Провадження 1-кс/201/8/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2016 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, в якій скаржник просить суд:
1. визнати протиправним, таким, що не відповідає вимогам кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року, рішення заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 , оформлене постановою від 04.07.2014, про скасування постанови про притягнення в якості обвинуваченого.
2. скасувати постанову заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 04.07.2014 про скасування постанови слідчого ОСОБА_6 від 12.12.2006 про притягнення ОСОБА_3 в якості обвинуваченого у кримінальній справі № 36061032.
Ухвалою слідчого судці Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2015 відмовлено у відкритті провадження за вказаною скаргою.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.07.2015 відмовлено у відкритті провадженні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2015.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.11.2015 скасовано ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.07.2015. !
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.11.2015 скасовано ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2015, а матеріали за скаргою направлено до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду.
З огляду на це Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська призначено скаргу у цій справі до розгляду у судовому засіданні.
Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити з підстав зазначених у скарзі та доповненнях до неї.
Прокурор заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити у її задоволенні.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 просить суд визнати протиправним, таким, що не відповідає вимогам кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року, рішення заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 , оформлене постановою від 04.07.2014 про скасування постанови про притягнення в якості обвинуваченого та скасувати постанову заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 04.07.2014 про скасування постанови слідчого ОСОБА_6 від 12.12.2006 про притягнення ОСОБА_3 в якості обвинуваченого у кримінальній справі № 36061032
Однак, зіставляючи перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, який може бути оскаржений під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України з вимогами даної скарги, суд приходить до висновку, що такі вимоги не є предметом оскарження до слідчого судді на досудовому розслідуванні.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Кодексу досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 1 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
При цьому частиною 2 цієї норми передбачено повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Ураховуючи зазначені обставини справи і відповідні приписи законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 376 КПК України, суд
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1