Провадження №1-кп/760/1081/15р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі суду: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду підготовчий розгляд кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000395 від 19.07.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта повна середня, одруженого, працюючого менеджером у ТОВ «Гудавто», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, -
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження
-//- прокурора - ОСОБА_4
-//- потерпілої - ОСОБА_5
-//- захисника - ОСОБА_6
-//- обвинуваченого - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
19.07.2015р., біля 02 год. 30 хв., ОСОБА_3 , знаходився неподалік від центрального входу до Центрального залізничного вокзалу станції Київ-Пасажирський, що на Вокзальній площі, 1 в м. Києві, де у його дружини ОСОБА_7 та раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт.
І, підійшовши до ОСОБА_8 , зробив останньому зауваження щодо його поведінки, у зв`язку з чим між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_3 , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, у вигляді настання смерті іншої людини, хоча повинен був і міг передбачати такі наслідки за результатами своїх дій, умисно, з метою припинення дій ОСОБА_8 , наніс останньому два удари кулаками рук в область голови, від яких той втратив рівновагу та впав на спину, вдарившись при цьому потилицею голови об бетоне покриття.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №1973/2 від 04.09.2015р. ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани в ділянці нижньої губи ліворуч, забійної рани в поєднанні з крововиливом в м`які тканини потиличної ділянки, лінійний перелом потиличної та лівої скроневої кісток, епі- та субдуральний крововилив в ділянці задньої черепної ямки ліворуч, субарахноїдальний крововилив, що покриває лобні частки, в поєднанні з вогнищами забою тканини мозку, кров в бічних шлуночках мозку (згідно лабораторних досліджень, проведених в стаціонарі), розповсюджений посттравматичний гнійний менінгоенцефаліт, які відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між даним комплексом ушкоджень в ділянці голови та настанням смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Смерть потерпілого ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 02 год. 00 хв. в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги від відкритої черепно-мозкової травми, що призвела до розвитку набряку набухання головного мозку.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у вбивстві, вчиненому через необережність, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України.
В ході досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення, зі змісту якої вбачається, що останній повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України за обставинами, як вони викладені в обвинувальному акті; завдана правопорушенням матеріальна та моральна шкода у розмірі 50.000 грн. відшкодована потерпілій в повному обсязі; крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався виконати зобов`язання перед потерпілою ОСОБА_5 , а саме: не розповсюджувати відносно неї негативну інформацію та утримуватися від інших небажаних для потерпілої ОСОБА_5 дій відносно неї, у зв`язку з чим сторони угоди дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.119 КК України у виді 3 років позбавлення волі із звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням іспитовим строком на 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
У підготовчому судовому засіданні потерпіла та обвинувачений просили затвердити цю угоду, оскільки вона укладена ними добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення не оспорював, у вчиненому щиро розкаявся і пояснив, що він цілком розуміє, що згідно п.1 ч.4 ст.474 КПК України він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, а також йому зрозуміло, що наслідком затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями п.1 ч.3 ст. 394, п.1 ч.3 ст.424 та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні теж пояснила, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що угода про примирення від 25.09.2015 року, укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 підлягає затвердженню, оскільки дії останнього правильно кваліфіковані за ч.1 ст.119 КК України, угода укладена добровільно та її умови відповідають інтересам суспільства і не суперечать вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч.1 ст.119 КК України та загальним засадам призначення покарань, крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який працює та зайнятий суспільно-корисною працею, раніше не судимий, позитивну характеристику з місця роботи та проживання, наявність на його утриманні сім`ї.
За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 винуватий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, а тому суд вважає необхідним призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, судом визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення та добровільне відшкодування завданої потерпілій шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , в силу ст.67 КК України, судом не встановлено.
Керуючись ч.3 ст.469, ст.ст. 471, 473, 474, ч.1 ст.314, 475 КПК України суд, -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 25.09.2015р, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та роботи і періодично з`являтися в цей орган для реєстрації.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
При цьому, відповідно до положення ч.3ст.394 КПК України, цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.
Суддя: