наявність обтяжуючої покарання обставини, а саме, рецидив злочинів та наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, враховано також наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини.

За таких обставин призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за даний злочин та остаточне покарання, визначене за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, за своїм видом та розміром відповідає тяжкості злочину, особі обвинуваченого та досягненню мети, передбаченої ст. 50 ч.2 КК України. Підстав для призначення більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.

За таких обставин вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, тому вирок слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Судді

_________________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4