Ухвала
іменем україни
25 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні № 0005380 щодо останнього,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень. Просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а вирок районного суду змінити шляхом застосування ст. 75 КК України.

Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2. ст. 427 КПК України у касаційній скарзі наводяться обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи не обґрунтованість судового рішення.

Також, положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

У касаційній скарзі захисник, поміж іншого, вказує на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 438 КПК України не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Разом з цим, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції, і такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК України.

Проте, вимога захисника наведена у касаційній скарзі не відповідає вищевказаній нормі, є суперечливою.

Крім того, відповідно до ч. 3 вказаної статті процесуального закону, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Проте ця обставина в касаційній скарзі захисника не вказана.

Поміж іншого, ОСОБА_4 до касаційної скарги не долучила її копії з додатками (копії судових рішень) у кількості необхідній для надіслання всім учасникам судового провадження, як це передбачено ч. 6 ст. 427 КПК України.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши їй п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду захисником має бути підтверджено, що нею не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
у х в а л и л а :

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без руху, надавши їй п`ятиденний строк з дня отримання нею копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3