АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/14/15 Справа № 712/2395/13-к Категорія: ч.2 ст.190,ч.3 ст.190, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляціями потерпілої ОСОБА_10 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.08.2013 року, яким

ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Торез, Донецької обл., українка, громадянка України, з вищою освітою, одружена, маюча на утриманні двох малолітніх дітей, перебуваюча у декретній відпустці, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, -

засуджена:

- за ч. 2 ст. 190 КК України - 1 рік позбавлення волі

- за ч. 3 ст. 190 КК України - 5 років позбавлення волі

- за ч. 1 ст. 358 КК України - 1 рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_12 звільнена від призначеного покарання в зв`язку із закінченням строків давності.

- за ч. 4 ст. 358 КК України - 1 рік 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_12 звільнена від призначеного покарання в зв`язку із закінченням строків давності.

- за ч. 3 ст. 358 КК України - 1 рік обмеження волі

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, кінцево визначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинувачену ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням, встановивши відносно неї іспитовий термін 3 роки з покладенням на останню обов`язків у відповідності зі ст. 76 ч. 1 п.п. 2,3,4 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 138 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_12 процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення технічної експертизи в сумі 281,52 грн. на користь держави.

Вирішена доля речових доказів відповідно ст. 100 КПК України;

в с т а н о в и л а :
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.08.2013 року, ОСОБА_12 , засуджено:

- за ч. 2 ст. 190 КК України - 1 рік позбавлення волі

- за ч. 3 ст. 190 КК України - 5 років позбавлення волі

- за ч. 1 ст. 358 КК України - 1 рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_12 звільнена від призначеного покарання в зв`язку із закінченням строків давності.

- за ч. 4 ст. 358 КК України - 1 рік 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_12 звільнена від призначеного покарання в зв`язку із закінченням строків давності.

- за ч. 3 ст. 358 КК України - 1 рік обмеження волі

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, кінцево визначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинувачену ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням, встановивши відносно неї іспитовий термін 3 роки з покладенням на останню обов`язків у відповідності зі ст. 76 ч. 1 п.п. 2,3,4 КК України.

Вирішена доля речових доказів, процесуальних витрат та цивільного позову, відповідно ст.ст. 100, 126, 129 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду 1 інстанції, прокурор та потерпіла ОСОБА_10 , подали апеляції, в яких ставиться питання про погіршення становища обвинуваченої. Відносно іншого обвинуваченого ОСОБА_13 апеляційне провадження закрите.

Враховуючи, що в апеляціях прокурора та потерпілої ставиться питання про погіршення становища обвинуваченої, то у даному випадку відповідно до ст.401, 405 КПК України обвинувачена підлягає обов`язковому виклику в апеляційний суд. Однак в судове засідання на апеляційний розгляд, обвинувачена неодноразово не з`являється, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Мають місце достатні підстави вважати неявку в судове засідання обвинуваченою, а саме: 31.07.2014 р., 21.08.2014 р., 25.09.2014 р., 06.11.2014 р., 20.11.2014 р. як намагання ухилитись від явки в суд та від кримінальності відповідальності в подальшому.

З матеріалів провадження вбачається, що з метою встановлення точного місцезнаходження обвинуваченої, ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 27.11.2014 задоволено клопотання прокурора про надання доручення слідчим СВ Придніпровського РВ здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, а саме отримання інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживача телекомунікаційних послуг, з прив`язкою до базових станцій та зазначенням серійного номеру (ІМЕІ) мобільних терміналів, які використовувалися з вказаною сім картою в період з 20.11.2014 по 27.11.2014, з абонентським номером НОМЕР_1 .

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, зокрема виконаного доручення від 14.01.2015, обвинувачена ОСОБА_12 здійснює телефонні дзвінки з м. Києва, що об`єктивно свідчить про її постійне знаходження у цьому місці, а не в м. Торез Донецької області.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 15.01.2015 р. клопотання прокурора задоволено та надано дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_12 з метою приводу її до апеляційного суду Черкаської області та останню оголошено в розшук.

Вищевказане, дає підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_12 надавала суду недостовірну інформацію щодо свого місцеперебування з метою ухилення від виконання покладених на неї зобов`язань, передбачених запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України тримання під вартою, як запобіжний захід, застосовується під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й тримання п вартою, згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконані обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Підставою застосування запобіжного заходу, за ч. 2 ст. 177 КПК Україні є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Колегія суддів вважає, що вищевказане, дає підстави вважати про наявність таких ризиків.

З огляду на грубе та систематичне невиконання обвинуваченою ОСОБА_12 своїх процесуальних обов`язків, враховуючи вчинення останньою дій, направлених на введення суду в оману щодо свого дійсного місцеперебування, з метою переховування від суду, з урахуванням матеріалів кримінального провадження та особи обвинуваченої, при фактичних обставинах цієї справи та висунутого проти ОСОБА_12 обвинувачення за ч.3 ст. 190 КК України, колегія суддів вважає, що застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою відносно обвинуваченої, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів вважає, за необхідне задовольнити клопотання прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 про зміну щодо обвинуваченої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні не насильницьких злочинів, то колегія суддів вважає необхідним визначити відносно ОСОБА_12 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання останньою обов`язків, передбачених КПК, та у разі внесення якої, згідно ст. 194 КПК - покласти на неї зобов`язання:

1).Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду.

2).Не відлучатися з місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням виклику слідчого, прокурора або суду.

3).Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання з адреси.

4).Здати на зберігання суду свій паспорт (в.ч. паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну) строк дії яких (зобов`язань) визначити не більше двох місяців з моменту внесення застави, наслідком невиконання яких буде звернення застави в дохід держави.

Вирішуючи питання про розмір застави, колегія суддів виходить з положень ч.5 ст.182 КПК України про те, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_12 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, ухилилась від суду, перебувала в розшуку, шкоду потерпілій взагалі не відшкодувала, то колегія суддів вважає, що застава в межах зазначених в п.2 ч.5 ст.182 КПК України не здатна забезпечити ОСОБА_12 обов`язків покладених на неї, тому необхідно визначити розмір застави в межах 170 розмірів мінімальної зарплати.

Згідно ч.1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, з урахуванням вказаних норм кримінального процесуального Закону, колегія суддів вважає, за необхідне змінити обвинуваченій запобіжний захід із особистого зобов`язання на тримання під вартою в Черкаському слідчому ізоляторі, терміном на 60 діб, тобто по 24.10.2015 р. включно.

Колегія суддів вважає, що необхідно, відновити апеляційний розгляд справи у зв`язку з розшуком обвинуваченої ОСОБА_12 .

Керуючись ст.ст. 176, 194, 200 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Клопотання прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 про зміну обвинуваченій ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу із особистого зобов`язання на тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити запобіжний захід із особистого зобов`язання на тримання під вартою в Черкаському слідчому ізоляторі, терміном на 60 діб, тобто по 24.10.2015 р. включно.

Визначити розмір застави - у межах 170 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 207 060 грн. 00 коп., яка може бути внесена як самою обвинуваченою так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) та у разі внесення якої, покласти зобов`язання на неї:

1).Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду.

2).Не відлучатися з місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням виклику слідчого, прокурора або суду.

3).Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання з адреси.

4).Здати на зберігання суду свій паспорт (в.ч. паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну) строк дії яких (зобов`язань) визначити не більше двох місяців з моменту внесення застави, наслідком невиконання яких буде звернення застави в дохід держави.

Датою закінчення дії цієї ухвали вважати 24.10.2015 року.

Відновити апеляційний розгляд справи у зв`язку з розшуком обвинуваченої ОСОБА_12 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :