Справа №597/1141/15-к
Провадження №1-кп/597/85/2015
ВИРОК
"02" грудня 2015 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5
захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6
законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7
представника служби у справах дітей Заліщицької РДА ОСОБА_8
представника Заліщицького відділення поліції ОСОБА_9
педагога ОСОБА_10

29.09.2015 року близько 11 години 10 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 перебуваючи в школі ім.О.Маковея зайшов в навчальний кабінет 7-Б класу, звідки скориставшись відсутністю інших осіб із сумки ОСОБА_11 викрав мобільний телефон марки Леново модель А316і. Після скоєного ОСОБА_4 покинув навчальний кабінет з викраденим, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків на суму 580 гривень.
Винність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні показами самого обвинуваченого, який свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 29.09.2015 року близько 11 години 10 хвилин проходячи коридором школи ім.О.Маковея побачив відчинені двері навчального кабінету 7-Б класу. Зайшовши в даний кабінет на одному із стільців ОСОБА_4 побачив рюкзак а в ньому мобільний телефон, який викрав, щоб погратись. Після цього вийшов із класу та викинув з телефону сім карту мобільного оператора, а прийшовши додому заховав викрадений телефон. Через декілька днів він взяв даний телефон із собою на прогулянку, де його виявила в нього потерпіла ОСОБА_11 та повідомивши свою маму, а та в свою чергу маму ОСОБА_4 забрали в останнього мобільний телефон, що належить ОСОБА_11 .
Стверджується вина неповнолітнього обвинуваченого показами його законного представника ОСОБА_5 , яка пояснила, що 01.10.2015 року до неї зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила, що її дочка виявила у Володі викрадений у неї в школі мобільний телефон. Також сказала, що 20 хв. тому вона з дочкою була в міліції і заявила про крадіжку. Згодом вони разом поїхали в РВ УМВС України в Тернопільській області, де її син зізнався у вчиненні крадіжки та видав працівникам міліції мобільний телефон ОСОБА_11 Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 просить суд не карати її сина та запевняє, що буде робити все від неї залежне, щоб подібного з ним більше ніколи не повторилось.
Винність неповнолітнього обвинуваченого стверджується показами законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_11 . ОСОБА_7 , яка пояснила, що 29.09.2015 року її дочка ОСОБА_12 прийшовши після занять у школі додому повідомила про зникнення у неї в школі мобільного телефону. ОСОБА_7 одразу ж зателефонувала класному керівнику дочки та повідомила про даний випадок і просила в ньому розібратись. 01.10.2015 року класний керівник передзвонила та повідомила, що провела бесіду з учнями, однак ніхто у крадіжці не зізнався, після чого вона з дочкою пішли в райвідділ міліції та повідомили про крадіжку мобільного телефону. Через 20-30 хв. після цього дочка прогулюючись з однолітками вулицею побачила у Володі Натуркача свій зниклий телефон і одназу ж повідомила її. Вона ж у свою чергу повідомила про це маму Володі ОСОБА_5 і вони всі разом відправились в відділ міліції для з`ясування даного інциденту. В міліції ОСОБА_4 зізнався у скоєнні крадіжки та повернув мобільний телефон. На даний час жодних претензій до ОСОБА_5 та її сина ОСОБА_4 . ОСОБА_7 не має та просить не карати неповнолітнього обвинуваченого, оскільки вірить, що таке більше не повториться.
Вина обвинуваченого стверджується наступними матеріалами кримінального провадження:
протоколом огляду предмета від 01.10.2015 року та фототаблицею до нього, яким проводився огляд мобільного телефону марки Леново модель А316і, що був викрадений в ОСОБА_11 ;
постановою про визнання і долучення до справи речових доказів від 02.10.2015 року, якою мобільний телефон визнано речовим доказом по кримінальному провадженню;
висновком експерта №6-527/51 від 19.10.2015 року, згідно якого залишкова вартість мобільного телефону марки Леново модель А316і бувшого в користуванні станом на 01.10.2015 року може становити 580,00 грн.;
заявою ОСОБА_7 про те, що їй повернуто працівниками міліції мобільний телефон її дочки марки Леново модель А316і;
висновком судово-психіатричного експерта №551 від 28.10.2015 року, згідно якого в період, який відноситься до інкримінованого ОСОБА_4 злочину і на теперішній час він психічними хворобами не страждає, тому може давати звіт своїм діям та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Виходячи із встановленого в судовому засіданні суд вважає, що дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України так, як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Прокурор в судовому засіданні просить застосувати відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді передання його під нагляд матері строком на один рік.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 згідні з думкою прокурора та просять застосувати відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру.
Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_11 ОСОБА_7 , представник служби у справах дітей Заліщицької РДА ОСОБА_8 та представник Заліщицького відділення поліції ОСОБА_9 проти застосування відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру не заперечують.
Заслухавши думку сторін та учасників кримінального провадження, суд приходить до переконання що до неповнолітнього ОСОБА_4 слід застосувати примусовий захід виховного характеру у виді передання його під нагляд матері ОСОБА_5 строком на один рік, оскільки неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення середньої тяжкості у 15-ти річному віці, щиро розкаюється у вчиненому і враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме те, що він являється неповнолітнім, інвалідом ІІІ групи та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність обставин, які обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, зокрема визнання ним вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, відсутність до нього претензій матеріального характеру з боку законного представника потерпілої, те, що злочин вчинено неповнолітнім та обставини, що характеризують його особу, суд вважає, що на даний момент ОСОБА_4 не потребує застосування покарання.
Суд також вважає, що речовий доказ - мобільний телефон марки Леново модель А316і слід вважати повернутим за належністю, оскільки він переданий на зберігання законному представнику малолітньої потерпілої ОСОБА_11 ОСОБА_7 .
А тому, керуючись ст.105 КК України, ст.ст.484, 485, 487, 497 ч.3 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у вигляді передання його під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.
Речовий доказ по справі вважати переданим за належністю.
На вирок може бути подано апеляцію протягом 30 днів в апеляційний суд Тернопільської області через Заліщицький районний суд.
Суддя: ОСОБА_1