Вирок
Іменем України
09 листопада 2015 року м.Житомир

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника у справах неповнолітніх ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003226 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, неодруженого, учня 10-А класу ЗОШ №10 м. Житомира, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 24 червня 2015 року, близько 01 години, йшов по вул. Київське шосе, в м. Житомирі, де помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , в руках у якого був мобільний телефон марки «LG X-135». В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у неповнолітнього ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 та вихопив в нього з правої руки мобільний телефон марки «LG Х-135». Після чого, утримуючи викрадене при собі, місце вчинення злочину залишив та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме, мобільний телефон марки «LG X-135», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2000 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» за № НОМЕР_3 , вартістю 20 грн. на рахунку якої було 40 грн. для розмов, сім-карта мобільного оператора «МТС» за № НОМЕР_4 , вартістю 20 грн., на рахунку якої було 10 грн. для розмов, чохол, виготовлений зі шкіри, вартістю 100 грн., чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 2190 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе у відкритому викрадення чужого майна, визнав повністю, та дав покази які відповідають вищевикладеному.

Крім визнання вини, винуватість ОСОБА_4 у відкритому викрадення чужого майна, підтверджується наступними доказами:

- протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24.06.2015 року, згідно якого ОСОБА_8 , просить встановити та притягти до відповідальності невідому особу, яка 24.06.2015 року, відкрито викрала у нього мобільний телефон в м. Житомирі.

- протоколом огляду місця події від 24.06.2015 року, згідно якого було оглянуто місце події, а саме відкрита ділянка місцевості по вул. Київське Шосе, як місце вчинення злочину.

- довідкою виданою ПП ОСОБА_9 , згідно якої вартість мобільного телефону марки «LG Х-135», станом на 24.06.2015 року становить 2000 грн., вартість чохла із шкіри становить 100 грн.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.08.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 , впізнав на фотознімку № 2, особу яка 24.06.2015 року, відкрито викрала його мобільний телефон.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно статті 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.

Згідно статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

ОСОБА_4 раніше не судимий, навчається в ЗОШ№10, виховується в неповній сім`ї, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується за місцем навчання посередньо, також суд враховує умови проживання, виховання та рівень розвитку неповнолітнього обвинуваченого та з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, крім того, суд не вбачає достатніх підстав для звільнення неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, а тому вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання в межах санкції статті 186 ч.1 КК України, у виді позбавлення волі та застосовує ст.ст. 75, 76, 104 КК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Застосувавши ст.ст. 75, 104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі , який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1