Справа № 361/6965/15-к
Провадження № 1-кп/361/426/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
15 жовтня 2015 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Русанів Броварського району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого дитину, тимчасово офіційно не працюючого, інвалідності немаючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого, міра запобіжного заходу не обиралась,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст.162ч.1 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив порушення недоторканності житла за таких обставин.
Судом визнано доведеним, що 03 вересня 2015 року, приблизно о 17год. 30хв., точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на земельній ділянці Русанівської сільської ради в с.Русанів Броварського району Київської області, побачив приміщення зерносховища, яке належить ОСОБА_4 та розташоване в АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на незаконне проникнення до цього зерносховища.
В подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до вказаного вище володіння, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків для власника зерносховища, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до приміщення зерносховища, та в стінці побачив отвір, через який заліз до приміщення, та перебував в приміщенні, однак був викритий власницею зерносховища потерпілою ОСОБА_4 .
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразились в незаконному проникненні у сховище потерпілої ОСОБА_4 вчинив злочин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в скоєному розкаявся, визнав повністю свою вину та пояснив, що 03 вересня 2015 року він проник через щілину в зерносховище, що розташоване в АДРЕСА_2 поцікавитись що там зберігається. Вказане приміщення зерносховища має приблизно розміри 20х15 метрів та належить потерпілій ОСОБА_4 . З приміщення нічого не викрадав, був затриманий власником зерносховища. В скоєному чистосердечно розкаявся та просив пробачення в потерпілої.
За себе повідомив, що на даний час офіційно не працює, підробляє на різних роботах. В минулому до кримінальної відповідальності не притягався. Просить суворо не карати, інших злочинів не вчиняв.
Покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд, відповідно до вимог ст.349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим, прокурором та потерпілою зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.
Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому злочині.
Суд аналізуючи зібрані та надані матеріали кримінального провадження приходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразились в незаконному проникненні у сховище потерпілої ОСОБА_4 вчинив злочин і такі його дії правильно кваліфіковано за ст.162ч.1 КК України, тому він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.
Обираючи покарання ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.162ч.1 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання до скоєного характеризувався посередньо, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1ч.1ст.66 КК України, а також наявність на утримані неповнолітньої дитини.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст.67 КК України в діях ОСОБА_5 судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання відповідно до санкції ч.1ст.162 КК України. Відповідно до вимог ч.2ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, пом`якшуючі обставини, дані про його особу, що він посередньо характеризується за місцем проживання, кається у вчиненому, правову позицію прокурора про призначення покарання не пов`язаного із ізоляцією його від суспільства, аналогічну думку потерпілої, а також його поведінка в суді свідчить, що він не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів, значних наслідків від скоєного злочину не наступило, а також те що він офіційно не працює, немає грошових доходів, тому суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні покарання відповідно до санкції інкримінованого злочину у виді обмеження волі, при цьому вважає за необхідне звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувалися, в обрані вказаній особі до набрання вироком законної сили запобіжного заходу передбаченого ст.176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.
Цивільний позов по справі не заявлявся, речових доказів та процесуальних витрат немає.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст.162ч.1 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді обмеження волі на строк 1(один) рік.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1(один) рік, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися туди для реєстрації.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 в тому числі запобіжний захід в порядку, передбаченому ст.ст.131,176 КПК України до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.
Суддя /підпис/ ОСОБА_1