АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 10-626в/2011 року Головуючий 1 інстанції: Протасова О.М.
Категорія: ст.236-2 КПК України Доповідач: Очеретний С.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Очеретного С.С.,

суддів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю прокурора - Гончаренка О.А.

зацікавленої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляцією зацікавленої особи ОСОБА_3 на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2011 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

11 липня 2011 року старшим помічником прокурора Червонозаводського району м. Харкова ОСОБА_4 відмовлено в порушенні кримінальної справи за зверненням ОСОБА_3 у відношенні молодшого сержанта міліції Дзержинського відділу Державної служби охорони в м. Харкові УДСО при ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 за ст.ст.122, 128, 365 КК України на підставі п.2 ст.6 КПК України.

Зазначену постанову про відмову в порушенні кримінальної справи ОСОБА_3 оскаржила до Червонозаводського районного суду м. Харкова, посилаючись на порушення органами досудового слідства вимог ст.99 КПК України при проведенні додаткової перевірки її звернення..

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2011 року скарга ОСОБА_3 на постанову старшого помічника прокурора Червонозаводського району м. Харкова про відмову в порушенні кримінальної справи від 11 липня 2011 року залишена без задоволення.

В апеляції ОСОБА_3 просить скасувати постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2011 року, постанову органів досудового слідства про відмову в порушенні кримінальної справи від 11 липня 2011 року та направити матеріал перевірки на додаткову перевірку прокурору Червонозаводського району м. Харкова з вказівкою про необхідність порушення кримінальної справи.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_3 зазначила про порушення органами досудового слідства вимог ст. 97 КПК України, що залишилося поза увагою суду першої інстанції під час розгляду її скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, та про невмотивованість прийнятого судом рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, яка підтримала апеляцію в повному обсязі та просила її задовольнити, думку прокурора про необґрунтованість доводів апеляції та відсутність підстав для скасування постанови суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно вимог ч.3 ст. 236-2 КПК України, при розгляді скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, суд приймає рішення залежно від того, чи були виконані при цьому вимоги статті 99 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 99 КПК України, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи виноситься при відсутності підстав до її порушення. Відповідно до ч.2 ст. 94 КПК України, підставами для порушення кримінальної справи є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Вказані вимоги Закону судом першої інстанції при розгляді скарги ОСОБА_3 виконані не були.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення скарги зацікавленої особи, суддя належним чином своє рішення не вмотивував.

Постанова суду першої інстанції представляє собою короткий виклад змісту оскаржуваної постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 11 липня 2011 року, разом з тим правового судження по всім доводам, викладеним зацікавленою особою ОСОБА_3 в скарзі та доповненнях до неї, не містить.

Зокрема, судом не була дана оцінка доводам ОСОБА_3 про не зясування прокурором під час перевірки обставин, за яких міліціонером охоронцем ОСОБА_5 спричинені ОСОБА_3 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

При цьому, судом не були враховані розяснення, викладені в п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоровя особи», а саме те, що у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, або легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід кваліфікувати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст.128 КК України.

Поза увагою суду залишилися й доводи ОСОБА_3 про те, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 11 липня 2011 року за своїм змістом ідентична іншим постановам про відмову в порушені кримінальної справи, які виносилися за результатами перевірки звернення ОСОБА_3 щодо прийняття заходів до охоронця приміщення прокуратури Харківської області, який при відчиненні дверей 05 жовтня 2009 року заподіяв їй тілесні ушкодження. Вказані постанови скасовувалися судами першої інстанції та матеріал перевірки за зверненням ОСОБА_3 направлявся на додаткову перевірку.

В доповненнях до скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 11 липня 2011 року ОСОБА_3 вказувала, що текст вказаної постанови органів досудового слідства відрізняється від тексту інших постанов про відмову в порушені кримінальної справи за тим же фактом лише доповненням змісту постанови судженням відносно функціональних обовязків охоронця, який завдав їй пошкоджень дверима.

За змістом ст.236-2 КПК України, під час розгляду скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи суддя повинен витребувати матеріали, на підставі яких було відмовлено в порушенні справи та ознайомитися з ними.

Разом з тим, з протоколу судового засідання від 20 вересня 2011 року не зрозуміло, які саме дані матеріалу перевірки досліджував суд при розгляді скарги ОСОБА_3 В протоколі міститься лише перелік аркушів справи матеріалу перевірки.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом була допущена неповнота судового слідства при розгляді скарги ОСОБА_3, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді скарги ОСОБА_3 суду слід ретельно перевірити всі доводи, викладені зацікавленою особою в скарзі, доповненнях до неї та в апеляції.

Вимоги ОСОБА_3 в частині скасування постанови помічника прокурора Червонозаводського району м. Харкова від 11 липня 2011 року та направлення матеріалу перевірки на додаткову перевірку прокурору Червонозаводського району м. Харкова з вказівкою про необхідність порушення кримінальної справи не підлягають задоволенню, оскільки протирічать вимогам ч.2 ст.366 КПК України.

Керуючись ст. ст. 360, 362, 365, 382 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію зацікавленої особи ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2011 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 11 липня 2011 року скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Головуючий -

Судді: