Справа № 165/2609/15-к
Провадження № 1-кп/165/188/15

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нововолинська Волинської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, студента 1-го курсу Нововолинського ВПУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимостей немає,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-
встановив:
Неповнолітній ОСОБА_4 , при невстановлених обставинах, для власного вживання незаконно придбав (знайшов) канабіс, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, та перемістив його до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де залишив незаконно зберігати.
25 вересня 2015 року, близько 20 год. 30 хв., працівниками міліції в ході огляду житла за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка, згідно висновку експерта №617/617 від 30.09.2015 року, являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 2309,57 г, що є великим розміром, який належав ОСОБА_4 і який він незаконно придбав (знайшов) та зберігав для власного вживання без мети збуту.
Правова кваліфікація умисних дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах.
На підставі ч.1 ст.474 КПК України до суду, разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості від 30.10.2015 року, укладена між прокурором прокуратури міста Нововолинська Волинської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 , який є обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та беззастережно.
Додаткові обов`язки для обвинуваченого ОСОБА_4 , які були б пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.
Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згідний обвинувачений ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для прокурора, обвинуваченого та його захисника є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила затвердити укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, угоду про визнання ним винуватості просить затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання узгоджене в угоді.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин, у скоєнні якого обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості, потерпілі відсутні. Міра покарання погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.309 КК України. Застосування іспитового строку відповідає вимогам ст.75 КК України в редакції, що діяла на час інкримінованого обвинуваченому злочину, а саме станом на 30 березня 2015 року.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Стягнути із законного представника ОСОБА_6 в дохід держави 460,80 грн. судових витрат за проведення судової експертизи - висновок №617/617 від 30 вересня 2015 року (т.2 а.п.16-22).
Речові докази: господарську сумку, поліетиленовий пакет експертної служби МВС №3221791, у яких згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 2309,57 г, фрагменти пляшок та металевий виріб з отворами, що знаходяться в камері схову речових доказів Нововолинського МВ УМВС, так як вони не представляють ніякої цінності - знищити (т.2 а.п. 24).
Керуючись ст.314, ст.373, ст.374, ст.468, ст.472, ст.474, ст.475 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.
Початок іспитового строку обчислювати ОСОБА_4 з моменту проголошення вироку, тобто з 03 грудня 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 460 (чотириста шістдесят) грн. 80 коп. судових витрат.
Речові докази: господарську сумку, поліетиленовий пакет експертної служби МВС №3221791, у яких згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 2309,57 г, фрагменти пляшок та металевий виріб з отворами - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

-обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1