Гайсинський районний суд Вінницької області
Справа № 1-336/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 листопада 2010 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді В.М. Ковчежнюка,

при секретарі У.Ю. Ратушняк,

з участю прокурорів Р.А. Джежик,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Вовчка-34, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, транспортного робітника ТОВ «Зодчий» м. Гайсин, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, несудимого, в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_1, який рішенням Гайсинського районного суду від 25.12.2008 р. зобовязаний щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 300 гривень, починаючи з 28.11.2008 року і до її повноліття, незважаючи на неодноразові попередження державного виконавця ВДВС Гайсинського РУЮ від 28.07.2010 р., 07.08.2010 р. та 15.08.2010 погасити заборгованість по аліментах будь яких заходів не вжив, офіційно працюючи з 28.08.2010 р. в ТОВ «Зодчий» в м. Гайсин, отримуючи заробітну плату, тим самим маючи можливість погасити заборгованість по аліментах, добровільно рішення суду не виконував, оскільки не повідомив керівництво ТОВ «Зодчий» про те, що з нього слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, чим злісно ухилявся від сплати аліментів, допустивши заборгованість станом на 01.09.2010 року в сумі 6300 грн.

Вину визнав повністю, каявся і пояснив, що рішенням Гайсинського районного суду від 25.12.2008 р. зобовязаний щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 300 гривень, починаючи з 28.11.2008 року і до її повноліття, незважаючи на неодноразові попередження державного виконавця ВДВС Гайсинського РУЮ від 28.07.2010 р., 07.08.2010 р. та 15.08.2010 погасити заборгованість по аліментах будь яких заходів не вжив, офіційно працюючи з 28.08.2010 р. в ТОВ «Зодчий» в м. Гайсин, отримуючи заробітну плату, тим самим маючи можливість погасити заборгованість по аліментах, добровільно рішення суду не виконував, оскільки не повідомив керівництво ТОВ «Зодчий» про те, що з нього слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, чим злісно ухилявся від сплати аліментів, допустивши заборгованість станом на 01.09.2010 року в сумі 6300 грн.

Крім визнання вини, винуватість підсудного в скоєнні злочину підтверджується також матеріалами справи: виконавчим листом № 2-1320 від 25.11.2008 р. (а.с.4), розрахунком заборгованості по аліментам (а.с.9), копіями пропозицій Державного виконавця (а.с.а.с. 10-12), довідками з ТОВ «Зодчий» про працевлаштування (а.с.а.с. 31-33), з яких видно, що рішенням Гайсинського районного суду від 25.12.2008 р. зобовязаний щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 300 гривень, починаючи з 28.11.2008 року і до її повноліття, незважаючи на неодноразові попередження державного виконавця ВДВС Гайсинського РУЮ від 28.07.2010 р., 07.08.2010 р. та 15.08.2010 погасити заборгованість по аліментах будь яких заходів не вжив, офіційно працюючи з 28.08.2010 р. в ТОВ «Зодчий» в м. Гайсин, отримуючи заробітну плату, тим самим маючи можливість погасити заборгованість по аліментах, добровільно рішення суду не виконував, оскільки не повідомив керівництво ТОВ «Зодчий» про те, що з нього слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, чим злісно ухилявся від сплати аліментів, допустивши заборгованість станом на 01.09.2010 року в сумі 6300 грн.

Дії підсудного ОСОБА_1 кваліфікуються за ст. 164 ч.1 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), що перебувають на їх утриманні.

Обираючи покарання ОСОБА_1, помякшуючими його обставинами суд визнає відсутність у нього судимості, щире каяття й правдиві показання, позитивні характеристики, невелику тяжкість скоєного стосовно ст. 12 КК України.

За таких обставин суд визнає, що для виправлення підсудного і запобігання скоєнню ним нових злочинів необхідно і достатньо призначити покарання у виді обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не вчинить нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 323-335 КПК України, -

Присудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо в період трьохрічного іспитового строку він не вчинить нового злочину.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб.

Суддя