ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни
12 лютого 2016 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ознайомившись з касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено
ОСОБА_5 , 1990 р.н., громадянина України, неодноразово судимого, останній раз 24.11.2011 за ч. ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 395 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 11.07.2014 на підставі акту амністії, уродженця міста Кіровограда,
- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України на 8 років позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено неодноразово судимого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України до 8 років позбавлення волі та остаточно на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків на 8 років 6 місяців позбавлення волі, судові рішення щодо якого не оскаржуються.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 40 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 500 грн витрат на правову допомогу.
Згідно вироку ОСОБА_6 та ОСОБА_5 05.10.2014 о 22:00 на вул. Пролетарській в м. Кіровограді групою осіб побили ОСОБА_7 , спричинивши легкі тілесні ушкодження, та по черзі намагались зґвалтувати останню, однак не довели злочин до кінця з причин, що не залежали від волі кожного з них: перший через фізіологічну неспроможність, а другий у зв`язку із прибуттям працівників міліції.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на недоведеність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вказані судові рішення та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 .
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки судів першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають, а невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, на що посилаються засуджені у касаційних скаргах, самі по собі можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку місцевого суду, згідно до вимог ст. ст. 409, 410 КПК України, апеляційним судом.
Отже, в касаційній скарзі захисника відсутні посилання на підстави для зміни чи скасування судових рішень судом касаційної інстанції, передбачені ч. 1 ст. 438 КПК України.
Твердження про невинуватість у вчиненні замаху на зґвалтування потерпілої є безпідставними, оскільки протилежні висновки суду в цій частині ухвалено, у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Такі висновки, як вбачається з оскаржених рішень, відповідають показанням потерпілої ОСОБА_7 про те, як 05.10.2014 її побили та намагались зґвалтувати засуджені; показанням свідка ОСОБА_8 про те, як він почув крики та побачив дівчину, яку тримали двоє чоловіків, один з яких ОСОБА_6 підійшов до нього, та сказав, що вона повія, після чого свідок викликав міліцію; показанням свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про те, як вони 05.10.2014 під час несення служби в складі автопатруля виявили двох чоловіків в забрудненій одежі та побиту дівчину в порваній одежі; даним протоколів огляду місця події від 06.10.2014 про вилучення одежі, білизни потерпілої та серветок зі слідами біологічного походження; даним протоколу слідчого експерименту від 14.11.2014, під час якого потерпіла ОСОБА_7 показала та розказала про обставини злочину; даним протоколів слідчих експериментів від 07.10.2014, під час яких засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали й розказали про обставини вчиненого ними злочину; висновкам експерта № 1098 від 08.12.2014, № 1416/1098 від 12.12.2014 про характер, локалізацію й тяжкість заподіяних ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та показанням експерта ОСОБА_11 щодо проведення експертиз.
Визнавши ці докази достовірними та оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 в скоєнні вказаного кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії.
Покарання засудженому призначено з урахуванням загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, та є справедливим.
Апеляційний суд, у відповідності до вимог ст. 419 КПК України вмотивувавши свої висновки, обґрунтовано залишив без зміни вирок суду першої інстанції, а доводи захисника в касаційній скарзі на спростування вищезазначених висновків не достатні та непереконливі.
Отже, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає.
Зважаючи на зазначене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_12 ОСОБА_13