УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/243/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2016 року м. Житомир
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 січня 2016 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підозрюваного, у разі внесення застави, покладено обов`язки:
-без дозволу суду не відлучатися із населеного пункту, в якому він
зареєстрований та проживає;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що о 7 годині 14 жовтня 2015 року, шляхом розбиття віконного скла проник до будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_9 та таємно викрав, особисте майно останньої, а саме: золоті вироби - підвіску вагою 1,04г вартістю 520 гривень, хрестик вагою 0,49г вартістю 245 гривень, ланцюжок вагою 1,7г вартістю 835 гривень та фотоапарат марки "Samsung es 100" вартістю 250 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріального збитку на загальну суму 1850 гривень та з викраденим з місця події зник.
Повторно, о 11 годині 20 хвилин 14 січня 2016 року ОСОБА_8 , перебуваючи біля філії дитячої поліклініки по вул. Київській, 9 в м. Коростені, шляхом вільного доступу таємно викрав дитячу коляску марки «ANDROX» вартістю 6500 гривень, яка належить ОСОБА_11 , чим заподіяв потерпілій матеріального збитку на вказану суму та з викраденим з місця події зник.
30 жовтня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.
15 січня 2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу. Застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Посилається на те, що слідчим не було надано жодних доказів на підтвердження обставин зазначених у клопотанні. Вказані в клопотанні обставини, що підозрюваний ОСОБА_8 переховується від слідства та не проживає за вказаною ним адресою спростовуються тим, що він за місцем свого проживання отримує під підпис повістки про виклик та добровільно з`являється на виклики слідчого, про що свідчать його підписи на постановах про підозру, з якими він знайомився в кабінеті слідчого. Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею не було враховано, що на утриманні ОСОБА_8 перебуває неповнолітній син, 2003 року народження. Вважає, що ні слідчим, ні прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт не може запобігти зазначеним ризикам. Також, в ухвалі слідчого судді не зазначено номер кримінального провадження в межах якого розглядалося клопотання слідчого.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, переглянувши судове рішення відповідно до ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги, колегія судді вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Предметом дослідження суду першої інстанції були саме ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу та при прийнятті рішення виходив із мети та підстав застосування запобіжних заходів.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів і які він вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (а.п.7). ОСОБА_8 ніде офіційно не працює, офіційно ніде не зареєстрований, в м. Коростені проживає без реєстрації, неодноразово судимий за тяжкі злочини, схильний до вчинення крадіжок. Після повідомлення 30 жовтня 2015 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 КК України, 15 січня 2016 року його знову повідомлено про підозру у вчиненні 14 січня 2016 року кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Наведені обставини, на які в своєму рішенні послався суд першої інстанції свідчать про наявність ризиків передбачених частиною 1 ст. 177 КПК України і давали підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії передбачені цією нормою.
Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду за наведених в апеляційній скарзі захисника мотивів.
Доводи захисника, що слідчим не було надано жодних доказів на підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_8 переховується від слідства та не проживає за вказаною ним адресою не ґрунтуються на матеріалах провадження та вимогах закону. 30 жовтня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 КК України але у зв?язку з неможливістю встановлення місця його знаходження 23 листопада 2015 року було оголошено в розшук (а.п.7). 15 січня 2016 року ОСОБА_8 знову повідомлено про підозру у вчиненні ним 14 січня 2016 року кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Безпідставними є доводи захисника про не врахування слідчим суддею тієї обставини, що на утриманні ОСОБА_8 перебуває неповнолітній син 2003 року народження. Ні стороною захисту, ні стороною обвинувачення доказів на підтвердження таких доводів не подавалося, а тому вони і не могли бути враховані слідчим суддею при постановленні судового рішення.
Щодо доводів, що в ухвалі слідчого судді не зазначено номер кримінального провадження то зазначена обставина заслуговує на увагу. Проте таке порушення не є істотним і у даному випадку не є підставою для зміни чи скасування судового рішення.
Постанова судді про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту відповідає вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Підстав для зміни чи скасування ухвали суду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 січня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: