Справа № 447/2131/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/939/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця свого проживання кримінально-виконавчу інспекцію, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що він у період часу з 16:00 год. 05.06.2015 року по 08:00 год. 08.06.2015 року, діючи умисно із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, проник через незачинену віконну раму в приміщення кабінету з обліку основних засобів, що знаходяться на другому поверсі старого корпусу Новороздільської міської лікарні Львівської області, за адресою: вул. Винниченка 37 м. Новий Розділ Львівської області, звідки вчинив таємне викрадення чужого майна, яке перебувало на балансі Новороздільської міської лікарні Львівської області, а саме: монітора марки "Samsung" моделі "753DF", вартістю 150,00 грн, клавіатури торгової марки "А4ТЕСН", моделі "КМ 720", вартістю 80,00 грн, системного блоку "Celeron 633", вартістю 620,00 грн, системного блоку "Celeron 110", вартістю 670,00 грн., в результаті чого згідно висновку експерта №9/342 від 19.08.2015 року заподіяв лікувальному закладу Новороздільській міській лікарні матеріальну шкоду на суму 1520, 00 грн.

Разом з тим, ОСОБА_7 за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, із приміщення вказаного кабінету викрав клавіатуру марки "PS/2", вартістю 50,00 грн., дві оптичні мишки, кожна вартістю по 61,00 грн., шнур до принтера, вартістю 26,00 грн., два мережевих фільтра, кожен вартістю по 34,00 грн. та калькулятор, вартістю 49,00 грн, в результаті чого, згідно оборотнох відомості нарахування амортизації на малоцінні необоротні активи - 113 рахунок по Новороздільській міській лікарні станом на 08.06.2015 року, заподіяв вказаному лікувальному закладу матеріальну шкоду на суму 315,00 грн.

В результаті таких умисних та протиправних дій, ОСОБА_7 за попередньою змовою із невстановленою слідством особою заподіяв лікувальному закладу - Новороздільській міській лікарні матеріальну шкоду на загальну суму 1835, 00 грн.

Не погоджуючись із даним вироком, перший заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на незаконність вироку, просить його скасувати з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий, яким визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки та покласти обов`язки у відповідності до ст.76 КК України.

В обґрунтування своїх вимог прокурор покликається на те, що у мотивувальній частині оскаржуваного вироку суд першої інстанції вказує на те, що дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення. Проте, як вбачається із обвинувачення, визнаного судом доведеним, а також з обвинувального акта в діях ОСОБА_7 наявна також така кваліфікуюча ознака вказаного складу злочину, як його вчинення за попередньою змовою групою осіб.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який вважає рішення законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України , суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 374 КПК України, вирок складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин. Зокрема, у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Вказаних вище вимог судом першої інстанції було дотримано.

На думку колегії суддів, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неправильність застосування судом кримінального закону та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, у мотивувальній частині вироку вказано, що дії ОСОБА_7 кваліфіковано вірно за ч.3 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, без вказівки на таку кваліфікуючу ознаку як вчинене за попередньою змовою групою осіб, однак на переконання колегії суддів, зазначене є технічною помилкою, так як у формулюванні обвинувачення, що визнане судом доведеним, вказано такі кваліфікуючі ознаки суспільно небезпечного винного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, як вчинення його ОСОБА_7 із корисливих мотивів, з проникненням в інше приміщення, з метою власного незаконного збагачення, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою.

Хоч судом першої інстанції формально не вказано зазначеної вище кваліфікуючої ознаки, проте, на переконання колегії суддів, така технічна описка не є істотною та не вплинула на правильність висновків.

При призначенні покарання районний суд дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують й обтяжують покарання, і призначив покарання, необхідне та достатнє для виправлення й запобігання вчинення ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень.

Ураховуючи вищезазначене, колегія суддів робить висновок про те, що оскаржуваний вирок є законним та обґрунтованим, й підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:
вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 без задоволення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4