Тульчинський районний суд Вінницької області
Справа № 1-231 2010 рік.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді Берегового О.Ю.

при секретарі Носулько К.П.

з участю прокурора Барановського О.Б.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду місті Тульчині справу про

обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, гр.-на України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, уродженеця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше неодноразово судимого, останній раз 25.12.2009 року Тульчинським райсудом за ст. 185 ч. З КК України до 5-ти років п/в, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. З, ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. З КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в період часу з 03.12.2009 року по 07.12.2009 р. в м. Тульчині, з метою крадіжки чужого майна, таємно зайшов на подвір'я домогосподарства № 12 по вул.. П. Орлика, яке належить ОСОБА_3, після чого шляхом зриву навісного замка, проник в фургон від автомобіля, який розташований на даному подвір'ї, звідки з бетономішалки зняв та викрав електродвигун потужністю 1 кВт, чим спричинив ОСОБА_3 матеріального збитку на суму 280 ( двісті вісімдесят) гривень.

Після скоєння крадіжки даний електродвигун ОСОБА_4 розібрав та металобрухт з нього здав на пункт прийому металолому в с. Мазурівка за 60 грн., які витратив на власні потреби.

25.12.2009 року ОСОБА_4 було засуджено Тульчинським районним судом за ст. 185 ч. З КК України до пяти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим

строкм три 3 роки, однак він, не відбувши покарання, на шлях виправлення не став і скоїв новий злочин.

Так, 03.07.2010 року біля 05.00 години в м. Тульчині, ОСОБА_2 з метою крадіжки чужого майна , таємно проник на охороняєму територію складу Тульчинської ЦРЛ за адресою вул. Леніна, 128, після чого за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів зробив отвір в боковій стіні складу, через який проник всередину звідки намагався викрасти 2 комплекти насосів 2 НВР- 5ДМ та двигунів до них типу АИР 71А 4УЗ балансова вартість одного з них становить 521 (п'ятсот двадцять одна) грн., а всього на загальну суму 1042 (одна тисяча сорок дві )гривні.

Однак, злочин ОСОБА_2 не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, тобто він не зміг винести викрадені ним речі та в подальшому розпорядитись ними, так як був затриманий охоронником вищевказаної установи.

Підсудній ОСОБА_2 свою вину в скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю і суду дав покази аналогічні тим, які він давав на досудовому слідстві. У скоєному щиро кається. На даний час зрозумів що скоїв. Шкоду потерпілому ОСОБА_5 відшкодував повністю. При зверненні в лікарню по питенню відшкодування шкоди йому вказали, що відсутній рахунок на який потрібно перерахувати кошти, а тому позов Тульчинської ЦРЛ він визнає.

Вина ОСОБА_2 також підтверджується матеріалами справи: протоколами огляду мвсця події /а.с. 5-9, 26-28/, протоколом відтворення обстановки та обставин події /а.с. 74-80/ та іншими матеріалами справи.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а підсудний правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, то суд відповідно до ст. 299 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним виклик і допит свідків, включених до списку, що додається до обвинувального висновку, а обмежився допитом підсудного і дослідженням матеріалів справи

Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 в таємному викраденні чужого майна /крадіжці/, вчиненого повторно, з проникненням в приміщення, а також у закінченому замасі на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, з проникненням в приміщення, доведена в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч. З та ч. 2 ст. 15, ст. 185 ч. З КК України відповідно.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, що пом'якшують відповідальність підсудного, суд відносить щире каяття в скоєному злочині, часткове відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

Враховуючи що підсудний притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. З ст. 185 КК України, який скоїв до вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.12.2009 року , суд вважає за необхідне застосувати вимоги ст. 70 ч. 4 КК України.

Також, приймаючи до уваги те, що підсудний вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України в період іспитового строку призначеного вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.12.2009 року покарання з випробуванням у виді позбавлення волі, який повинен виконуватись

самостійно, суд керуючись вимогами ст. 71 КК України та п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 7 від 24.10.2003 р. " Про практику призначення судами кримінального покарання" вважає за необхідне призначити йому покарання за сукупністю вироків, приєднавши частквоо не відбуте покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.12.2009 року.

Запобіжний захід підсудному до вступу вироку у законну силу необхідно залишити попередній у вигляді застави.

Речові докази підлягають поверненню власникам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 299, 321-324, 330, 337, 338 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. З КК України і призначити йому покарання у виді З (трьох) років позбавлення волі.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України вказаний вирок та вирок Тульчинського районного суду від 25.12.2009 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ст. 185 ч. З КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випрбуванням з іспитовим строк 3 роки - виконувати самостійно.

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. З КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків з врахуванням вироку Тульчинського районного суду від 25.12.2009 року остаточну міру покарання ОСОБА_2 визначити у виді 5 (п'яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Цивільний позов Тульчинської ЦРЛ задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Тульчинської центральної районної лікарні 28 /двадцять вісім/ грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - у вигляді застави.

В строк відбуття покарання ОСОБА_2 зарахувати період його перебування під вартою з 18 по 28 липня 2010 року.

Речові докази - металеві ножиці по металу та металеву частину рашпілю, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Тульчинського РВ ГУМВС України у Вінницькій області - знищити; 2 комплекти насосів 2НВР-5ДМ та двигунів до них типу АИР 71А 4УЗ, які знаходяться на зберіганні в Тульчинській ЦРЛ - повернути власнику.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: