Комінтернівський районний суд м.Харкова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2015 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

1)11.11.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт;

2)25.12.2013 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу 1360 грн., штраф не сплачено;

3)21 липня 2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі;

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 будучи раніше судимим в тому числі за скоєння корисливих кримінальних правопорушень, на шлях виправлення та перевиховування не став та знову скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 10 травня 2015 року приблизно о 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 14 по пр. Маршала Жукова в м. Харкові, побачив в руках у двох раніше незнайомих йому дівчат мобільні телефони та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, прослідував за ними в під`їзд № 4 вищевказаного будинку, де погрожуючи фізичним насильством, але не застосовуючи його, відкрито заволодів мобільним телефоном «Lenovo S856» вартістю 3420 гривень, що належить ОСОБА_7 та мобільним телефоном «Lenovo S820» вартістю 2400, що належить ОСОБА_8 .. Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 5820 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, про скоєне показав, як викладено вище та пояснив, що скоїв грабіж для особистого збагачення.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Оскільки ОСОБА_4 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, то суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також бере до уваги, що скоєний ним злочин, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, що підсудний раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно і вважає, що він повинен нести покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки його перевиховання та виправлення не можливо без ізоляції від суспільства.

Оскільки кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 скоєне до постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2015 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

Судові витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи № 5468 від 14 вересня 2015 року в сумі 615 гривень 00 коп., підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді ЧОТИРЬОХ року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а також за ч. 2 ст. 186 КК України за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2015 року остаточно визначити покарання у вигляді ЧОТИРЬОХ років ТРЬОХ місяців позбавлення волі.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 25 грудня 2013 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1360 гривень підлягає окремому виконанню.

До набрання вироком законної сили, тримати ОСОБА_4 у Харківській установі виконання покарань УДПтС України в Харківській області (№ 27).

Термін відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 13 травня 2015 року, як вказано у вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи в сумі 615 (шістсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок.

Речові докази:

-мобільний телефон «Lenovo S856», повернутий законному представнику потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_9 під розписку повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон «Lenovo S820», повернутий потерпілій ОСОБА_8 під розписку повернути останній.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова, а засудженим у той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя - ОСОБА_1