Справа №1811/1126/2012 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11/1890/730/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2012 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Демченка М. О.,

суддів - Безверхого О. М., Філонової Ю. О.,

з участю прокурора Паливоди Л.В.

засудженого ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією прокурора, який затвердив обвинувальний висновок ОСОБА_6 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 жовтня 2012 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимий,

засуджений за ч.2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 850 грн. штрафу.

ОСОБА_8,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

не судимий,

засуджений за ч.2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 850 грн. штрафу.

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3;

судимий 27 квітня 2012 року за ч.1 ст. 185 КК України на один рік позбавлення волі з іспитовим строком на один рік відповідно до ст. 75 КК України.

Засуджений за ч.2 ст. 185 КК України на шість місяців арешту

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеним за цим вироком, більш суворим покаранням призначеним за попереднім вироком від 27 квітня 2012 року призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням на один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції і періодично зявлятись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію та повідомляти про місце проживання, роботи чи навчання.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.81 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 визнані винними і засуджені за те що вони в період часу з 04 по 05 квітня 2012 року в денний час за попередньою змовою між собою із території непрацюючої ферми в районі с. Червона Слобода Недригайлівського району Сумської області викрали 967 кг. металевої арматури загальною вартістю 2030 грн.7 коп., яка належала ОСОБА_10

На вирок суду прокурор, який затвердив обвинувальний вирок ОСОБА_6 подав апеляцію в якій він не оскаржуючи вирок в частині засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і не оскаржуючи фактичних обставин справи вважає що при призначенні засудженому ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст. 70 КК України суд невірно застосував принцип поглинення покарання яке було призначено за окремий злочин вчинений за цим вироком приєднав не відбуте покарання призначене із застосуванням ст. 75 КК України Він просить постановити новий вирок, яким визнати засудженого ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком і покарання за вироком від 27.04.12 року остаточно призначити покарання у виді одного року позбавлення волі і відповідно до ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Заслухавши доповідь судді, прокурора Паливоду Л.В. , яка частково підтримала подану апеляцію і просила вирок суду в частині засудженого ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, засудженого ОСОБА_3 і його захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляції, виконавши вимоги ст. 318 КПК України і надавши засудженому останнє слово, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи викладені в апеляції колегія суддів вважає що вона задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин зазначених у вироку і юридична кваліфікація його дій за ч.2 ст. 185 КК України є обгрунтованим і законним і під сумнів в апеляції не ставиться.

Що стосується призначеного покарання за даним вироком за ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів на визначений у вироку строк то воно повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Апеляція прокурора є безпідставною виходячи з наступного:

Ставлячи питання про призначення засудженому ОСОБА_3 більш суворого покарання за своїм видом ніж було призначено судом першої інстанції і звільнивши його від відбування на підставі ст. 75 КК України прокурор не навів для цього ніяких мотивів.

В той же час звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України застосовується до призначеного остаточного покарання, за вироком суду, а не до покарання за вчинений злочин.

Це покарання, за апеляцією прокурора відповідно до вимог ст. 70 ч.4 КК України підлягає поглиненню більш суворим покаранням призначеним за попереднім вироком до остаточного покарання необхідно знову застосувати вимоги ст. 75 КК України і звільнити засудженого від його відбування з випробуванням.

Колегія суддів не знаходить законних підстав і до скасування вироку з направленням справи на новий судовий розгляд у звязку з тим що суд першої інстанції призначаючи остаточне покарання на підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, застосував принцип поглинення менш суворого покарання у виді арешту, більш суворим покаранням у виді позбавлення волі, яке підлягає виконанню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.362, 366, 377 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 жовтня 2012 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок ОСОБА_6,- без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_11. ОСОБА_12.