Справа № 627/1322/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.12.20110.12.2015смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора прокуратури Краснокутського району Харківської області ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Краснокутськ Харківської області клопотання прокурора прокуратури Краснокутського району ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красногвардійське Фрунзенського району Луганської області, українця, громадянина України, має середню освіту, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
в с т а н о в и в:
10 грудня 2015 року прокурор прокуратури Краснокутського району ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 .
Із матеріалів клопотання вбачається, що 9 серпня 2015 року близько 02-00 години ОСОБА_4 перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Почувши на вулиці шум, ОСОБА_4 взяв на території власного домоволодіння металеву трубу довжиною приблизно 100 см., діаметром - 5 см. та вийшов з території домоволодіння на АДРЕСА_1 , де побачив раніше знайомого йому потерпілого ОСОБА_6 , з яким у нього були неприязні відносини, та знаходився за адресою: АДРЕСА_2 та ображав брутальною лайкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
В цей час у ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті, усвідомлюючи можливість настання смерті ОСОБА_6 , тримаючи в руках металеву трубу, ОСОБА_4 почав рухатися до потерпілого ОСОБА_6 , який стояв біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .
Підійшовши до потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , діючи умисно, бажаючи настання смерті потерпілого ОСОБА_6 , тримаючи обома руками металеву трубу, наніс один удар в область тім`яної частини голови зліва потерпілому ОСОБА_6 , внаслідок удару потерпілий ОСОБА_6 впав обличчям на землю.
Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_6 та бажаючи настання протиправних наслідків, тримаючи обома руками металеву трубу, наніс ще один удар в область голови потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши останньому згідно висновку судово медичної експертизи №35КК-т/15 виданого Богодухівським РВ СМЕ від 10.08.2015 наступні тілесні ушкодження, а саме: забій та розчавлення головного мозку, крововиливи під оболочкою мозку, відкрита черепно - мозкова травма з множинними переломами кісток основи і склепіння черепа. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень настала смерть потерпілого ОСОБА_6 .
З метою приховання слідів вчинення злочину, ОСОБА_4 за допомогою ОСОБА_8 , шляхом волочіння відтягли потерпілого ОСОБА_6 до території ставка, що знаходиться в межах населеного пункту на території Каплунівської сільської ради, де залишили труп в кущах.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України.
Як вбачається з клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який відповідно до ч.1 ст.115 КК України карається позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років, усвідомлюючи даний факт, ОСОБА_4 може переховуватись від органів розслідування, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі.
Також вважає, що ОСОБА_4 , знаходячись на волі, зможе перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки на даний час органами досудового розслідування не встановлено повне коло свідків, які б могли висвітлити обставини злочинної діяльності ОСОБА_4 , що надасть змогу останньому при знаходженні на волі незаконно впливати на свідків, та матиме можливість знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та надасть йому змогу уникнути кримінальної відповідальності, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Прохав продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні при винесенні рішення по клопотанню про продовження строку тримання під вартою покладалися на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, відповідно ст.199 КПК України суд при розгляді клопотання про продовження строків тримання під вартою враховує відомості про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наявність відомостей передбачених ст.184 КПК України, наявність неможливості запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, а також обставини, що наявні ризики не зменшились та обставини, що перешкоджають завершенню досудового слідства. Крім того, суд при вирішенні питання враховує положення ст.183 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Прокурор, звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та наявність достатніх даних вважати, що підозрюваний може:
- переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ним усвідомлюється той факт, що він підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, відповідальність за який, передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років;
- перешкоджати кримінальному провадженню (знищити речові докази, впливати на свідків, потерпілих або інших підозрюваних, яким повідомлено про підозру про вчинення кримінальних правопорушень по вказаному кримінальному провадженню тощо).
Окрім цього, при вивченні особистості ОСОБА_4 встановлено, що останній ніде не працює, являється інвалідом ІІІ-ї групи, перебуває на обліку у лікаря-психіатра.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою можливе лише до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відповідальність за який є у виді позбавлення волі на строк від семи років.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Також, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 злочину із застосуванням насильства, що спричинив загибель людини, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, ухилення від явки до суду.
Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, слідчий суддя вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
За таких обставин і враховуючи, що на момент судового розгляду наявні відповідні ризики, передбачені ст.177 КПК України, дані ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою, також необхідно проведення ряд слідчих та процесуальних дій та є наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії рішення про тримання під вартою, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 необхідно продовжити на 40 днів.
Керуючись ст.ст. 177, 183,193, 199 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 40 (сорок) днів, тобто до 19 січня 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1