Справа № 309/1894/15-к
Провадження № 1-кп/309/235/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ;

з участю прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Драгово Хустського району Закарпатської області, громадянина України, освіта 9 класів, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 6 листопада 2009 року, приблизно о 1 годині, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , який засуджений 27 грудня 2010 року Хустським районним судом за ст.187 ч.3 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до 1 року 1 місяця позбавлення волі; ОСОБА_10 , який засуджений 5 квітня 2011 року Хустським районним судом за ст.187 ч.3 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням на строк 2 роки; та ОСОБА_11 , який засуджений 27 грудня 2010 року Хустським районним судом за ст.187 ч.3 КК України, із застосуванням ст.70 ч.4 КК України, до 7 років позбавлення волі, з метою вчинення розбою, прикриваючи свої обличчя саморобними масками, шляхом злому вхідних дверей будинку АДРЕСА_2 , проникли в приміщення будинку, де діючи умисно, напали на ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , та, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілих, яке виразилося в нанесенні їм ударів руками та невстановленим предметом в різні частини голови та тіла, при цьому заподіяли ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді: ушитих ран чола; лівої щоки; правої вушної раковини; правої скулової кістки; синців в середній третині лівого плеча; відкритої ЧМТ; струсу головного мозку; множинних рваних ран голови; відкритого перелому верхньої третини правої ліктьової кістки та закритих переломів 6,7,8 ребер зліва із зміщенням, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості; а ОСОБА_6 - тілесні ушкодження у вигляді: синців правої та лівої орбітальних ділянок; лівої щоки; лівої бокової поверхні грудної клітки; ЗЧМТ; струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також заволоділи чужим майном, яке належить потерпілим, а саме: золотим ланцюжком з хрестиком, вартістю 125доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 06.11.2009 року еквівалентно сумі 1001грн.72коп.; золотим ланцюжком з хрестиком, вартістю 110доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 06.11.2009 року еквівалентно сумі 881грн.51коп.; шістьма мобільними телефонами, вартістю по 20доларів США кожен, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 06.11.2009 року еквівалентно сумі 961грн.65коп.; наручним годинником, вартістю 120грн., а всього завдали матеріальної шкоди потерпілим на суму 2964грн.88коп..

Цивільний позов потерпілими не заявлений.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст.187 КК України визнав повністю та підтвердив всі обставини його участі у розбійному нападі, що відбувся 6 листопада 2009 року в будинку АДРЕСА_2 на потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_12 .. При цьому він пояснив, що він особисто ніяких тілесних ушкоджень потерпілим не наносив. В даний час він усвідомив неправомірність своєї поведінки, за яку щиро кається і просить вибачення у потерпілих. Також підсудний просив суд не позбавляти його волі та не призначати суворого покарання, обіцяв довести своєю належною поведінкою здатність виправити свої помилки без ізоляції його від суспільства.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , яка діє також і як представник померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілого ОСОБА_12 , пояснила, що дійсно відносно них 6 листопада 2009 року, біля 1 години, за місцем їхнього проживання мало місце вчинення злочину з боку обвинуваченого в групі з іншими особами. Свої покази, наявні в матеріалах справи, потерпіла не заперечувала і просила суд суворо обвинуваченого не наказувати і не призначати йому покарання, пов`язане з позбавленням волі. Жодних претензій до обвинуваченого з приводу заподіяних матеріальних та моральних збитків вона не має, він повністю добровільно відшкодував їй матеріальну та моральну шкоду. Також потерпіла просила суд взяти до уваги ту обставину, що ОСОБА_7 під час вчинення злочину не наносив їм ніяких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Зібрані по кримінальному провадженню докази, достовірність та істинність яких ОСОБА_7 не оскаржує, у їх сукупності дають підставу суду зробити висновок, що його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України, оскільки він скоїв розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Скоєний обвинуваченим ОСОБА_7 злочин є особливо тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий /а.кр.пр.97-98 т.2/, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває /а.кр.пр.104 т.2/, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно /а.кр.пр.102 т.2/.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Виходячи з обставин справи та беручи до уваги наявність декількох пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин: визнання вини, щире каяття, повне добровільне відшкодування завданої потерпілим матеріальної та моральної шкоди, молодий вік обвинуваченого, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_6 , яка діє також і як представник померлого потерпілого ОСОБА_12 , яка не має до обвинуваченого ніяких претензій та просить суд не позбавляти його волі, суд вважає за можливе на підставі ст.69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.3 ст.187 КК України призначити йому більш м`яке покарання, ніж передбачено законом за даний злочин.

На підставі вищевикладеного, враховуючи також особу винного, його роль у вчиненні злочину, а саме те, що він не наносив потерпілим ніяких тілесних ушкоджень, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №8, якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, воно не застосовується, оскільки ст.77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

Долю речових доказів та процесуальних витрат суд не вирішує, оскільки це було вирішено у вироку Хустського районного суду від 27 грудня 2010 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та у вироку Хустського районного суду від 5 квітня 2011 року відносно ОСОБА_10 ..

Керуючись ст.ст.368,370,373-375 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 /два/ роки.

У відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати засудженого: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції з періодичністю, встановленою цим органом.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис: ОСОБА_1

Судді: підпис: ОСОБА_2

підпис: ОСОБА_3

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1