759/9963/14-к

пр. № 1-кс/759/1997/14

ун. № 759/9963/14-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва Лук'яненко Л.М., при секретарі – Борей В.Г., розглянувши, погоджене з прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва Н.А, Речицькою клопотання слідчого слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києва Гурина Б.В. про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві надійшов акт №3064/26-58-22-08-11/35334479 від 31.12.2013 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БК Моноліт Мегабуд» (код ЄДРПОУ 35334479) з питань дотримання вимог податкового законодавства, складений ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві. Відповідно до висновків вищевказаного акту перевірки встановлено, що службові особи ТОВ «БК Моноліт Мегабуд» (код ЄДРПОУ 35334479) в період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року шляхом незаконного формування податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Украгро-тек» (код ЄДРПОУ 36689634), ТОВ «Каліон» (код ЄДРПОУ 38323098), ТОВ «Імпульс Трейд» (код ЄДРПОУ 35647181), ТОВ «Капекс-буд» (код ЄДРПОУ 38510737), ТОВ «Арторріум» (код ЄДРПОУ 38727042), ТОВ «Чізар компані» (код ЄДРПОУ 38726756), ПП «Мірасол Трейд» (код ЄДРПОУ 38835631), ТОВ «Альтаір Компані» (код ЄДРПОУ 38698504) умисно ухилились від сплати ПДВ на суму 202,8 тис. грн. та податку на прибуток на суму 770,3 тис. грн., а всього податків на загальну суму 973,2 тис. грн., що містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «БК Моноліт Мегабуд» (код ЄДРПОУ 35334479) здійснювало фінансово-господарські взаємовідносини з підприємством з ознаками фіктивності, а саме ТОВ «Украгро-тек» (код ЄДРПОУ 36689634). Допитаний директор ТОВ «Украгро-тек» (код ЄДРПОУ 36689634), Коваленко Григорій Іванович показав, що підприємство «Украгро-тек» йому не відоме, і він не являється ні директором ні засновником даного підприємства та ніколи не був, фінансово-господарську діяльність взагалі не здійснював, в тому числі з ТОВ «БК Моноліт Мегабуд».

Відповідно до висновку експерта №130 від 18.04.2014, складеного Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС України на Південно-західній залізниці, встановлено, що підписи від імені Коваленка Г.І. в первинних фінансово-господарських документах укладених між ТОВ «Украгро-тек» та ТОВ «БК «Моноліт Мегабуд» виконані не Коваленком Г.І., а іншою особою.

З метою відшкодування в подальшому спричинених державі збитків, та забезпечення можливої конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти юридичної особи ТОВ «БК Моноліт Мегабуд», де Губар О.Ш. займав посаду директора до 11.03.2014, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного Губара О.Ш.

Відповідно до положень ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Збитки ж державі (шкода) у зазначеному кримінальному провадженні завдані внаслідок злочинних дій директора ТОВ «БК Моноліт Мегабуд» (код ЄДРПОУ 35334479) Губара О.Ш., просять клопотання задовольнити

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, керуючись ст.170-173 КПК України, приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню на підставі слідуючого.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, відповідно до якої тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, повязаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно до ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Приймаючи до уваги той факт, що, слідчим не доведено правових підстав, у звязку з якими потрібно накласти вищезазначений арешт, не доведено необхідність його застосування, та не надано належного доказового підтвердження, на підставі чого суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для арешту вищезазначеного майна.

Крім того, судом також враховуються положення кримінального процесуального законодавства, а саме ст.170 ч.1, 3 КПК України, відповідно до якого арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає в тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. А також те, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.

При вирішенні питання про задоволення чи відмову в задоволенні клопотання слідчий суддя враховує, що згідно ст.. 167 ч.2, 170 КПК України (в редакції 2012 року) арешт може бути накладений лише на те майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, повязаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Проте, слідчим слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києва Гуриним Б.В. в поданому клопотанні, не доведено, що вищезазначені рахунки, які відкрито у публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо», підпадають під вимоги ст.ст.167, 170 КПК України (в редакції 2012 року), що свідчить про відсутність правової підстави для задоволення клопотання стосовно накладення даного арешту.

Крім того, слідчим суддею також враховується можливість настання наслідків, розумність та співрозмірність необхідності накладення такого арешту, а саме враховується розумний баланс між забезпеченням інтересів, задля яких застосовується арешт майна, з метою сприяння у розслідуванні кримінального правопорушення та притягнення винних до відповідальності, а також забезпеченням інших інтересів.

Також, враховуються вимоги ст.132 ч.3 КПК України (в редакції 2012 року), відповідно до яких застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора.

Таким чином, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин кримінального провадження; враховуючи недоведеність слідчим та прокурором необхідності вищезазначеного арешту, відсутність належних обґрунтованих правових підстав для задоволення клопотання, передбачених ст.ст.167,170 КПК України; враховуючи наслідки накладення такого арешту майна, що призведе до порушення прав і інтересів інших осіб, що в послідуючому може призвести до невиправних наслідків; враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення вищезазначеного арешту, тому клопотання слідчого слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києва Гурина Б.В. задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 369-372 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києва Гурина Б.В. про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: Лук'яненко Л.М.