Справа № 405/6022/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2015 року Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого відділу ВР ЗЖЗО СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000437 від 18.05.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 135 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що в травні 2015 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_7 поїхала до м. Гайворона по своїх справах, а малолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишились разом з ОСОБА_6 , за місцем проживання в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Того ж дня, близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 , виконуючи покладені на нього обов`язки, пов`язані спільним побутом з ОСОБА_7 , вирішив нагодувати малолітню ОСОБА_9 . Знаходячись в кухонній кімнаті будинку, під час годування, ОСОБА_9 стала плакати, відмовляючись їсти.

ОСОБА_6 , будучи обуреним поведінкою малолітньої ОСОБА_9 , яка відмовлялась їсти, проявляючи агресію, та нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки стосовно виховання дитини та виконання покладених на нього обов`язків по догляду за дитиною, підійшов до ОСОБА_9 , яка сиділа на стільці біля столу та застосовуючи фізичну силу до останньої, обома руками схопив малолітню ОСОБА_9 в області тулубу. Після чого, продовжуючи застосування фізичної сили, ОСОБА_6 розвернув малолітню ОСОБА_9 обличчям від себе та тримаючи її в руках поніс до іншої житлової кімнати.

Так, ОСОБА_6 , проявивши злочинну недбалість, яка виразилася в тому, що останній, знаючи розташування предметів меблі у приміщенні будинку, у тому числі ліжка в житловій кімнаті, металеві бильця якого знаходились навпроти порогу кімнати та собою представляли перепон для швидкого руху у кімнаті, повинен був та міг передбачити суспільно-небезпечні наслідки своїх дій можливість завдання малолітній ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Однак, ОСОБА_6 всупереч своїм зобов`язанням бути уважним та обережним під час руху з малолітньою дитиною, яку тримав попереду себе обличчям до входу у зазначену кімнату, з необережності під час руху, з великою силою здійснив удар передньою поверхнею живота малолітньої ОСОБА_9 об металеве бильце ліжка, тим самим спричинив малолітній потерпілій ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 31 від 29.05.2015 тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми живота з розривом кореня брижі тонкої кишки, синців передньої поверхні живота, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. Після чого, застосовуючи фізичне насильство, ОСОБА_6 кинув малолітню ОСОБА_9 на ліжко обличчям до низу і пішов з кімнати.

В свою чергу малолітня ОСОБА_9 , відчуваючи біль, стала плакати, на що ОСОБА_6 не реагував та не вчинив дій щодо огляду малолітньої ОСОБА_9 ним самим або медичними працівниками, після заподіяного ним удару. Таким чином, ОСОБА_6 своїми діями поставив малолітню ОСОБА_9 в небезпечний для життя стан.

Про заподіяння удару малолітній ОСОБА_9 , ОСОБА_6 нікому не повідомив, до медичних закладів не звернувся, тобто не виконав покладені на нього Законом України обов`язки прийомного батька піклуватися про здоров`я прийомних дітей.

Як наслідок, ОСОБА_9 , стала поводити себе неспокійно, тобто плакати, у неї визначалась біль у животі, з`явилася блювота, та з часом ОСОБА_9 перестала рухатись, тобто лежала на ліжку. Але, не зважаючи на хворобливий стан малолітньої ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, а саме те, що він залишає без допомоги малолітню дитину, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, а також те, що він зобов`язаний піклуватися про неї і має реальну можливість надати їй допомогу, поставивши своїми діями малолітню ОСОБА_9 в небезпечний для життя стан, не вчинив дій щодо обстеження та кваліфікованого лікування останньої.

Так, протягом декількох діб огляд медичними працівниками малолітньої ОСОБА_9 не проводився, кваліфікована медична допомога не надавалась внаслідок чого 18.05.2015 у період часу з 01 год. до 02 год. при транспортуванні малолітньої ОСОБА_9 до Гайворонської центральної районної лікарні, остання померла у кареті швидкої допомоги.

Смерть малолітньої ОСОБА_9 настала від гострої крововтрати, внаслідок закритої тупої травми живота з розривом кореня брижі тонкої кишки.

Вина ОСОБА_6 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 , висновком судово-медичної експертизи трупу малолітньої ОСОБА_9

30.07.2015 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 135 КК України.

З метою попередження можливості переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування і суду, знищення будь-яких речей, які мають істотне значення для обставин кримінального провадження, вчинення ним інших кримінальних правопорушень, стверджується про необхідність застосування запобіжного заходжу у вигляді особистого зобов`язання відносно вказаної особи.
Підозрюваний ОСОБА_6 під час розгляду клопотання вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав.
Заслухавши прокурора і слідчого, які вважають необхідним застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, підозрюваного та захисника, які вказують на відсутність підстав для застосування запобіжного заходу, вивчивши надані до суду матеріали слідчий суддя вважає необхідним застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
При цьому враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ст. 177 КПК України відповідними ризиками визначено переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.
При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_6 є повнолітньою працездатною особою і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і злочину середньої тяжкості, якими спричинена смерть малолітньої дитини, офіційно не працює, проживає не за місцем своєї реєстрації. До клопотання слідчим додані матеріали, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.
Викладене свідчить як про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, так і про існування ризику переховування вказаної особи від органів досудового розслідування і суду, враховуючи усвідомлення нею можливості призначення покарання у вигляді позбавлення волі, в зв`язку з чим існує необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, з урахуванням змісту клопотання слідчого у вигляді особистого зобовязання.
Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
З урахуванням викладеного, є необхідним застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього передбаченого ч. 5 статтею 194 КПК України обов`язку повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст.ст. 176, 177,178, 179, 193,194,196 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого відділу ВР ЗЖЗО СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000437 від 18.05.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 135 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобовязати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду.
Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 30.09.2015 р. обовязок повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Розяснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обовязків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням ОСОБА_6 особистого зобовязання здійснює слідчий відділу розслідування ЗЖЗО СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 .
Ухвала не оскаржується.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1