АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

3 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні під №0000062, внесеному до ЄРДР 5.11.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, детектива Національного бюро Першого підрозділу (відділу) Головного підрозділу детективів ОСОБА_8 , погодженому заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про накладення арешту на транспортний засіб автомобіль марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво серії № НОМЕР_3 про реєстацію транспортного засобу автомобіля марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща).

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що майно зазначене у клопотанні детектива не відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, на підставі чого відсутні законні підстави для арешту майна.

В апеляційній скарзі заступник керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21.01.2016 року про відмову в задоволенні клопотання детектива Національного бюро Першого (підрозділу) відділу Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погодженого заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000062 про накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво серії № НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), - скасувати повністю. Ухвалити нову ухвалу, якою накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво серії № НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща).

В обгрунтування своїх вимог вказує, що невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, полягає в тому що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та які містяться в доданих до клопотання матеріалах. Зокрема, відповідно до наданої копії доручення директора приватного підприємства «LECHJERZY MIROSLAW» (код підприємства 0) ОСОБА_10 повністю підтверджено факт користування ОСОБА_11 транспортним засобом Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), тим більше що співзасновником приватного підприємства, якому належить зазначений транспортний засіб, є сам ОСОБА_12 . Однак судом у рішенні не зазначено, чому ним відкинуто надані стороною обвинувачення докази, що підтверджують факт користування ОСОБА_11 зазначеним транспортним засобом, у зв`язку з чим згідно вимог ст. 170 КПК України необхідно було накласти арешт, а також не зазначив чому взяв до уваги інші докази, які послугували підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Крім того зазначає, щослідчий суддя постановляючи рішення, обґрунтував його нормами, які відповідно до Закону України від 10.11.2015 № 769-УІН «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо окремих питань накладення арешту на майно з метою усунення корупційних ризиків при його застосуванні», вже не діяли, що свідчить про формалізм та суттєві порушення норм кримінального процесуального закону при винесені слідчим суддею ухвали про відмову у задоволені клопотання, що являється недопустимим при здійсненні правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив про її задоволення, пояснення представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням детектива, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, першим (підрозділом) відділу Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні під №0000062 від 05.11.2015 року за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, у пособництві в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

В межах зазначеного кримінального провадження детектив Національного бюро Першого підрозділу (відділу) Головного підрозділу детективів ОСОБА_8 , за погодженням із заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання детектив зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступив в злочинну змову зі службовою особою, яка займає відповідальне становище, - суддею Сєверодонецького міського суду Луганської області ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за винесення відповідно до наданого останньому влади відповідних судових рішення в інтересах ОСОБА_14 .

У подальшому встановлено, що в період часу з 15.11.2015 по 16.12.2015 ОСОБА_14 передав ОСОБА_16 для передачі та фактичного одержання суддею Сєверодонецького міського суду Луганської області ОСОБА_15 неправомірної вигоди в розмірі 4000 доларів США за відповідно до наданої останньому влади винесення судових рішень в інтересах ОСОБА_14 - відмови у задоволенні поданого 23.11.2015 прокуратурою м. Сєверодонецька Луганської області подання щодо вирішення питань, що виникають при виконанні вироку суду (в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України) та задоволення клопотання про зняття арешту з транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Sharan», д.н.з. НОМЕР_4 .

Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Республіки Грузії (посвідчення на тимчасове проживання серії НОМЕР_5 ) користується транспортним засобом - автомобілем марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 .

В ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 виявлено та вилучено виписку щодо приватного підприємства «LECH JERZY MIROSLAW» (код підприємства 0) (Республіка Польща), відповідно до якої співзасновником підприємства є ОСОБА_12 , а також доручення директора приватного підприємства «LECH JERZY MIROSLAW» (код підприємства 0) ОСОБА_10 на користування ОСОБА_11 транспортним засобом - автомобілем марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілем марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща) серії № НОМЕР_3 на польській мові.

Відмовляючи у задоволенні клопотання детектива про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ч. 2 ст. 167 КПК України та вказав, що відсутні законні правові підстави для арешту вказаного у клопотанні майна.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Колегія суддів вважає, що клопотання детектива відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Колегія суддів вважає, що матеріали судового провадження свідчать про те, що майно, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме: є предметом кримінального правопорушення, крім того може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів для забезпечення можливої конфіскації майна у майбутньому.

Також, як випливає з положень ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На підставі чого посилання слідчого судді на те, що детективом не було доведено того факту, що транспортний засіб, на який він просить накласти арешт належить саме гр. ОСОБА_16 , в розумінні ст. 170 КПК України є безпідставним, оскільки кримінальний процесуальний закон передбачає накладення арешту на майно третіх осіб, без встановлення права власності, якщо органами досудового розслідування встановлено та доведено наявні підстави вважати, що майно відповідає критеріям зазначеним в ч. 1 ст. 170 КПК України.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна, вважає за необхідне накласти арешт на майно вказане у клопотанні детектива.

Отже, є слушними вказівки прокурора щодо того, що слідчий суддя при винесені ухвали про відмову у задоволені клопотання детектива порушив вимоги статті 170 КПК України. На підставі чого висновки слідчого судді щодо відсутності наявності достатніх правових підстав для арешту майна не відповідають як матеріалам кримінального провадження так і вимогам КПК України.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у відповідності до вимог статтей 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000062, внесеному до ЄРДР 5.11.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, детектива Національного бюро Першого підрозділу (відділу) Головного підрозділу детективів ОСОБА_8 , погодженому заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про накладення арешту на транспортний засіб автомобіль марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво серії № НОМЕР_3 про реєстацію транспортного засобу автомобіля марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання у кримінальному провадженні №0000062, внесеному до ЄРДР 5.11.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, детектива Національного бюро Першого підрозділу (відділу) Головного підрозділу детективів ОСОБА_8 , погодженому заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про накладення арешту на транспортний засіб автомобіль марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво серії № НОМЕР_3 про реєстацію транспортного засобу автомобіля марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво серії № НОМЕР_3 про реєстацію транспортного засобу автомобіля марки Mercedes моделі Е210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща).

Виконання даної ухвали покласти на детектива Національноого бюро Першого підрозділу (відділу) Головного підрозділу детективів ОСОБА_8 під контролем заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 .

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_17 . Б е ц ь