Справа 688/3533/15-к
№ 1-кп/688/176/15
Ухвала
про повернення обвинувального акта.

29 грудня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000684 з обвинувальним актом, що надійшов з прокуратури м. Нетішина Хмельницької області відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, запобіжний захід в ході досудового розслідування не обирався, -

ВСТАНОВИВ:
В зв`язку з задоволенням відводу судді Шепетівського міськрайонного суду ОСОБА_7 вказаний обвинувальний акт 30.11.2015 року передано на розгляд судді цього ж суду ОСОБА_1 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта.

Потерпіла, будучи у встановленому законом порядку повідомлена про час та місце проведення підготовчого судового засідання, в засідання не з?явилась, направила суду заяву про проведення такого засідання у її відсутності.

Обвинувачений заявив клопотання, підтримане його захисниками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акта прокурору, з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України, оскільки в ході досудового розслідування слідчим та прокурором були порушенні процесуальні права ОСОБА_6 його усунули від доказування у кримінальному провадженні, від участі в проведенні слідчих дій, що призвело до порушення його права на захист. Неправильна кваліфікація фактичних обставин слідчими по справі призвела до застосування закону про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, що стало підставою для скасування в подальшому вироків суду та повернення обвинувальних актів. В обвинувальному акті від 11 серпня 2015 року не викладено фактичних обставин кримінального правопорушення, яким дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст. 121 КК України, дані оцінено абстрактно і не кваліфіковано, не конкретизовано точні періоди виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , способу їх походження, не доведено умислу винного на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , не встановлено мотиву та мети злочину, що вказує на відсутність в обвинувальному акті належного формулювання обвинувачення, що є порушенням вимог ст. 291 КПК України. В реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано всі процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування, відсутні відомості про захисників, всіх потерпілих, оскільки ОСОБА_9 страждає олігофренією з вираженою дебільністю і не може бути потерпілою, не підтверджено документально її родинні відносини з ОСОБА_8 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками до нього, суд приходить до висновку про повернення обвинувального акта прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 07.03.2000 року у справі «Маточча проти Італії» визначено, що обвинувачені мають у будь-якому разі отримувати достатню інформацію, необхідну для повного розуміння обсягу висунутих проти них обвинувачень, з огляду на підготовку відповідного захисту.

З обвинувального акта не слідує, який процесуальний статус має ОСОБА_6 , оскільки в обвинувальному акті ОСОБА_6 не зазначений статус ні підозрюваного, ні обвинуваченого.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 взагалі не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а формулювання обвинувачення, якщо його можна у даному кримінальному провадженні вважати формулюванням обвинувачення, викладено в порушення вимог ч.1 ст. 91 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, що передбачено ч.2 ст. 9 КПК України.

Обвинувачуючи ОСОБА_6 в тому, що проживаючи протягом 2003-2005 років в квартирі АДРЕСА_1 зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , в період з 16.08.2005 року по 29.08.2005 року, в ході неодноразових сварок, що виникали на побутовому сімейному грунті з приводу вживання ОСОБА_8 алкогольних напоїв та переходили в бійки, умисно наносив їй множинні удари руками та ногами в життєво-важливі органи, а саме голову, грудну клітку, тулуб та інші частини тіла, які небезпечні для життя та здоров`я в момент їх заподіяння, спричинивши таким чином тілесні ушкодження, які в своїй сукупності обумовили розвиток травматичного шоку та настання 29.08.2005 року смерті ОСОБА_8 і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої. Тілесні ушкодження у виді синців, підшкірних гематом на тілі в ділянках кута нижньої щелепи справа, живота, правої та лівої сідниці, зовнішньої і внутрішньої поверхні правого стегна, правої гомілки, лобової ділянки спричинені в період з 19.08.2005 по 29.08.2005 року.

З вказаного формулювання обвинувачення не зрозуміло, які з тілесних ушкоджень до якої категорії важкості відносяться, та які з тілесних ушкоджень зумовили настання смерті потерпілої. За змістом обвинувачення не тілесні ушкодження, а удари руками та ногами були небезпечні для життя та здоров`я потерпілої, в якому місці спричинено тілесні ушкодження потерпілій органом досудового розслідування не встановлено, оскільки кв. АДРЕСА_1 зазначена, як місце проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а не як місце скоєння злочину, тобто в порушення вимог ч.1 ст. 91 КПК України не встановлено місце та час скоєння злочину. З обвинувального акта не слідує мотиву та мети спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , а зазначено лише, що тілесні ушкодження спричинено останній в ході неодноразових сварок, що виникали між нею та ОСОБА_6 на побутовому рівні з приводу вживання ОСОБА_8 спиртними напоями. Сам факт сварок з приводу вживання спиртних напоїв не може вказувати на той чи інший мотив та мету дій обвинуваченого, такі слід встановлювати, виходячи зі спрямованості умислу обвинуваченого, і лише після цього формулювати обвинувачення та давати йому відповідну правову кваліфікацію.

З доданого в ході підготовчого судового засідання епікрізу з карти стаціонарного хворого №1196 слідує, що ОСОБА_6 з 01.10.2015 по 26.10.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні №3 з діагнозом рекурентний депресивний розлад, важкий поточний епізод з психотичними симптомами, частими суіцидальними тенденціями. У клопотанні про повернення обвинувального акта прокурору ОСОБА_6 посилається на те, що потерпіла ОСОБА_9 не може мати статус потерпілої з огляду на наявність у неї психічного захворювання, тобто ставить під сумнів її дієздатність. Однак, незважаючи на наведені обставини, вказані факти в ході досудового розслідування не перевірялись, необхідні експертизи для їх перевірки не проводились, що слідує з аналізу доданого до обвинувального акта реєстру матеріалів досудового розслідування.

Незважаючи на неодноразові повернення судами обвинувального акта щодо ОСОБА_6 прокурору, зазначені в ухвалах судів недоліки обвинувального акта прокурором не усунено.

Без усунення вищевказаних порушень вимог КПК України неможливо ухвалити у справі законне та обґрунтоване рішення, а такі порушення кримінального процесуального закону унеможливлюють призначення справи до судового розгляду.

Відсутність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання неконкретного обвинувачення ОСОБА_6 , яке має відповідати вимогам ч.1 ст. 91 КПК України, і обов`язок формулювання якого покладено відповідно до ст. 9 КПК України на слідчого та прокурора, є не тільки порушенням вимог цього Кодексу, а й порушенням конституційного права обвинуваченого на захист.

Таким чином обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000684 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст. 121 КК України не відповідає вимогам ч.1 ст. 91, п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000684 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України повернути Шепетівському місцевому прокурору Хмельницької області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: ОСОБА_1