Справа № 219/1837/2013-к 1-кп/219/85/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2013 року м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Ониско Р.В., при секретарі Чубикало О.А., за участю прокурора Клименко М.С., потерпілої ОСОБА_1, обвинуваченого ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Артемівська кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000866 від 05.02.2013 року по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, працює ВАТ «Донспецресурс», ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимий 07.05.2012 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст..122 ч.1 КК України до 1 року виправних робіт за місцем роботи з щомісячним відрахуванням 10 відсотків заробітної плати в дохід держави, мешкає: м.Артемівськ вул.. Радянська, 89/13 Донецької області,.

- обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2013 приблизно о 02 годині 40 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в приміщенні своєї квартири АДРЕСА_1, в процесі сварки, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, не переслідуючи мету вбивства, діючи умисно, з помсти, за те, що цивільна дружина ОСОБА_1 штовхнула його в спину, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останній удар ножем в область живота, заподіявши їй проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з пошкодженням круглої звязки печінки, шлунково-ободової звязки, жовчного міхура, 12-палої кишки, яке, як небезпечне для життя в момент заподіяння, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми діями, що виразилися в умисному заподіянні тяжких тілесних, ушкоджень, тобто умисному тілесному ушкодженні небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 скоїв злочин, передбачений ст. 121 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінального злочину передбаченого ст..121 ч.1 КК України визнав у повному обсязі, і суду показав, що 5 лютого 2013 року біля другої години ночі він знаходився на кухні по місцю свого проживання, за адресою: м.Артемівськ вул..Радянська, 89/13. В цей час в приміщення кухні зайшла його цивільна дружина ОСОБА_1, яка перебувала в стані алкогольного спяніння. ОСОБА_1 почала безпричинно ображати його нецензурними словами, штовхати його і таким чином спровокувала сімейний скандал. Він намагався не звертати на неї уваги і таким чином уникнути конфлікту. В той час коли він взявши в руки кухонний ніж намагався нарізати хліба, то ОСОБА_1 яка знаходилась позаду нього з силою штовхнула його в спину. З метою відштовхнути її від себе, він різко розвернувся і рукою в якій тримав ніж, штовхнув її в область живота. Проте що в руці в нього знаходився ніж, він усвідомлював і знав, що такий поштовх може призвести до поранення, проте заподіювати їй смерть чи інші тілесні ушкодження в нього прямого умислу не було. Дана дія була виплеском емоцій з його сторони, яку можна вважати як необдуманий вчинок. Нанісши вищевказаний удар рукою, в якій був ніж він зрозумів, що заподіяв ОСОБА_1 проникаюче ножове поранення. Зрозумівши, що трапилось, він почав надавати ОСОБА_1 медичну допомогу, а саме намагався зупинити кровотечу та перемотати рану. Після цього він повідомив про ножове поранення ОСОБА_1 іншим особам та викликав швидку допомогу. В скоєному він, ОСОБА_2, щиросердно розкаюється. Цивільний позов визнає в повному обємі. В момент вчинення злочину він був в стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірною поведінкою потерпілою ОСОБА_1

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 показала, що 5 лютого 2013 року вона знаходилась в стані алкогольного спяніння і перебувала по місцю свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Приблизно о 2 годині ночі вона зайшла на кухню, де побачила свого цивільного чоловіка ОСОБА_2 Останній набирав з каструлі борщ у тарілку, це її розлютило і вона почала висказувати невдоволення, що він мало заробляє, а багато їсть. На грунті цього в них виник конфлікт, під час якого вона ображала його нецензурними словами і наносила йому удари руками та поштовхи. ОСОБА_2 намагався уникнути конфлікту і на її удари не відповідав, а розвернувшись спиною, взявши в руки кухонний ніж намагався врізати скибку хліба. Те, що ОСОБА_2 ігнорує її висловлювання, її ще більше розлютило і вона з силою штовхнула його руками в спину. Після цього ОСОБА_2 різко розвернувся і вдарив її рукою в якій тримав ніж в область живота, заподіявши таким чином їй ножове поранення. Вона просить суд призначити ОСОБА_2 покарання не повязане з позбавленням волі, так як вона спровокувала конфлікт, у них є спільна малолітня дитина, заробітна плата ОСОБА_2 є їхнім основним доходом, за рахунок чого утримується малолітня дитина. ОСОБА_2 їй було відшкодовано в повному обсязі завдану моральну та матеріальну шкоду.

Окрім повного визнання своєї вини підсуднім ОСОБА_2 його винність в скоєнні інкримінованого злочину підтверджується іншими доказами, а саме;

Протоколом огляду місця події від 05.02.2013 року, згідно якого оглянуто приміщення АДРЕСА_2, та вилучено кухонний ніж, яким було заподіяно тілесне ушкодження ОСОБА_1,

Протоколом огляду місця події від 05.02.2013 року, згідно якого оглянуто та вилучено футболку ОСОБА_1, зі слідами крові.,

Висновком експерта № 751 від 18.02.2013 року, згідно якого піт на рукоятці ножа, може бути потом ОСОБА_2В,, про те ці висновки носять гаданий характер.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.02.2013 року, де ОСОБА_2 показав яким саме чином він наніс удар ножем потерпілій ОСОБА_1,

Висновком експерта №79 від 18.02.2013 року, згідно якого рубець в епігастральній області справа являється слідом зажившого і описаного в медичних документах проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини, з пошкодженням круглої звязки печінки, шлунково-ободочної звязки, жовчного міхура, 12 ти палої кишки, які утворилися від однієї дії колото ріжучого знаряддя, яким міг бути клинок представленого на експертизу ножа, можливо в указаний строк і як небезпечне для життя відноситься до ТЯЖКИХ тілесних пошкоджень.

Аналізуючи вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Помякшуючими покарання ОСОБА_2 обставинами являється щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання викликаного неправомірними діями потерпілого, надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обтяжуючою обставиною покарання ОСОБА_2 являється вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Суд вважає необхідним взяти до уваги сукупність обставин, пом'якшуючих покарання ОСОБА_2, а саме: повне визнання ним вини і щиросердне розкаяння перед судом в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання викликаного неправомірними діями потерпілого, надання медичної допомоги потерпілій безпосередньо після вчинення злочину, а також те, що обвинувачений ОСОБА_2 позитивно характеризується по місцю проживання, працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, і з урахуванням наявності декількох обставин, пом'якшуючих покарання і істотно зменшуючих ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України - вважає за можливе при призначення ОСОБА_2, покарання по ст.121 ч.1 КК України, на підставі ст.69 КК України, призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини КК України.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного, те що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин під час відбування покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду від 07.05.2012 року, вчинив злочин у стані алкогольного спяніння, що є обставиною обтяжуючою його покарання, і вважає, що він заслуговує покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки призначення більш мякого покарання не забезпечить виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

При застосуванні до ОСОБА_2 вимог ст.71 КК України, суд вважає можливим застосувати метод повного приєднання до новопризначеного покарання, покарання визначеного за вироком від 07.05.2012 року Артемівського міськрайонного суду за ст. 122 ч.1 КК України за яким ОСОБА_2 засуджено до 1 року виправних робіт по місцю роботи з щомісячним відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.

Згідно довідки ГРО УИИ м.Артемівська від 30.04.2013 року № 2243 не відбута частина покарання ОСОБА_2 за вироком Артемівського міськрайонного суду від 07.05.2012 року становить 131 день виправних робіт.

Відповідно до ст. 72 ч.1 п.1в КК України - 1-му дню позбавлення волі відповідають 3 дні виправних робіт, тобто покарання ОСОБА_2 за попереднім вироком становить - 43 дні позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 30.04.2013 року.

Речові докази: ніж, з плямами бурого кольору, чоловічі джинсові брюки, чоловічу футболку, жіночу футболку, здані не зберігання в камеру зберігання речових доказів Артемівського МВ (з обслуговування м.Артемівська і Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області слід вважати, як майно яке не має ніякої цінності і не може бути використане.

Суд вважає за необхідне стягнути витрати в рахунок відшкодування понесених витрат на лікування та утримання потерпілої ОСОБА_1, з підсудного ОСОБА_2 в інтересах Артемівської ЦРЛ у сумі 1598 грн. 13 копійок, задовольнивши заявлений прокурором позов.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі;

Відповідно до ст. 72 ч.1 п.1в КК України - 1-му дню позбавлення волі відповідають 3 дні виправних робіт, тобто покарання ОСОБА_2 за попереднім вироком становить - 43 дні позбавлення волі.

У відповідності зі ст.71 КК України ОСОБА_2 приєднати до нового покарання не відбуте покарання за попереднім вироком від 07.05.2012 року Артемівського міськрайонного суду за ст. 122 ч.1 КК України, згідно якого він був засуджений до 1 року виправних робіт по місцю роботи з щомісячним відрахуванням 10% заробітку в дохід держави - у вигляді 43 (сорок три) дні позбавлення волі і остаточно визначити до відбування покарання у вигляді - 3-х (трьох) років 43 (сорока трьох) днів позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 30 квітня 2013 року, взявши його під варту в залі суду, негайно.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2, до набуття вироком законної чинності змінити з особистого зобовязання на тримання під вартою в СІ м.Артемівська.

Речові докази: ніж, з плямами бурого кольору, чоловічі джинсові брюки, чоловічу футболку, жіночу футболку, здані не зберігання в камеру зберігання речових доказів Артемівського МВ (з обслуговування м.Артемівська і Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області слід знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 суму 1598 грн. 13 копійок на користь Артемівської ЦРЛ в рахунок відшкодування понесених витрат на лікування та утримання потерпілої ОСОБА_1, задовольнивши заявлений прокурором позов.

На вирок може бути подана апеляція через Артемівський міськрайонний суд Донецької області до Апеляційного суду Донецької області впродовж 30-ти діб після його проголошення, а засудженим в той же термін, але з дня отримання копії вироку.

Вирок віддрукований в нарадчій кімнаті.

Вручити копії даного вироку негайно після його проголошення підсудному ОСОБА_2, прокурору, потерпілій ОСОБА_1

Судья: Р. В.Ониско