Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

28 грудня 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Ткаченка В.Л.

суддів Захарчука С.В., Широкопояса Ю.В.

прокурора Сидоренка О.П.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Бердичівського міськрайонного суду від ЗО липня 2010 р.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр-на України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, не працюючого, раніше судимого Ружинським районним судом:

29.04.1992р., за ст.2153 ч.І КК України на 1 рік позбавлення волі з відстрочкою (ст.461 КК) на 1 рік;

4.11.1992 р. за ст.ст.17 ч.2 - 2153 ч.2, 2153 ч.2, 42, 43 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

10.02.1995 р. за ст.ст.141 ч.2, 142 ч.І, 42 КК України - на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

28.07.1999 р. за ст.81 ч.З КК України - на З роки позбавлення волі;

25.05.2007 р. за ст.ст. 307 ч.2 - 69, 309 ч.І, 263 ч.І, 70 КК України - на 4 роки 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна, -

засуджено за ст.187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Згідно ст.ст.71 ч.І, 72 ч.І КК України остаточно ОСОБА_1 призначено - 7 років 5 днів позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід залишений ОСОБА_1 попередній - взяття під варту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислений з 03.09.2009 р. - з моменту затримання.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що він, будучи особою, яка раніше вчинила розбійний напад, 03.09.2009 р., о 19 год.40 хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на залізничній станції Бердичів, поблизу залізничного вокзалу, умисно, з метою заволодіння чужим майном, вчинив напад поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоровя, на потерпілого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя у вигляді крововиливу на нижній повіці правого ока, припухлості спинки носа і перелому спинки носа - заволодів грошима в сумі 2650 грн., які потерпілий ОСОБА_2 зберігав при собі у шкарпетці.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, непогоджуючись з кваліфікацією своїх дій за ст.187 ч.2 КК України, просив зменшити строк призначеного йому покарання до межі санкції статті, під яку підпадають його дії.

В доповненні до апеляції засуджений ОСОБА_1, змінивши апеляційну вимогу, просив скасувати вирок, як незаконний, з направленням кримінальної справи на новий судовий розгляд в іншому складі.

В обгрунтування доводів апеляції засуджений стверджував, що розбійного нападу не вчиняв, під час досудового слідства працівники міліції повно і обєктивно не дослідили обставини справи, а навпаки - припустились до незаконних заходів, що призвело до самообмови. Під час судового розгляду суд залишив поза увагою те, що попередні судимості погашені Ружинським районним судом в 2006 році.

Від інших учасників процесу апеляцій не надходило.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого про направлення справи на новий судовий розгляд, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши зміст апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України відповідають фактичним

обставинам справи і грунтуються на доказах, досліджених в судовому засіданні в їх сукупності.

Судом ретельно досліджувались докази для зясування змісту і спрямованості умислу та дій ОСОБА_1

Саме питання про умисел вирішено із сукупності всіх обставин вчиненого злочину. Зокрема, з місця і часу події, способу і механізму вчинення злочину, особи потерпілого (людини похилого віку), характеру і локалізації тілесних ушкоджень - видно силу і спрямованість дій ОСОБА_1, який в той же день, як підозрюваний у вчиненні злочину був затриманий безпосередньо після його вчинення, коли очевидці, в тому числі й потерпілий, прямо вказали на ОСОБА_1, що саме він вчинив злочин.

В протоколі затримання, в графі „з приводу затримання поясняю наступне - ОСОБА_1 власноручно написав: „виноватей, щиро каюсь (а.с. 40).

В протоколі особистого обшуку затриманого ОСОБА_1, в графі „При обшуку і огляді виявлено та вилучено зазначено: „що в лівій кишені спортивних штанів гроші в сумі 2650 грн., усі купюрами по 50 грн. (а.с. 43).

На досудовому слідстві, де ОСОБА_1 визнавав себе винним, в протоколі допиту підозрюваного (а.с. 47) та в протоколі допиту в якості обвинуваченого (а.с. 85 - 86) видна його обізнаність щодо місця вчинення злочину, його способу з деталізацією місця знаходження грошей у потерпілого, їх вигляду (усі купюрами по 50 грн.), обставини нападу на потерпілого. Зазначені показання повністю відповідають матеріалам справи та висновку СМЕ.

Незважаючи на те, що під час судового розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини не визнав, його вина була доведена показаннями потерпілого, свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили обставини затримання ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6 в суді ствердив, що в його присутності потерпілий ОСОБА_2, при доставленні ОСОБА_1 в чергову частину, прямо вказав на ОСОБА_1 як на особу, що його пограбувала.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ствердили, що як поняті знаходились в черговій частині. Бачили потерпілого з розбитим носом та ОСОБА_1 у якого виявили і вилучили гроші в сумі 2650 грн.

Суд дав оцінку позиції захисту ОСОБА_1, який вдався в суді до неправдивих показань, щоб уникнути відповідальності.

Посилання засудженого на погашену судимість - безпідставне, оскільки спростовується довідкою про судимості (а.с. 21, 22).

Суд постановив вирок і призначив покарання ОСОБА_1 з додержанням вимог ст.323 КПК України. Його дії правильно кваліфіковані за ст.187 ч.2 КК України. Міра покарання йому обрана відповідно до вимог ст.65 КК України.

Колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду від ЗО липня 2010 року щодо нього - без зміни.

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області Ткаченко В.Л.