УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ч.3 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2015 року,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
в апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Апелянт зазначає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є надмірним, невиправданим та несправедливим, оскільки такий запобіжний захід є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Також суд не врахував, що підозрюваний має постійне місце проживання, хворіє на психічне захворювання, та має тяжкий матеріальний стан.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під варто. Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 10-ої години 02 жовтня 2015 року по 02.12.2015р. до 10 години.
Визначено заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України - 20 розмірів мінімальної заробітної плати (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно ухвали слідчого судді, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 :
02.05.2015 року близько 07 годин 00 хвилин біля буд. № 41 по вул. Вітрука в м. Житомирі зайшов до підвалу звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , чим останній завдав матеріальної шкоди на суму 750 грн.;
12.06.2015р. близько 00 годин 30 хвилин у підвальному приміщенні під`їзду буд. АДРЕСА_2 таємно викрав майно, що належить ОСОБА_10
25.06.2015р. близько 11 год. 00 хв. у підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_3 таємно викрав майно, а саме: колекцію старовинних книг в кількості 600 штук, вартістю З 000 гривень, металобрухт, близько 150 кілограмів, місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд;
26.06.2015р. близько 07 год. 00 хв., перебуваючи у підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_3 , таємно викрав майно, що належить ОСОБА_11 вартістю 1000 гривень, гайкові ключі та металобрухт, який для потерпілої матеріальної цінності не становить;
30.06.2015р. близько 19 год. 30 хв., перебуваючи у секції підвального приміщення буд. АДРЕСА_4 , таємно викрав майно, що належить ОСОБА_12 ;
09.07.2015р. ОСОБА_13 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_5 , вирішила передати для свого сина ОСОБА_14 , що мешкає в АДРЕСА_6 , матеріальну допомогу - продукти харчування, промислові товари та грошові кошти. З даним проханням ОСОБА_13 звернулась до знайомого сусіда ОСОБА_7 , який проживає у кв. АДРЕСА_5 , оскільки вже зверталась до останнього з таким питанням, на що він погодився.
В подальшому ОСОБА_7 , отримавши майно, місце проживання ОСОБА_13 залишив та, зловживаючи довірою останньої, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 814 гривень 36 копійок.
04.08.2015р. близько 19 год. 00 хв., перебуваючи у секції підвального приміщення № 5 по вул. Театральній в м. Житомирі, таємно викрав майно, а саме: самовар сріблясто-жовтого кольору вартістю 300 гривень та шуруповерт акумуляторний вартістю 500 гривень.
02.08.2015р. близько 12 год. 00 хв., перебуваючи у буд. АДРЕСА_7 , у ОСОБА_15 таємно викрав мобільний телефон, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 750 грн.
11.08.2015р. близько 23 год. 00 хв., перебуваючи у сквері по Майдану Згоди 3/75 в м. Житомирі, на парапеті біля зупинки громадського транспорту, помітив мобільний телефон марки «NокіаХЗ-00», який належав ОСОБА_16 , та таємно викрав вказаний мобільний телефон.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
В апеляційній скарзі захисник ставить питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що закінчення п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 05.10.2015 року припадав на неробочий день,а останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, тобто понеділок 12.10.2015 року.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Положення ч.7 ст. 115 КПК України вказує, що при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами і не робочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвала слідчого судді проголошена 05 жовтня 2015 року. Строк на апеляційне оскарження закінчується 10.10.2015 року, тобто у вихідний день. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді від 05.10.2015 року подана до апеляційного суду Житомирської області 12.10.2015 рок.
За таких обставин строк на апеляційне оскарження вважається не пропущеним, у зв`язку з чим підстав для його поновлення не має.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст.185 КК України, а також з метою запобігання вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджання кримінальному провадженню. Також зазначив, що 17.07.2015 року ОСОБА_7 було оголошено в розшук.
Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до правильного висновку щодо наявності підстав для застосування саме такого запобіжного заходу у зв`язку з обґрунтованою підозрою у вчиненні особою інкримінованих злочинів, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, обґрунтовано послався, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням підозрюваного під вартою, є підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших співучасників даного кримінального правопорушення, або вчинити інше чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість наявних в матеріалах кримінального провадження доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, слідчим суддею обґрунтовано прийнято до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного злочину з корисливих мотивів, скоєного при наявності не знятої й не погашеної судимості. 26.06.2015р. обвинувальний акт по іншому кримінальному провадженню відносно нього за ст.15,ч.3ст.185, ч.3ст.185 КК України було направлено до Богунського районного суду м.Житомира. Стосовно підозрюваного 17.07.2015р. оголошувався в розшук, 03.10.2015р. ОСОБА_7 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду від 22.09.2015р. про дозвіл на затримання з метою приводу для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний на шлях виправлення не став. З урахуванням вищенаведених обставин, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
Доводи адвоката про те, що в ухвалі слідчий суддя не обґрунтував ризики, зазначені у статті 177 КПК України, є безпідставними та спростовуються матеріалами судового провадження.
Посилання апелянта на те, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід, не пов`язаних з триманням під вартою, виходячи з того, що він має постійне місце проживання, знаходиться у тяжкому матеріальному стані та страждає на психічне захворювання, є неспроможними, оскільки слідчим суддею дані обставини ретельно перевірялись та їм надано належну правову оцінку, з якою погоджується колегія суддів.
З наданої адвокатом медичної довідки убачається, що ОСОБА_7 в останнє проходив курс лікування у Житомирській обласній психіатричній лікарні №1 ще у 2001р. На теперішній час згідно довідки тієї ж лікарні ОСОБА_7 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для її скасування та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 405, 407КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.10.2015 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: