Справа №200/7512/15-к
Провадження №1кс/200/2728/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська
в складі: слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0005593 від 30.10.2013 року, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська із скаргою на постанову слідчого СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 26.03.2015 року про закриття кримінального провадження №0005593 від 30.10.2013 року.
В обґрунтування скарги зазначив, що існування оскаржуваної постанови дізнався випадково 02.04.2015 року, у телефоному режимі від слідчого, який повідомив, що надіслав на адресу заявника копію постанови від 26.03.2015 року про закриття кримінального провадження №0005593 від 30.10.2013 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.187 КК України.
З оскаржуваною постановою він не згоден, оскільки вважає її передчасною. Так, 03.08.2012 року приблизно о 14:30 год. знаходячись біля під`їзду 39/41 по вул.Жуковського в м.Дніпропетровську, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , діючи злагоджено та відповідно до раніше розробленого ОСОБА_7 злочинного плану, вчинили у відношенні ОСОБА_3 розбійний напад, шляхом відкритого заволодіння грошовими коштами у сумі 19 600 грн. Внаслідок вчинення злочину, заявнику було спричинено легкі тілесні ушкодження.
30.10.2013 року відомості за фактом організованого розбійного нападу на ОСОБА_3 внесено до ЄРДР за №0005593.
Неповнота та однобічність слідства виявляється в тому, що слідчий, маючи відомості про номери телефонів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , не переконався в тому, де на момент вчинення злочину перебували останні, не усунув розбіжності та протиріччя в показах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав та просив задовольнити, прокурор проти задоволення скарги заперечував.
Розглянувши скаргу суд дійшов наступного висновку.
30.10.2013 року до ЄРДР Жовтневим РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України під №0005593, що полягає у вчиненні розбійного нападу із застосуванням вогнепальної зброї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у відношенні ОСОБА_3 та заволодінні грошовими коштами у сумі 19 600 грн., на замовлення ОСОБА_7 .
В ході проведення слідчих дій було допитано ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 визнають факт нападу на ОСОБА_3 , проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 та виявлено револьвер та дозвіл на носіння та зберігання газової зброї. Окрім того, слідством встановлено зв`язки абонентів, які обслуговувались в день вчинення злочину в зоні дії ретрансляційних антен за місцем вчинення злочину.
Постановою прокурора Дніпропетровської області від 13.10.2014 року, здійснення досудового розслідування доручено СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
17.03.2015 року слідчим СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 у зв`язку з надісланням до суду обвинувальних актів у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , змінено попередню правову кваліфікацію злочину на ч.3 ст.27, ч.2 ст.187 КК України.
В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 перебували у трудових відносинах з ОСОБА_7 , були його підлеглими.
17.03.2015 року слідчим був допитаний у якості свідка ОСОБА_7 , котрий повідомив, що дійсно винаймав деякий час ОСОБА_5 , ОСОБА_6 охоронцями нічного клубу «Мулен Руж», проте ніяких злочинних вказівок останнім не надавав та зв`язок з ними не підтримує.
17.03.2015 року слідчим СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 у постанові про закриття кримінального провадження зроблено висновок про відсутність об`єктивних обставин та будь-яких доказів організування ОСОБА_7 розбійного нападу на ОСОБА_3 . 03.08.2012 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Даний висновок слідчим зроблено на підставі свідчень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які пояснили, що вчинили розбійний напад на ОСОБА_3 у зв`язку з раптово виниклим умислом, який ґрунтується на неприязнених відносинах, а не на замовлення ОСОБА_7
21.03.2015 року постанову слідчого від 17.03.2015 року скасовано прокурором прокуратури м.Дніпропетровська у зв`язку з необґрунтованістю.
26.03.2015 року слідчим СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 знову винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку відсутністю об`єктивних обставин та будь-яких доказів організування ОСОБА_7 розбійного нападу на ОСОБА_3 . 03.08.2012 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В
мотивування постанови слідчим зазначено, що отримано тимчасовий доступ до інформації щодо ретрансляційний антен операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ТОВ «Астеліт» з прив`язкою до місцевості за період з 25.07.2012 року по 03.08.2012 року та встановлено відсутність зв`язків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в зоні їх дії.
Разом з цим, слідчим не допитувались ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на предмет використання та носіння мобільних пристроїв у день вчинення кримінального правопорушення, не перевірялись факти використання ними інших сім-карток операторів мобільного зв`язку України, не встановлювались ІМЕІ мобільних пристроїв та з`єднання з абонентом ОСОБА_7 .
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, визначених ст.91 цього Кодексу, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, постановляєтся ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, або про відмову у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч.1 ст.6 КК України, особи, які вчинили злочини на території України, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом.

За ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння /дія або бездіяльність/, вчинене суб`єктом злочину. Суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставити кримінальна відповідальність /ч.1 ст.18 КК України/.

Враховуючи викладене, досудове розслідування даного кримінального провадження не можна визнати повним та об`єктивним, а постанову слідчого обґрунтованою та такою, що відповідає фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим скаргу ОСОБА_3 належить задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Постанову слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 26.03.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0005593 від 30.10.2013 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1