Справа № 126/651/15-к
Провадження №11-кп/772/498/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши 16 грудня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали кримінального провадження № 0000600 за апеляційною скаргою з доповненнями заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 17 березня 2015 року, яким, -
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя
АДРЕСА_1 , українця,
громадянина України, не працюючого, не одруженого,
раніше судимого 20.01.2015 року по ст.ст. 185 ч.3, 161 ч.1,
75 КК України до 3 років шести місяців позбавлення волі
з іспитовим строком два роки і шість місяців; Апеляційним судом
Кіровоградської області від 11 червня 2015 року за ст.ст. 70 ч. 1,
185 ч. 3, 309 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, -
визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України з врахуванням невідбутого покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 20.01.2015 року по ст. 185 ч.3, 162 ч.1 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком три роки з випробуванням.
На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця та жителя

АДРЕСА_2 , українця, громадянина України,
працюючого неофіційно, не одруженого,
раніше судимого 16.06.2009 року вироком
Бершадського районного суду Вінницької області
по ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі,
01.09.2011 року відповідно до постанови Крижопільського
районного суду Вінницької області від 25.08.2011 року
умовно достроково звільнений з невідбутою частиною покарання
9 місяців 26 днів, -
визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком три роки з випробуванням.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 і ОСОБА_7 на користь держави одну тисячу п`ятсот тридцять три гривні дев`яносто п`ять копійок витрат на проведення судових експертиз.
Вирішено питання речових доказів, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з вироку суду, 13.07.2014 року в с. Устя Бершадського району Вінницької області обвинувачений ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, з корисливих спонукань, зайшли на територію Свято-Георгіївського храму, який розташований по вул. Червоноармійська 5, де, вийнявши руками віконну раму, через отвір проникли до середини приміщення, звідки таємно викрали гроші в сумі 1000 грн., заподіявши матеріальну шкоду Свято-Георгіївському храму на вказану суму.
20.07.2014 року в с. Устя Бершадського району Вінницької області ОСОБА_7 та невстановлена досудовим слідством особа, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_10 , з метою крадіжки чужого майна, з корисливих спонукань, зайшли на територію Свято-Георгіївського храму, який розташований по АДРЕСА_3 , де, вийнявши руками віконну раму, через отвір проникли до середини приміщення, звідки таємно повторно викрали гроші в сумі 150 грн., Церковне Євангеліє вартістю 932 грн. 74 коп., металевий підсвічник вартістю 74 грн. 87 коп., позолочену металеву чашу вартістю 92 грн. 34 коп., позолочений ковчежик запасних дарів вартістю 143 грн. 17 коп. та фарфорову рамку вартістю 12 грн. 47 коп., заподіявши матеріальну шкоду Свято-Георгіївському храму на загальну суму 1405 грн. 59 коп.
03.12.2014 року біля 9 год. обвинувачений ОСОБА_10 з метою крадіжки чужого майна, витягнув віконну раму та через отвір проник в приміщення житлового будинку по АДРЕСА_4 та належить потерпілій ОСОБА_11 , звідки таємно викрав майно потерпілої, чим заподіяв ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 6055 грн.
Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_8 подав апеляцію з доповненнями, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.
Також, прокурор просив ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним та призначити покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення призначеного покарання за вироком апеляційного суду Кіровоградської області від 11.06.2015 року за ч. 3 ч. 185, ч. 1 ст. 309, 70 КК України у виді 3 років позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі з допущенням вироку Бершадського районного суду від 20.01.2015 року щодо ОСОБА_7 до самостійного виконання. У резолютивній частині вироку змінити вказівку про порядок стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь держави процесуальних витрат на проведення судових експертиз в сумі 1533, 95 грн. з солідарного на дольовий порядок, тобто з кожного по 766, 97 гривень.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляції з доповненнями; обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти апеляції прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція прокурора з доповненнями підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини та правильності юридичної кваліфікації дій ОСОБА_7 прокурором не оскаржуються.
Відповідно до вимог ст. ст. 370, 373 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до п. п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 373 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Згідно п. 11. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
Проте, ухвалюючи обвинувальний вирок, в порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, суд не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних долях, вказавши у резолютивній частині вироку, що процесуальні витрати в сумі 1533, 95 грн. стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Крім того, за змістом ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.
Так, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Бершадського районного суду від 20.01.2015 року за ч. 1 ст. 161, ч. З ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням та іспитовим строком 2 роки 6 місяців.
Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 17.03.2015 року ОСОБА_7 засуджено на 4 роки позбавлення волі за злочин, передбачений ч. З ст. 185 КК України, який він вчинив до постановлення вироку Бершадського районного суду від 20.01.2015.
Відповідно до роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 17.03.2015 ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді реального позбавлення волі на 4 роки.
За таких обставин, суд незаконно частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Бершадського районного суду від 20.01.2015 року, оскільки у такому випадку кожен вирок повинен виконуватись самостійно.
За змістом ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.
Отже, призначаючи ОСОБА_7 покарання, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, суд першої інстанції порушив вимоги закону України про кримінальну відповідальність, оскільки не вправі був застосувати принцип складання покарання, що належить відбувати реально, з покаранням, до якого застосоване звільнення від його відбування з випробуванням.
Про ухвалення апеляційним судом Кіровоградської області вироку від 11.06.2015 року щодо ОСОБА_7 стало відомо після ухвалення судового рішення, яке оскаржується, що, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, є підставою для його дослідження судом апеляційної інстанції.
Таким чином, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Бершадського районного суду від 20.01.2015 року за ч. 1 ст. 161, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 75 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки 6 місяців та вироком Бершадського районного суду від 17.03.2015 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 75, 76 КК України на 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки, вироком апеляційного суду Кіровоградської області від 11.06.2015 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_7 засуджено вироком Бершадського районного суду від 17.03.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України, вчинені ним 13.07.2014 року, 20.07.2014 року та 03.12.2014 року, тобто до ухвалення зазначених вище вироків Бершадського районного суду від 20.01.2015 року та апеляційного суду Кіровоградської області від 11.06.2015 року.
На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За такими правилами призначається і покарання, якщо після ухвалення вироку в провадженні буде встановлено, що обвинувачений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до ухвалення попереднього вироку.
Неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність призвело до невідповідності призначеного судом покарання тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409, ст. ст. 413, 414 КПК України є підставою для скасування вироку.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, Апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу з доповненнями заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 17.03.2015 щодо ОСОБА_7 в частині призначення йому покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення призначеного покарання за вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 11.06.2015 року за ч. 3 ч. 185, ч. 1 ст. 309, 70 КК України у виді 3 років позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі з допущенням вироку Бершадського районного суду від 20.01.2015 року щодо ОСОБА_7 до самостійного виконання.
У резолютивній частині вироку змінити вказівку про порядок стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь держави процесуальних витрат на проведення судових експертиз в сумі 1533, 95 грн. з солідарного на дольовий порядок, тобто з кожного по 766, 97 гривень.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати 11 червня 2015 року.
В решті вирок залишити без змін.
На вирок може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту його оголошення.

Судді:
З оригіналом згідно: