Провадження № 1-кс/756/29/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2016 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , слідчого СУ ФР ДПІ в Оболонському ГУ ДФС в м. Києві ОСОБА_4 , представника ТОВ «Лерос» - ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ТОВ «Лерос» про скасування арешту на грошові кошти, які перебувають на рахунках ТОВ «Лерос»,

В С Т А Н О В И В:
31.12.2015, до Оболонського районного суду м. Києва надійшло клопотання від ТОВ «Лерос» про скасування арешту накладеного на грошові кошти, які знаходяться на рахунках вказаного товариства, згідно ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2015.

У судовому засіданні представник ТОВ «Лерос» підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з тих підстав, що у ньому викладені, думку прокурора та слідчого, які заперечили щодо задоволення клопотання пославшись на те, що підстави для скасування арешту на грошові кошти ТОВ «Лерос», накладеного згідно ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2015 відсутні

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

28.10.2015, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України ( кримінальне провадження № 0000084).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.12.2015, надано дозвіл на проведення обшуку у нежитлових приміщеннях, що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, та можуть бути доказами під час судового розгляду.

Зокрема, у ході проведення обшуку за вказаною адресою було вилучено кліше печатки, належне ТОВ «Лерос».

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з п.4 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення або одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Таким чином, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2015, накладено арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках ТОВ «Лерос», з метою недопущення втрати вказаних грошових коштів, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням вищевикладеного, зокрема того, що представником ТОВ «Лерос» не доведено, що арешт накладений на грошові кошти, які знаходяться на рахунках вказаного товариства, накладено необґрунтовано, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту на майно не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 130, 171, 172, 173, 234, 236, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ТОВ «Лерос» про скасування арешту на грошові кошти відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1