Справа № 203/4637/13-к
У Х В А Л А

17 липня 2013 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Науменко А.М.

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ЛВ на ст. Дніпропетровськ УМВС України на Придніпровській залізниці ОСОБА_1 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження № 0000400,-

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2013 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що 16.07.2013 року близько 12-10 год. на восьмій колії ст. Горяйного ДП Придніпровська залізниця стрілками ВОХР СК-2 ст. Дніпропетровськ виявлен гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає: м. Дніпропетровськ вул. Чичерина 4А, з поліетиленовим пакетом у руках, в якому знаходилися трансформатори СТ-4 у кількості 2 шт., які він приблизно о 12.00 годині 16.07.2013 року демонтував з сигналу 4-8 вхідного світлофора ст. Горяйного, яка розташована в Ленінському районі м. Дніпропетровськ, з метою в подальшому продати їх як металобрухт. Сума збитків встановлюється

В ході проведення огляду місця події було виявлена та вилучена у ОСОБА_2 поліетиленовий пакет в якому знаходилися трансформатори СТ-4 у кількості 2 шт., що має значення по кримінальному провадженню як речовий доказ, оскільки набутий у результаті вчинення кримінального правопорушення.

Однак, вилучення вищевказаного майна є за своєю сутністю обмеженням права власності, котре за вимогами ст. 16 КПК України не може бути здійснено без судового рішення, а отже і виникла необхідність звернутися до суду з клопотання про накладення арешту на зазначене майно.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 п. 4 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове вилучення позбавлення підозрюваного, обвинувачено або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до п. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування зазначеного факту, необхідно накласти арешт на трансформатори СТ-4 у кількості 2 шт., які можуть мати значення для зясування обставин кримінального провадження № 0000400.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 167, 170, 309, 369 372, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на майно, а саме трансформатори СТ-4 у кількості 2 шт., які були вилучені у гр. ОСОБА_3 16.07.2013 року під час огляду місця події, шляхом його передачі на зберігання слідчому СВ ЛВ на ст. Дніпропетровськ УМВС України на Придніпровській залізниці ОСОБА_1 для зясування обставин кримінального провадження № 0000400.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ф.Ф. Маймур