Справа № 190/1371/15-к
Провадження №1-кп/190/118/15
УХВАЛА
16 листопада 2015 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 заявлене клопотання про визнання протоколу огляду місця події від 25.05.2015 року та поставнов слідчого СВ П`ятихатського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання та передачу на зберігання речових доказів недопуститими, посилаючись на те, що в ході огляду місця події, а саме території домоволодіння АДРЕСА_1 будь-які сліди речі, які мали значення для кримінального провадження не вилучались, не зазначено місце проведення даної процесуальної дії, процесуальні документи про вилучення речових доказів не складались. Крім того, вважає, що слідчий безпідставно визнав речовим доказом металевий посуд, оскільки згідно протоколів огляду від 25.05.2015 року та 09.06.2015 року будь-які сліди, речі, які мали значення для кримінального провадження не виявлено та не вилучено.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявлене захисником клопотання підтримав в повному обсязі..

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника заперечив, оскільки вважає його необгрунтованим.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вирішення даного клопотання поклали на розсуд суду.

Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

З протоколу огляду місця події від 25 травня 2015 року слідує, що в присутного потерпілого ОСОБА_6 та двох понятих була оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_1 , під час огляду місця події також було оглянуто мішок білого кольору, в якому знаходились вироби з металу та поруч з мішком виявлено сокриру.

Згідно постанови слідчого СВ П`ятихатського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області мідний дріт довжиною 3 метри, два мідні тени з електрочайника, два трансформатора, чотири металеві пластини, п`ять металевих труб довжиною 30 см кожна та металевий швелер довжиною 1,5 метри визнано речовими доказами.

Відповідно до постанови слідчого СВ П`ятихатського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 09.07.2015 року визнано речовим доказом сокиру для домогосподарства.

Відповідно до ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

А відповідно до ч.2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит;

6) отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Жодне з порушень, вказаних в ч.2 ст. 87 КПК в даному випадку не має місце, тобто такої очевидної недопустимості доказів, під час проведення огляду місця події від 25 травня 2015 року судом не встановлено, а посилання захисника на визнання протоколу огляду недопустимим лише з мотивів того, шо в ході огляду будь-які сліди, речі, які мали значення для кримінального провадження не вилучено не є підставою для визнання його недопустимим.

Крім того, відповідно до ст. 237 КПК України, при огляді слідчий має право оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тому, посилання захисника обвинуваченого на недопустимість визнання речовим доказом сокири, оскільки процесуального документу про її вилучення слідчим не приймалось, суд до уваги не приймає, оскільки необхідність прийняття такого рішення вимогами КПК України не передбачена, а збирання речових доказів стороною обвинувачення відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України має фіксуватися лише в процесуальній формі протоколу їх огляду.

З таких обставин, заявлене захисником клопотання про визнання доказів недопустимими задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 87, 237, 372 КПК Укрпаїни, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1