Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
13 серпня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 04 серпня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000535,
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Рокитнівського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене із старшим прокурором прокуратури Рокитнівського району Рівненської області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Обсіч Рокитнівського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого електромонтером ПАТ «Рівнеобленерго», раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Як вбачається з ухвали суду, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 03 серпня 2015 року близько 10-ої години прибув до приміщення пункту прийому склотари по АДРЕСА_3 з метою вияснити відносини з ОСОБА_10 , де зайшов до підсобного приміщення та наніс останньому не менше 5 ударів кулаками обох рук в область голови, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонку головного мозку, внаслідок яких ОСОБА_10 помер.

В поданій апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 покликається на те, що судом першої інстанції не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання та роботу. Вказує, що в ухвалі слідчого судді не наведено будь-яких доказів, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а невизнання підозрюваним вини не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 04 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та з покладенням обов`язків: за викликом прибувати до слідчого прокурора та суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Заслухавши суддю-доповідача судді, доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній викладених та просив її задовольнити, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України та роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, який обирається лише за наявності підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим його процесуальних обов`язків та належної поведінки.

В поданні органу досудового розслідування йдеться про можливість ОСОБА_7 перебуваючи на волі, перешкоджати встановленню істини по справі, чинити тиск на свідків та ухилятися від слідства і суду, враховуючи тяжкість інкримінованого йому злочину.

Однак, ні матеріали подання, ні матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б стверджували про те, що ОСОБА_7 буде перешкоджати встановленню істини в справі, чинити тиск на свідків, ухилятися від слідства іншим чином, і що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть не забезпечити належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Не навів таких даних і прокурор при розгляді скарги апелянта в апеляційній інстанції.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, віднесеного законом до тяжких злочинів, має постійне місце проживання і роботу, одружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і доказів його перешкоджання кримінальному провадженню будь - яким чином не здобуто.

Крім того, заслуговують на увагу доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 про те, що кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України є сумнівною, оскільки з його показань вбачається, що він будь-яких ударів в голову не наносив, а висновок судово-медичної експертизи відносно заподіяння тілесних ушкоджень та причини смерті потерпілого ОСОБА_10 відсутній.

Тим більше, з тексту клопотання слідчого СВ Рокитнівського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 вбачається, що під час огляду трупа ОСОБА_11 будь-яких ознак насильницької смерті та тілесних ушкоджень виявлено не було. З матеріалів справи (а.с.23-24) вбачається, що ОСОБА_7 приїхав до районного відділу міліції добровільно після виклику працівниками міліції.

Колегія суддів вважає, що відносно ОСОБА_7 необхідно застосувати електронний засіб контролю.

За таких обставин колегія суддів вважає, що процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_7 може бути дотримана із застосуванням до нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 04 серпня 2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасувати.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід домашній арешт із забороною залишати місце проживання будинковолодіння АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:

за викликом прибувати до слідчого прокурора та суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд чи в`їзд в Україну

носити електронний засіб контролю.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно.

Встановити строк дії ухвали до 02 жовтня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
__________ ________________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Рівненської області ОСОБА_1