АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Матеріал № 645/95/16-к Слідчий суддя: ОСОБА_1
Провадження № 11сс/790/113/16

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою володільця майна, ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 січня 2016р .,-

Цією ухвалою за клопотанням слідчого СВ Фрунзенського відділення Орджонікідзевського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000118 накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 13 січня 2016 року під час огляду місця події салону гральних автоматів по АДРЕСА_1 : 21 системних блока, відеореєстратор, 16 пристроїв для зчитування пластикових карток, касовий апарат, термінал для видачи чеків карток, касовий апарат, термінал для видачи чеків квитанцій, 22 пластикових картки для участі у лотереї, грошові кошти у сумі 14333 грн., документи.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що слідчий надав правові підстави арешту майна, довів необхідність його арешту, як доказу у кримінальному провадженні та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Володілець майна ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на те, що він займався законною господарською діяльністю з розповсюдження білетів державної лотереї, а тому підстав для його підозри за ч.1 ст. 203-2 КПК України немає і про неї йому не повідомлялось.

Посилається й на те, що технічні пристрої, про які йдеться в ухвалі слідчого судді, належать до електронних інформаційних систем, однак були вилучені всупереч вимог ч. 2 ст. 168 КПК України без ухвали слідчого судді, що, як на думку ОСОБА_7 , позбавляє це майно ознаки допустимого доказу, а тому унеможливлює його арешт за критерієм доказового значення у кримінальному провадженні.

Вказує на безпідставність розгляду клопотання про арешт майна за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора проти задоволення клопотання та дослідивши матеріали досудового провадження, колегія суддів не знаходить підстав до задоволення апеляційної скарги.

У розумінні положень ст. 170 КПК України, арешту за ухвалою слідчого судді може бути піддано майно за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що воно відповідає певним критеріям, зокрема має доказове значення у кримінальному провадженні.

Дане кримінальне провадження було розпочате за ч. 1 ст. 203-2 КК України ( зайняття гральним бізнесом) на підставі внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про існування за адресою АДРЕСА_1 салона гральних автоматів.

З матеріалів судового провадження вбачається, що речі і документи, обґрунтованість арешту яких заперечує ОСОБА_7 , були вилучені в процесі огляду нежилого приміщення, проведеного слідчо-оперативною групою Фрунзенського відділення поліції Орджонікідзевського ГУНП в Харківській області при перевірці інформації про існування в ньому салону гральних автоматів.

Частиною другою статті 223 КПК України передбачена можливість проведення слідчих (розшукових) дій, зокрема огляду місцевості, приміщення, речей та документів, за наявністю достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети цієї дії отримання (збирання) доказів або перевірки вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

При цьому, у відповідності до положень частини першої та частини п`ятої статті 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення слідчий, прокурор мають право не тільки провести огляд місцевості, приміщення, речей та документів але й вилучити в процесі його проведення речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

З пояснень свідка ОСОБА_9 вбачається, що в цьому приміщенні, до того як воно було оглянуте працівника поліції, він, зробивши відповідну грошову ставку та отримавши від касира доступ до грального автомату, грав на ньому, що неодноразово робив і раніше.

Касир вказаного закладу ОСОБА_10 від дачи пояснень з приводу організації його роботи відмовилась, про що власноручно зазначила у відповідному протоколі.

Відомостей щодо власника виявленого майна не було встановлено в процесі його огляду на місці події.

За таких обставин, та з урахуванням характеру визначеного вищезазначеного майна, - його вилучення, а в подальшому і постановка питання про необхідність арешту за критерієм доказового значення у кримінальному провадженні, не суперечить положенням ст. ст. 223, 227 та ст. 170 КПК України.

Ствердження ОСОБА_7 про порушення його права на участь в розгляді клопотання слідчого про арешт майна не узгоджується з ч 1 ст. 172 КПК України, яка надає таке право не володільцю майна, яким вважає себе ОСОБА_7 , а його власнику, відомостей про якого на даний час орган досудового розслідування не має, а ОСОБА_7 називати його відмовляється, про що свідчить протокол його допиту від 27 січня 2016 року.

Що стосується посилань ОСОБА_7 на порушення передбаченої частиною другою статті 168 КПК України процедури тимчасового вилучення певних технічних пристроїв, а тому на необґрунтованість їх подальшого арешту, то констатація наявності в них ознак електронних інформаційних систем, у розумінні цієї норми процесуального закону, є передчасною, за відсутності відповідного технічного висновку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 422 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 січня 2016 р. про арешт майна, тимчасово вилученого 13 січня 2016 р. по пр-ту Московському, 190/1 в м. Харкові, залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: