В И Р О К
іменем України
23 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 120 151 001 0000 4653 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славути Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, без місця реєстрації, проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий: 04 липня 2000 року Радянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; 11 квітня 2003 року Апеляційним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 2 п. 7 ст. 115, ч. 3 ст. 296 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією майна; 26 травня 2005 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років, звільнений 07 березня 2014 року на підставі ч. 3 ст. 82 КК України у зв`язку із заміною невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 23 квітня 2015 року, приблизно о 13 годині, ОСОБА_8 знаходячись на сходинковому майданчику по вул. Вокзальній, 1 у м. Києві, розпиваючи спиртні напої разом з ОСОБА_7 , отримав від останнього інформацію про наявність у нього грошових коштів та вирішив з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, вчинити напад з метою заволодіння майном потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 дістав з кишені розкладний ніж та оголив лезо, погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, почав вимагати у ОСОБА_7 віддати йому наявні в нього грошові кошти. Усвідомлюючи, що ОСОБА_8 діє умисно та розуміючи реальність погрози, побоюючись за своє життя і здоров`я, ОСОБА_7 перестав чинити опір нападнику. Скориставшись цією обставиною, ОСОБА_8 сховав ніж до своєї кишені та правою рукою розжав праву руку ОСОБА_7 , звідки забрав грошові кошти в сумі 200 гривень, які поклав до лівої кишені штанів, в які він був одягнений. В подальшому ОСОБА_8 своєю правою рукою дістав з внутрішньої правої кишені куртки, в яку був одягнений ОСОБА_7 його мобільний телефон «Samsung SGH-U600», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 400 гривень, який поклав до лівої кишені штанів, в які він був одягнений.

Після чого, ОСОБА_8 з чужим майном, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 23 квітня 2015 року він був проїздом у м. Києві. Він перебував на вокзалі в кафе, де до нього підійшов чоловік та запропонував йому провести час разом і вони почали разом випивати. Потім йому потрібно було відійти, він попросив цього чоловіка приглянути за його сумками, а коли повернувся ні чоловіка, ні сумок не було. Коли він знайшов цього чоловіка, в нього сумок також не було і вони домовились зустрітись о 18 годині. Потім він зустрів колег, з якими почав випивати спиртні напої, також до них приєднався наглядно знайомий ОСОБА_10 та ще один чоловік. В подальшому до них підійшов ОСОБА_7 , якого він раніше не знав, йому також запропонували випити, на що він погодився. Вони всі разом випивали. Потім вони вирішили ще придбати спиртні напої та запропонували всім дати гроші на спиртне та їжу. У потерпілого також спитали, чи є в нього гроші, він показав гроші, але зазначив, що не може віддати всі, однак частину коштів дав. Потім він з товаришем пішов покупати їжу, а коли вони повертались, до нього підійшов працівник міліції та вдарив. Він почав з`ясовувати, що відбулось, йому сказали пред`явити документи та показати, що в нього є в кишенях. Він показав два телефони, які йому належать, поклав їх знову до кишені та після цього на нього одягли наручники. Через хвилин 15 приїхала оперативна група та поняті. У нього знову почали перевіряти кишені, звідки вийняли вже три телефони, один з яких йому не належав, гроші та ніж. Категорично заперечував, що він погрожував ножем потерпілому та заволодів його майном. При цьому зазначив, що дійсно коли вони випивали у нього був господарський ніж для нарізання продуктів, але не той що у нього вилучався. Зазначив, що не може пояснити звідки у нього в кишені опинився телефон потерпілого та невідомий йому ніж, а грошові кошти у розмірі 200 гривень, які в нього також були вилучені, належать йому, а не потерпілому. Вказав, що на його думку потерпілий обмовляє його, оскільки його до цього змусили працівники міліції, яких він побоюється.

Не зважаючи на те, що обвинувачений не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, його винуватість повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 дав показання, що в квітні 2015 року він працював на вокзалі в кафе вантажником. Його керівник дав йому грошові кошти та попросив купити продукти. Коли він пішов покупати продукти до нього підійшов раніше йому незнайомий ОСОБА_8 та сказав, що він повернувся з АТО та запропонував піти до них в компанію та випити. Він погодився та пішов з ним, крім ОСОБА_8 було ще два чоловіки. Він випив з ними. Потім один з чоловіків пішов за вином та його змусили ще пити. В подальшому в нього запитали, чи має він гроші, він відповів, що має, однак це не його гроші, а робочі. Тоді один з чоловіків з компанії прижав його до забору і почав його душити. В цей момент ОСОБА_8 приставив до його грудей ніж та погрожуючи йому забрав у нього з руки 200 гривень та з кишені мобільний телефон. Третій чоловік з цієї компанії попросив написати його розписку про те, що він не буде звертатися в міліцію. Він написав розписку та пішов на роботу, де розповів про те, що з ним відбулося, після чого була викликана міліція. Коли приїхали працівники міліції, він розповів їм про подію, яка відбулася з ним та описав чоловіків, які на нього напали, зазначивши у який одяг вони були вдягнені. Після цього він разом з працівниками міліції пішли шукати вказаних чоловіків, знайшли їх та вони були затримані працівниками міліції. Працівниками міліції в його присутності у ОСОБА_8 вилучили його мобільний телефон та гроші в сумі 200 гривень, а також ніж, яким він йому погрожував.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав показання, що він є працівником міліції. Весною 2015 року було отримано повідомлення про те, що троє невідомих чоловіків вчинили пограбування. Він в складі групи приїхав на територію залізничного вокзалу. Там чоловік повідомив, що троє невідомих осіб під погрозою застосування ножа забрали його речі, а саме: мобільний телефон та гроші. В подальшому вони цих осіб затримали, серед них також був обвинувачений ОСОБА_8 , у якого було вилучено речі, серед яких потерпілий впізнав свій мобільний телефон та гроші. Також у ОСОБА_8 було вилучено ніж.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дав показання, що він працює інспектором патрульної служби. У квітні 2015 року він заступив на службу та вони отримали повідомлення, що троє невідомих осіб побили людину, забрали в неї гроші і телефон. Вони в складі групи приїхали до залізничного вокзалу. Там вони зустрілися з потерпілою особою, який повідомив про те, що йому на роботі дали грошові кошти на продукти, та коли він пішов за продуктами троє невідомих осіб його запросили випити, він погодився. Потім невідомі йому запропонували надати кошти, але він відмовився. Після чого одна з осіб дістала ніж, погрожувала йому та забрала в нього гроші й мобільний телефон. Вони разом з потерпілою особою опрацювали район, де по прикметам, які зазначив потерпілий шукали осіб, що вчинили напад на потерпілого. Потерпілий вказав їм на хлопців, які вчинили на нього напад, серед яких був обвинувачений ОСОБА_8 , у якого в подальшому було вилучено мобільні телефони, один з яких впізнав потерпілий, а також розписку і грошові кошти.

Крім наведених вище доказів, винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами та оглянутим речовим доказом, а саме:
- даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 23 квітня 2015 року з фототаблицею до нього, відповідно до яких по вул. Вокзальній, 1 в м. Києві у ОСОБА_8 в ході поверхневого огляду виявлено та вилучено речі, в тому числі розкладний ніж, телефон марки «Sumsung» ІМЕІ: НОМЕР_1 , гроші у сумі 200 гривень та папірець із розпискою;

- даними, що містяться в протоколі огляду предмету від 23 квітня 2015 року, відповідно до яких оглянуто мобільний телефон «Sumsung SGH-U600» ІМЕІ: НОМЕР_1 , який був вилучений в ході огляду місця події від 23 квітня 2015 року у ОСОБА_8 , та при огляді якого було виявлено знімки з зображенням ОСОБА_7 ;
- даними, що містяться у висновку експерта № 723 від 15 травня 2015 року, відповідно до яких дослівно: «1. Предмет, вилучений 23 квітня 2015 року по вул. Вокзальна, 2 в м. Києві у гр. ОСОБА_8 - до холодної зброї не відноситься. Предмет, вилучений 23 квітня 2015 року по вул. Вокзальній, 2 у м. Києві у ОСОБА_8 - виготовлений промисловим способом та відноситься до туристичних ножів»;
- речовим доказом - ножем, оглянутим в судовому засіданні за участю потерпілого ОСОБА_7 , який впізнав цей ніж як такий, за допомогою якого ОСОБА_8 погрожував йому.
Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 суд розцінює як спосіб захисту, що спрямований відповідно на уникнення від кримінальної відповідальності, а його доводи, що потерпілий обмовляє його, оскільки його до цього змусили працівники міліції, а він не вчиняв напад на потерпілого з метою заволодіння його майном, поєднаний із погрозою застосування насильства за допомогою ножа, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наведеними вище, а показання потерпілого ОСОБА_7 , з урахуванням зазначених доказів, не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Що стосується доводів захисника щодо визнання даних протоколу огляду предмету від 23 квітня 2015 року недопустимим доказом, з тих підстав, що після огляду мобільного телефону він був повернутий потерпілому ОСОБА_7 без відповідних правових підстав, оскільки потерпілий не впізнавав цей мобільний телефон, а тому є незрозумілим за якими ознаками встановлено, що саме цей мобільний телефон належить потерпілому, то вони є безпідставними.

Як убачається з протоколу огляду предмету від 23 квітня 2015 року, предметом огляду був мобільний телефон «Sumsung SGH-U600» ІМЕІ: НОМЕР_1 , який був вилучений в ході огляду місця події від 23 квітня 2015 року у ОСОБА_8 , та при огляді якого було виявлено знімки з зображенням ОСОБА_7 . В подальшому вказаний мобільний телефон був повернутий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 , який не заперечував належність йому зазначеного мобільного телефону, а тому зазначені вище доводи захисника, не можуть свідчити про недопустимість та недостовірність даних, що містяться у протоколі огляду предмету від 23 квітня 2015 року.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши в сукупності наведені вище докази, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про схильність останнього до протиправної поведінки, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, суспільно-корисною працею не займається, за місцем попереднього відбування покарання характеризується задовільно.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

У відповідності з вимогами ст. 65 КК України, із урахуванням ступіню тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 злочину, конкретних обставин його скоєння, особи обвинуваченого, який маючи не зняту та не погашену судимість, належні висновки не зробив, на шлях виправлення не став, вчинив новий злочин, його ставлення до вчиненого ним злочину, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону, за яким визнав його винуватим, яке у даному випадку є необхідним і достатнім покаранням для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 23 квітня 2015 року.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung SGH-U600», ІМЕІ: НОМЕР_1 та грошові кошти в сумі 200 гривень, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Речовий доказ клаптик паперу з рукописним написом від ОСОБА_7 ,- зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - ніж, вилучений 23 квітня 2015 року у ОСОБА_8 , - знищити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 491 грн. 04 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя