Справа № 592/6095/15-к
Провадження № 1-кп/592/354/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження за №0003324 за обвинуваченням
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з середнью освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
31.05.2015 року, о 09.00 год., обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на території Свято-Троїцького храму, що розташований за адресою: м. Суми, вул. Сонячна, 9, разом з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, побачив велосипед, який стояв біля воріт храму, та вирішив його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, взяв велосипед ПВЗ «Синя птиця» 1972 р.в., вартістю 600 грн., що належить потерпілій ОСОБА_5 , та разом з особою ,відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, покинув територію храму, тим самим викравши вказаний велосипед. У подальшому ОСОБА_3 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, продавши його на Центральному ринку м. Суми.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_6 12.06.2015 року о 13.15 год., перебуваючи на території власного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , разом з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, побачив на території сусіднього домоволодіння, а саме: буд. АДРЕСА_2 , вироби з металу та вирішив їх викрасти. Взяти участь у вчиненні крадіжки чужого майна він запропонував особі, відносно якої матеріали кримінального провадження, виділені в окреме провадження, на що останній погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, використовуючи драбину, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки викрав 6 металевих профільних труб, вартістю 162, 84 грн., та алюмінієву каструлю об`ємом 3,5 літри, вартістю 32,98 грн., які належать потерпілому ОСОБА_7 . Викрадене майно ОСОБА_3 передавав через паркан особі, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження , яка у свою чергу відносла його до двору свого будинку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинених ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро кається та пояснив те, що 31.05.2015 року, о 09.00 год. за попередньою змовою з ОСОБА_8 він вчинив крадіжку майна, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме велосипед ПВЗ «Синя птиця» 1972 р.в. Та 12.06.2015 року о 13.15 год., за попередньою змовою з ОСОБА_8 він вчинив крадіжку майна, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме 6 металевих профільних труб та алюмінієву каструлю об`ємом 3,5 літри

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діяння, вчинених ОСОБА_3 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним ч. 2 ст. 185 КК України, а отже, його дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням на території домоволодіння.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, вчинений ОСОБА_3 , згідно ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, вчинений ОСОБА_3 , до категорії тяжких злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, не працює, на обліку у психіатра не перебуває, перебуває на обліку у нарколога з діагнозом хронічний алкоголізм.
Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення винним злочину вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винного стійких злочинних навиків, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину.

Отже, враховуючи тяжкість злочинів, особу обвинуваченого та інші обставини справи, враховуючи те, що потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 цивільні позови до нього не пред`являли, оскільки вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 вони не мають, відтак суд дійшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та перевиховання, та попередження вчинення ним нових злочинів, без ізоляції від суспільства в межах санкції статей, застосувавши вимоги ст. 75,76 КК України
Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідки № 1334 від 24.06.2015 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 122 (сто двадцять дві) гривні 76 копійок та № 1260 від 19.06.2015 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 14 копійок, слід відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави (а. с. 99, 100) .

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ст.185 ч.2 КК України у виді обмеження волі на один рік;
за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на три роки.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку,- 2 (двох) років, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи та періодично з`являтися для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в сумі 306 грн. 90 коп. на користь держави.

Речові докази по справі: велосипед ПВЗ «Синя птиця» 1972 р.в, переданий на збереження потерпілій ОСОБА_5 та 6 металевих профільних труб і алюмінієву каструлю об`ємом 3,5 літри, передані на збереження потерпілому ОСОБА_7 , залишити за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1