ун. № 759/9786/15-к
пр. № 1-кп/759/593/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003614, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого 04.05.1998р. Дарницьким районним судом м.Києва за ч.2 ст.141, ч.1 ст.206, ст.ст.42, 43 КК України (в редакції 1961р.) до чотирьох років десяти місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 01.08.2007р. Печерським районним судом м.Києва за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

потерпіла - ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

законний представник потерпілого ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_9 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 15.04.2015р., приблизно о 14.30год., перебуваючи поруч з будинком № 1/9 по вул. Львівській в м. Києві, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 . З метою особистого збагачення ОСОБА_4 вирішив відкрито викрасти мобільний телефон, який належав ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , поєднаний із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 , 15.04.2015р., приблизно о 14.30год., перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_2 підійшов до неповнолітнього ОСОБА_7 та наказав останньому, щоб той віддав йому свій мобільний телефон. При цьому ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що якщо той не віддасть свій мобільний телефон, то у нього будуть проблеми.

ОСОБА_7 , сприймаючи слова ОСОБА_4 як погрозу застосування насильства, дістав з кишені та віддав ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «Самсунг Gio», вартістю 1272 грн., в середині якого була картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 20 грн., на рахунку якої було 15 грн. та картка пам`яті марки «Нокія 4Гб», вартістю 150 грн., а всього майна на загальну суму 1457 грн.

Заволодівши таким чином майном, яке належить ОСОБА_7 , ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 майнової шкоди в розмірі 1457 грн.

Крім того, ОСОБА_4 15.04.2015р., приблизно о 19.35год., перебував поруч з будинком № 10 по вул.Хмельницькій в м.Києві помітив раніше знайому йому ОСОБА_6 . З метою особистого збагачення, ОСОБА_4 вирішив вчинити напад на ОСОБА_10 поєднаний із погрозою застосування насильства з метою володіння належним їй майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_6 , поєднаний із погрозою застосування насильства, ОСОБА_4 , 15.04.2015р., приблизно о 19.40год., прослідував за ОСОБА_6 в під`їзд № 3 будинку АДРЕСА_3 . Знаходячись в під`їзді ОСОБА_4 , дістав з кишені ніж, несподівано підбіг ззаду до ОСОБА_6 та схопив її правою рукою, а ліву руку, в якій ОСОБА_4 тримав ніж, приставив лезом ножа до шиї ОСОБА_6 , погрожуючи застосувати фізичне насильство та вимагав від останньої, щоб вона віддала йому свій мобільний телефон та грошові кошти.

ОСОБА_6 , сприймаючи погрози ОСОБА_4 про застосування фізичного насильства щодо неї, як такі, що можуть бути ним негайно реалізовані, віддала ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «SAMSUNG С3050» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 322 грн., в якому була картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 30 грн. та грошові кошти в сумі 50 грн., а всього майна на загальну суму 402 грн.

Заволодівши таким чином майном, яке належить ОСОБА_6 , ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди в розмірі 402 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України не визнав повністю та показав, що 15.04.2015р. він гуляв, в обід прийшов додому та ліг відпочивати. Приблизно о 18.00год. у нього була зустріч із ОСОБА_11 біля магазину «Сільпо», де вони зустрілись і перебували разом до 21.00год. Потім він гуляв, а коли йшов додому, то його затримали працівники міліції, з яких підстав невідомо, бо він взагалі не причетний до вчинених відносно потерпілих дій, які помиляються в особі нападника. Потерпілу ОСОБА_6 перший раз побачив в райвідділі міліції, а потерпілого ОСОБА_7 в суді. Показання потерпілих і свідків зі сторони обвинувачення пояснити не може, вони його оговорюють, кому належить вилучений телефон йому не відомо. При затриманні був одягнутий в у чорну куртку, світлу футболку та джинси.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд приходить до висновку, що його вина підтверджується наступними доказами, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме:

- показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 про те, що 15.04.2015р. приблизно о 18-19год. поверталась додому і біля будинку повз неї пройшов ОСОБА_4 , який був одягнутий в темну куртку з капюшоном. Відчинивши двері, вона зайшла у під`їзд №3 будинку АДРЕСА_3 , а ОСОБА_4 зайшов за нею, підійшов ззаду, схопив її двома руками, в лівій руці був ніж, з невеликим лезо, який він приставив до горла. ОСОБА_4 наказав віддати телефон та гроші. Злякавшись та, відчуваючи загрозу своєму життю, вона віддала йому телефон «Самсунг» та приблизно 50грн. Коли діставала гроші та телефон у неї випали ключі, обвинувачений нагнувся щоб їх підняти і тоді вона бачила його обличчя ще раз, після чого він пішов. Коли зайшла додому, то звернулась до міліції. Крім того, її хлопець ОСОБА_12 зателефонував на номер телефону, який був викрадений та домовився з обвинуваченим про зустріч для того щоб викупити сім-картку за 200грн. ОСОБА_4 сказав залишити гроші під сміттєвим баком біля клубу «Бінго», про що вони також повідомили міліцію. Коли ОСОБА_4 затримали, то вона прийшла на місце і впізнала його по характерному голосу, одягу та профілю обличчя. Слідчому описувала риси обличчя злочинця, які вона запам`ятала, впізнання по фотокарткам проводилось після затримання ОСОБА_4 в райвідділі міліції;

-показаннями допитаного в присутності законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , про те, що точну дату він не пам`ятає, приблизно о 14.00год. повертався додому по вул.Львівській в м.Києві. ОСОБА_4 схопив його за капюшон та запитав чи не хоче він проблем. Він відповів, що не хоче, тоді обвинувачений сказав віддати йому телефон. На дворі було світло, тому коли він повернувся до ОСОБА_4 , то бачив його обличчя. Злякавшись та відчуваючи загрозу застосування насильства, він віддав йому мобільний телефон «Самсунг». ОСОБА_4 був одягнений у куртку з капюшоном, більше було чорного кольору, а також був білий та червоний, невисокого зросту. Сумнів у тому, що його грабував саме ОСОБА_4 у нього не має. В подальшому він впізнав ОСОБА_4 за фотознімками;

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 про те, що він працює патрульним ППС Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві та знаходячись на чергуванні, отримали орієнтування, що за адресою вул.Хмельницька, 10 в м.Києві скоєно розбійний напад. На пр.Перемоги, 112 в м.Києві, біля клубу «Бінго», по прикметам побачили підозрілого чоловіка, який при появі патрульного автомобіля почав швидше йти та викинув з рук мобільний телефон, дану особу було затримано. На місце події була викликана заявниця, яка впізнала свій телефон, сім-картку, а також особу, яка вчинила щодо неї розбійний напад ОСОБА_4

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 про те, що він працює у ППС Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві, точного часу не пам`ятає, ввечері, виїхали на виклик по АДРЕСА_3 , де отримали орієнтування. Проїжджаючи по вул.Депутатській, буля кубу «Бінго», помітили чоловіка, схожого по прикметам на особу, яка вчинила напад. Чоловік почав тікати та викинув телефон. Він з іншим інспектором ОСОБА_13 затримали чоловіка, була викликана заявниця, яка впізнала свій телефон та свою сім-картку, а також впізнала і ОСОБА_4 , як особу, яка вчинила на неї розбійний напад. Крім того, ОСОБА_4 підходив по прикметам, як особа, яка вчинила ще один злочин грабіж по вул.Львівській і в подальшому його впізнав неповнолітній потерпілий.

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 про те, що 15.04.2015р приблизно о 19.30год. додому повернулась його дівчина ОСОБА_6 , у стресовому стані та повідомила, що у під`їзді її пограбували, відібрали телефон «Самсунг» та 50грн., крім того їй погрожували ножем. Вона описала особу, яка на неї напала та в чому він був одягнений. Він вийшов оглянув територію біля будинку, але нікого не знайшов. Повернувся додому та зателефонував за номером телефону ОСОБА_6 , слухавку взяв чоловік - ОСОБА_15 , вони домовились про повернення сім-картки за винагороду 200гн., які потрібно було покласти під сміттєвий бак біля клубу «Бінго». Чоловік визнав, що викрав телефон та погрожував щоб він не звертався до міліції. Він з потерпілою звернулись до міліції. Потім він залишив гроші у вказаному місці та відійшов на обумовлену відстань. Свідок ОСОБА_16 знаходився неподалік від місця, де він поклав гроші. Через деякий час, ОСОБА_16 зателефонував йому та повідомив, що особа, яка намагалась забрати гроші затримана. Він підійшов до цього місця, там вже була міліція, ОСОБА_4 , якого він впізнав по голосу, а на землі лежав телефон «Самсунг» його дівчини. Пізніше на місце події приїхала ОСОБА_6 , яка впізнала ОСОБА_4 . Обвинувачений при затриманні був одягнутий у такий же одяг, як описала потерпіла. Протокол огляду місця події та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками підписував, вказані документи читав, все відповідало дійсності.

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 про те, що він проживає разом з ОСОБА_6 і ОСОБА_12 15.04.2015р. приблизно о 19.30год., ОСОБА_6 прийшла додому та повідомила, що в під`їзді її пограбував чоловік, який приставив ніж та сказав віддати телефон і гроші. ОСОБА_6 описала вигляд цього чоловіка, ОСОБА_12 зразу вибіг на вулицю, потім повернувся і вони викликали міліцію. Потім ОСОБА_12 зателефонував на номер телефону ОСОБА_6 , взяв трубку чоловік і вони домовились про повернення телефону за винагороду, а також те, що ОСОБА_17 покладе гроші під сміттєвий бак біля клубу «Бінго». ОСОБА_17 поклав гроші у визначене місце, а він, свідок, знаходився за клубом «Бінго», сміттєвий бак був в полі його зору і він бачив, як до нього підходив обвинувачений. Потім, обвинувачений побачив працівників міліції, намагався втекти, однак був затриманий і він особисто бачив, як він викинув телефон ОСОБА_6 . В подальшому на місце прийшла ОСОБА_6 , вона впізнала ОСОБА_18 , як особу, яка на неї напала.

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту допитана свідок ОСОБА_19 , яка є матір`ю ОСОБА_4 .. Свідок показала, що 15.04.2015р. її син зранку був відсутній, прийшов приблизно в обід та ліг спати, а приблизно о 18.00 пішов. Пізніше вона дізналась, що його затримали. В цей день він був одягнутий у зимову куртку темного кольору з кольоровими вставками та темно-зелену кофту з полосами. 16.04.2015р. до неї додому прийшли два міліціонера та повідомили, що ОСОБА_4 втік з міліції. Пізніше їй зателефонував невідомий чоловік та повідомив, що її син побитий, а через декілька днів вона з ним зустрілась та побачила синяки по всьому тілу. Він пояснив, що на нього напали працівники міліції та побили, до медичних закладів він не звертався.

Свідок ОСОБА_20 , допитана судом за клопотання сторони захисту, показала, що 16.04.2015р. до неї додому прийшов ОСОБА_4 та повідомив, що його затримали через те, що хтось впізнав його, як особу, яка викрала телефон. Працівники міліції його побили і він втік з райвідділу. По всьому тілу ОСОБА_4 були гематоми, які вона лікувала, за медичною допомогою не звертались. Коли ОСОБА_4 прийшов, то був одягнутий у чорні джинси, чорні кросівки, коричневу шкіряну куртку з фіолетовими вставками, реглан синій, капюшона не було.

Свідок ОСОБА_11 також допитана за клопотання сторони захисту суду показала, що 15.04.2015р. вона приїхала до м.Києва де в 18.00год. зустрілась із своїм знайомим ОСОБА_4 і до 21.00год вони перебували біля магазину Сільпо неподалік станції метро «Святошин», при цьому ОСОБА_4 нікуди не відлучався. В цей день він був одягнутий у джинси, туфлі, футболку і куртку.
Показання потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо фактичних обставин вчинення відносно них кримінальних правопорушень підтверджуються і безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 15.04.2015р., згідно з яким на ділянці місцевості біля електрощитової в бік будинку по пр.Перемоги, 112 в м.Києві, виявлено мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_1 , із сім-карткою «Київстар», а також чоловік, який представився ОСОБА_4 та був одягнений у кросівки чорного кольору з білими полосами, штани чорного кольору, куртку чорного кольору з рожевими вставками спереду, кофту темно-синього кольору і капюшон, зріст приблизно 165-170см. (а.с.63-65);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.04.2015р., відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 по профілю обличчя впізнала особу, яка зображена на фотознімку №3 ОСОБА_4 , як особу, яка її пограбувала (а.с. 67-70);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.05.2015р., відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 за рисами обличчя впізнав особу, яка зображена на фотознімку №1 ОСОБА_4 , як особу, яка його пограбувала (а.с. 75-78);

Показання потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю підтверджуються вищенаведеними доказами, при цьому вони категорично вказали на обвинуваченого ОСОБА_4 , як на особу, що вчинила відносно них злочинні дії, які відносно кожного з потерпілих відбувались у різний час та різних місцевостях. Також, потерпілі між собою не знайомі, зазначили характерні ознаки одягу та рис обличчя ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не вчиняв грабежу та розбійного нападу, а потерпілі його оговорюють, суд вважає недоведеними та оцінює критично, оскільки зазначені обвинуваченим обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Показання обвинуваченого в цій частині спростовуються і показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , які вказали на ОСОБА_4 , як на особу, яку вони переслідували та в подальшому затримали, а також бачили, як обвинувачений викинув телефон, який належить ОСОБА_6 . Показання даних свідків, а також свідка ОСОБА_12 , потерпілих, є послідовними, логічними та підтверджуються сукупністю зібраних в кримінальному провадженні доказами, й не вірити їм, у суду, не має підстав. Показання обвинуваченого ОСОБА_4 суд розцінює, як спосіб захисту, обраний ним з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Показання свідків, допитаних за клопотанням сторони захисту ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , суд до уваги не бере та відноситься критично, оскільки вони не містять даних щодо фактичних обставин справи, дані особи є зацікавленими у результатах розгляду справи та підтвердженні захисної версії обвинуваченого. Обставини, на які вказує обвинувачений, щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень працівниками міліції, жодними доказами, крім власне його пояснень та показань вищезазначених свідків , не підтверджені, за медичною допомогою обвинувачений не звертався та скарг до уповноважених органів не подавав. Показання свідка ОСОБА_11 судом також не беруться до уваги, оскільки повністю спростовуються усією сукупністю досліджених судом доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 повністю доведена, а кваліфікація його дій вірна: за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (грабіж) та за ч.1 ст.187 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я (розбій). Приймаючи до уваги, що стороною обвинувачення кваліфікуюча ознака повторності вчинення злочину за ч.2 ст.186 КК України не інкрімінована, суд провів судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є тяжкими, вчинення злочину щодо неповнолітнього, його відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину 2006 року народження, батьків похилого віку, думку потерпілих. Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів. Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.186 та ч.1 ст. 187 КК України, застосувавши при призначенні покарання за сукупністю злочинів принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання не можливо без ізоляції від суспільства. Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди залишити без розгляду на підставі поданої заяви (а.с.92).

Речові докази - мобільний телефон марки «Самсунг`С3050» ІМЕІ: НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання- залишити у законного володільця ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.186 КК України - у виді 5 років позбавлення волі ;

-за ч.1 ст.187 КК України - у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 - тримання під вартою в Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області - залишити без зміни.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 27 квітня 2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди залишити без розгляду.

Речові докази - мобільний телефон марки «Самсунг`С3050» ІМЕІ: НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання- залишити у законного володільця ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: