11-сс/775/431/2015(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

за участю захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2015 року про продовження

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Білгород-Дністровський Одеської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

строку тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області до 120 днів, тобто до 25 лютого 2016 року включно,

в с т а н о в и л а:

в провадженні слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_8 знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного 08 вересня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001170, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 вересня 2015 року приблизно о 07.40 год. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та двома невстановленими особами, проникли у будинок АДРЕСА_2 , де в процесі нападу поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я осіб, заволоділи грошима і майном потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на загальну суму 1060655 грн., чим завдали останнім матеріальний збиток на вказану суму в особливо великому розмірі.

29 жовтня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

30 жовтня 2015 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України строком до 27 грудня 2015 року.

Постановою прокурора Донецької області державним радником юстиції 3 класу ОСОБА_12 від 14 грудня 2015 року продовжений строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 до 19 лютого 2016 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2015 року, ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області до 120 днів, тобто до 25 лютого 2016 року включно.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_6 , діючий в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 й постановити нову ухвалу про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування доводів своєї апеляції посилається на те, що на теперішній час в матеріалах провадження відсутні докази, які б дозволяли кваліфікувати подію, яка мала місце 08 вересня 2015 року за ч.4 ст.187 КК України, відсутні докази вчинення діяння організованою групою, заподіяння будь-кому тілесних ушкоджень а також докази заволодіння майном в особливо великих розмірах. З огляду на вказане, вважає, що підозра ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України є необґрунтованою. Окрім цього, суд при постановленні оскаржуваної ухвали не взяв до уваги стан здоров`я підозрюваного, який наразі є тяжким, а також не врахував, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується виключно позитивно, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, в порушенні громадського порядку помічений не був, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має тісні соціальні зв`язки, тощо.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який просив скасувати оскаржувану ухвалу й постановити нову, якою ОСОБА_7 змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, прокурора, який відстоював законність і обґрунтованість судового рішення та просив залишити його незмінним, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За змістом статті 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи не допущено безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід. Під час апеляційного розгляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання дотримані.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.199 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого, погодженого з прокурором, на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що існують обставини, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися.

Зокрема, суд мотивовано зазначив про те, що підозрюваний проживає в іншій місцевості, може незаконно впливати на потерпілих, чинити перешкоди слідству шляхом спілкування з іншими особами, які приймали участь при вчиненні злочину, давати їм вказівки на вчинення дій для знищення речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Окрім цього, санкція ч.4 ст.187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років і, відповідно до ст.12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Таким чином, сама тяжкість покарання за вчинений злочин і є ризиком того, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є необґрунтованими.

Що стосується апеляційних доводів захисника про незадовільний стан здоров`я підозрюваного, який потребує лікування в спеціальних медичних закладах поза межами слідчого ізолятору, колегія суддів дійшла наступного.

Згідно наданих довідок підозрюваний потребує стаціонарного лікування у спеціалізованій установі охорони здоров`я й не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, потребує динамічного нагляду лікаря-ендокринолога у підготовці до операції й післяопераційному періоді для виключення післяопераційних ускладнень. Стан підозрюваного на 04 листопада 2015 року середнього ступеня тяжкості.

З урахуванням вказаних обставин, колегія суддів вважає, що стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає його утриманню в слідчому ізоляторі, оскільки кваліфікована медична допомога може бути надана останньому за місцем утримання, а у разі неможливості у спеціалізованих медичних установах під наглядом представників слідчого ізолятору.

Слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.199 КПК України послався на наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки не проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій та переконався, що додатковий строк досудового розслідування необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, для проведення допиту свідків, для завершення проведення судово-медичної, - балістичної та цитологічної експертиз, тощо.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного та вважає, що підстави, на які послався слідчий суддя, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_7 , виправдовують подальше тримання його під вартою.

Разом з тим, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваному, саме до 25 лютого 2016 року, суд припустився помилки.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Постановою прокурора Донецької області державним радником юстиції 3 класу ОСОБА_12 від 14 грудня 2015 року продовжений строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 до 19 лютого 2016 року (а.с.22-25).

Таким чином, слідчий суддя необґрунтовано, порушуючи вимоги статей 197, 199 КПК України, продовжив строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою поза межами строків досудового розслідування.

Згідно п.2 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції, зокрема, має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням ступеню тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2015 року про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області до 120 днів, тобто до 25 лютого 2016 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України, в межах досудового розслідування, тобто до 19 лютого 2016 року включно.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3