Справа № 359/8744/15-к
Провадження № 1-в/359/429/2015

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2015 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2
при секретарі ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, с. Семенівка, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 маючого на утриманні малолітню дитину,
засуджений: 30.07.2014 року вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області за ст. 307 ч. 2, ст.69 ч.І КК України до 2 років 6 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна. 12.12.2014 року ; Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області частину покарання у виді позбавлення волі скорочено на половину в силу ст.ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року
про застосування умовно-дострокового звільнення,-

ВСТАНОВИВ :
17.09.2015 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання . Початок строку: 28.10.2014 року. Кінець строку: 24.01.2016 року, (залік з 04.04.2014 року по 07.04.2014 року) Засуджений за тяжкий злочин .
В судове засідання ОСОБА_4 надав заяву про слухання справи за його відсутності.
Представник Бориспільської виправної колонії №119 також надав заяву про слухання справи за їх відсутності.
Заслухавши думку прокурора, який заперечує проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали подання та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання.
У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 , 31.12.1990 року він засуджений: 30.07.2014 року вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області за ст. 307 ч. 2, ст.69 ч.І КК України до 2 років 6 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна. 12.12.2014 року Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області частину покарання у виді позбавлення волі скорочено на половину в силу ст.ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року. Початок строку: 28.10.2014 року. Кінець строку: 24.01.2016 року, (залік з 04.04.2014 року по 07.04.2014 року)
Засуджений ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі знаходиться з 28.10.2014 року.
Під час утримання в Чернігівському слідчому ізоляторі порушень вимог режиму утримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав.
З 23.11.2014 прибув до Бориспільської виправної колонії (№ 119) із Київського слідчого ізолятору для подальшого відбування покарання, який з метою первинного психолого-педагогічного вивчення особистості новоприбулого засудженого, його повного медичного обстеження для виявлення інфекційних, соматичних і психічних захворювань був поміщений до дільниці карантину, діагностики і розподілу.
Під час перебування у даній дільниці, в останнього під час проведення бесід та спостереження за поведінкою було виявлено погано стимульовану імпульсивну поведінку, упереджене відношення до оточуючих та притаманність ознак послідовно-криміногенного типу особистості.
За період відбування покарання зарекомендував себе посередньо, порушення вимог режиму відбування покарання не допускає. Стягнень та заохочень не має.
Не працевлаштований на промисловій зоні установи та не виявляє наміру щодо працевлаштування. В індивідуальних бесідах не відвертий, не розсудливий, на зауваження реагує не завжди спокійно, виважених для себе рішень не приймає. Поводить себе флегматично, не здатний до раціонального мислення, не має адекватної самооцінки.
Не приймає участі у громадському житті колективу відділення. До робіт по благоустрою території установи та інших допоміжних робіт відноситься негативно, не розуміє їх необхідності. Фізично розвинений добре, стан здоров`я задовільний. Форми одягу дотримується, носить не завжди охайно. Не завжди дотримується санітарно-гігієнічних норм. До майна установи відноситься недбало, при ліжкову тумбочку та спальне місце утримує в задовільному стані.
У відношенні до представників адміністрації установи намагається бути ввічливим та тактовним, виконувати їх законні вимоги, з метою поблажливого ставлення до себе. Підтримує стосунки із деякими засудженими на відділенні. Новоприбулим засудженим в адаптаційний період допомоги не надає. Не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу.
Зв`язок з рідними підтримує у встановленому законом порядку, шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі.
Вину за вироком суду визнав повністю, призначене покарання вважає справедливим, виконавчих листів до установи не надходило.
Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Суд вважає, що відносно засудженого не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання. Беручи до уваги той факт, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, враховуючи нестабільну лінію поведінку засудженого за весь період відбування покарання, не працевлаштований та не виявляє наміру щодо працевлаштування, заохочень не має.
За таких умов в задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :

В клопотанні засудженого ОСОБА_4 , про застосування умовно-дострокового звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайсуд протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1