Дата документу Справа № 333/2117/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11кп/778/1576/15 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ №333/2117/15-к ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст.185 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2015 року під №0000974 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, який має середню освіту, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
30.06.1999 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.142 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України (в редакції 1960 року) з випробувальним терміном - 2 роки;
09.08.2001 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.140, ст.212 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст.ст.42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців 1 дня позбавлення волі, звільнився 08.06.2004 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання - 7 місяців 4 дня;
27.06.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком - 2 роки;
23.12.2008 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 06.07.2007 року за відбуттям строку покарання;
04.09.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.263 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 11.12.2014 року звільнився умовно-достроково, невідбутий строк покарання - 1 рік 3 місяці 24 дні,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.71 КК України остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2012 року у виді одного року чотирьох місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту обрання останньому ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.03.2015 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: з 27.03.2015 року.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 із урахуванням обставин, що пом`якшують покарання просить винести рішення яким вирок суду змінити, та йому покарання у вигляді обмеження волі на той самий строк який був призначений йому судом першої інстанції.

З вироку суду вбачається, що ОСОБА_7 засуджено за те, що 03 березня 2015 року, приблизно о 18-00 годині, він маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, через незагороджену частину паркану потрапив на подвір`я зазначеного будинку, звідки таємно викрав велосипед марки «Cannondale», вартістю 30000,00 гривень, що належить ОСОБА_8 , після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, висновок прокурора на переконання якого, вирок суду є законним і обґрунтованим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів апеляційної інстанції, у межах апеляції, перевірені законність і обґрунтованість вироку.

Фактичні обставини справи, кваліфікація дій і наявність вини ніким не оскаржується.

При призначенні обвинуваченому покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини його вчинення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Так при призначенні покарання обвинуваченому судом було взято до уваги, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, дані, що характеризують особу винного, - раніше судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, що він вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення, посередньо характеризується за місцем проживання, стан здоров`я - на обліку у психіатра не перебуває, з 20.03.2008 року знаходиться на диспансерному обліку у нарколога у зв`язку з вживанням опіатів. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнав щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд не встановив.

Обставина, на яку посилається обвинувачений, а саме те, що батько обвинуваченого є інвалідом і знаходиться на утримання у його матері у сукупністю із тими обставинами, які суд врахував як ті, що пом`якшують покарання, не може бути підставою для зміни судового рішення, адже окрім цих обставин є дані які характеризують особу винного і свідчать про те, що саме покарання у вигляді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Окрім цього слід зазначити, що в даному випадку вид покарання не міг бути змінений в будь якому разі, оскільки остаточне покарання призначалося за сукупністю вироків, а при складанні за сукупністю вироків покарання може бути переведено з менш суворого виду в більш суворий, а не навпаки.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції покарання обвинуваченому призначено у відповідності з кримінальним законом, підстав для зміни його виду не вбачається, тому вирок є законним і обґрунтованим, причини для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статями 376, 404, 405, 408, 418 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2015 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий Судді