11 січня 2016 року
Справа № 203/1791/15-к
У Х В А Л А
11 січня 2016 року колегія суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у складі:
Головуючої судді - ОСОБА_1 ,
Суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисників обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 , обвинуваченому за ч.2 ст.28, ч.1 ст.171, ч.2 ст.28, ст.340, ч.2 ст.289 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадження Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.28, ч.1 ст.171, ч.2 ст.28, ст.340, ч.2 ст.289 КК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_6 посилається на те, що не оспорюючи ухвалу про обрання запобіжного заходу, вважає, що на даний час, виникла потреба у зміні запобіжного заходу на більш м`який виходячи з такого.
У своїх рішеннях Європейський Суд з Прав Людини стосовно застосування ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканність) Європейської Конвенції з Прав і Основних Свобод Людини, яка ратифікована державою Україна та є невід`ємною частиною її законодавства, яка співвідноситься з нормами ст. ст. 176-183 КПК України, називає чотири причини, з яких терміни попереднього ув`язнення можуть бути продовжені або може бути обрана превентивний запобіжний захід, якщо є обґрунтована підозра в тому, що особа вчинила правопорушення, у наступних випадках: небезпека, що особа буде переховуватися, небезпека втручання в процес встановлення істини у справі, необхідність запобігання вчиненню нових злочинів, необхідність підтримки громадського порядку.
В ході судового розгляду з боку сторони обвинувачення суду не надано жодного доказу існування зазначених ризиків.
Обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації.
Окрім того, ст. 178 КПК України (обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу) в пункті 4 передбачає встановлення судом міцності соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини і утриманців, а пункт 6 репутацію підозрюваного, обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_7 одружений, має батьків, які страждають тяжкими хворобами, інших родичів, з якими підтримує тісні родинні стосунки, за місцем реєстрації характеризується позитивно. Позитивну характеристику ОСОБА_7 дали і його підлеглі та керівництво, які були допитані в судовому засіданні в якості свідків.
В ході судового слідства суду не надано жодних доказів передбачуваного ухилення від явки в суд ОСОБА_7 і перешкоджання ходу судового слідства з цієї підстави. (Рішення Європейського Суду у справі Мацнеттер проти Австрії). З приводу запобігання спробам ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню, вважає за потрібне зазначити наступне: даними про те, що особа може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні, можуть бути відомості, що свідчать про те, що ця особа вчиняє спроби змусити зазначених осіб дати неправдиві показання чи висновки, знищувати предмети, документи які можуть бути речовими доказами, іншим чином фальсифікувати докази, судовий розгляд справи. Жодних даних з цього приводу сторона обвинувачення за весь час розгляду справи суду не надала. (Рішення Європейського Суду у справі Клоотт проти Бельгії). Такі дані у справі відсутні, оскільки цих фактів не було і бути не могло, оскільки ОСОБА_7 до моменту його затримання не мав інформації навіть про порушення кримінальної справи, тому не мав навіть гіпотетичної можливості зробити це.
Крім того, на даний час в ході судового розгляду допитані всі потерпілі та майже всі свідки, які своїми свідченнями спростовують причетність ОСОБА_7 до скоєння інкримінованих йому діянь. Систематичне затягування судового розгляду з боку сторони обвинувачення, яке полягає в незабезпеченні явки свідків обвинувачення в судове засідання та невиконанні рішень суду щодо приводів, погано відображається на фізичному та психологічному стані ОСОБА_7 .
В ході судового слідства суд не отримав від сторони обвинувачення жодних доказів, що ОСОБА_7 планує вчинити новий злочин. (Рішення Європейського Суду у справі І. А. проти Франції). Такі дані у справі відсутні, оскільки обвинувачений не планував і не планує вчиняти жодних злочинів.
В ході судового слідства суд не отримав від сторони обвинувачення жодних конкретних фактів, які переконливо б мотивували тримання під вартою ОСОБА_7 з метою підтримання громадського порядку, і що обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі дійсно порушить громадський порядок в конкретний період часу і в конкретному місці. В ході судового слідства суду не надано жодних доказів про передбачуване з боку Продана порушення громадського порядку в конкретний період часу в конкретному місці (рішення Європейського Суду у справі Летельє проти Франції), оскільки обвинувачений не планував і не планує порушувати громадський порядок в конкретний період часу і в конкретному місці та взагалі будь-де та будь-коли.
Зважаючи на наведене, вважає, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою втратив свою актуальність. Крім того, ОСОБА_7 перебуває під вартою більш ніж десять місяців.
З урахуванням відсутності будь яких ризиків передбачених ст. 177 КПК України та норм ст. ст. 5, 6 Європейської Конвенції з Прав і основних свобод людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою та положення, закріплені в практиці Європейського Суду з Прав Людини, особи обвинуваченого, вважає, що на час судового розгляду, необхідним та достатнім для забезпечення належної поведінки обвинуваченого буде обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисту.
Прокурор проти заявленого клопотання заперечував, пояснив суду, що підстави про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, тому просить суд відмовити у задоволенні заявленого клопотання.
Вислухали учасників процесу, суд, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, з наступних підстав.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; б) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; ц) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "ц" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
З урахуванням обставин, що відомі суду на даний час, а також те, що обвинувачений перебуває під вартою тривалий час одинадцять місяців, суд вважає, що останньому необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки не має підстав вважати, що обвинувачений буде перешкоджати встановленню істини по даному кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватися від суду, знищувати, сховувати або спотворювати будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Ухвала суду про привід свідків працівниками поліції виконується не в повному обсязі, що призводить до оголошень у судових засіданнях перерв для приводу свідків. На сьогоднішній день ухвала суду взагалі не виконана, явка свідків обвинувачення в судове засідання не забезпечена.
Змінюючи запобіжний захід, суд враховує та оцінює сукупність всіх обставин кримінального провадження, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним останнього у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців, репутацію обвинуваченого, майновий стан обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 , одружений, має батьків, які страждають рядом хронічних хвороб, що підтверджуються копіями медичних документів виписок із медичних карт, епікризів, які долучені до матеріалів кримінального провадження, за місцем реєстрації характеризується позитивно.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 , необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки подальше перебування останнього під вартою суперечить ст.5 Конвенції з прав людини та основних свобод, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 задовольнити частково.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком на два місяці до 11.03.2016 включно, звільнивши із-під варти із залу суду.

Заборонити ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, за виключенням необхідності прибуття в зал судових засідань, невідкладної медичної допомоги та у разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливлювали безпечне для життя та здоров`я перебування обвинуваченого у житлі .

Виконання ухвали доручити відділу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуюча суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3