Любарський районний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

Справа № 1-96/10

15 листопада 2010 року.

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді: І.І.Замеги

при секретарі: Г.М.Войтович

з участю прокурора: М.М.Тещенка

обвинуваченого: ОСОБА_1

адвоката: Л.К ОСОБА_2 -

потерпілої: ОСОБА_3

представника потерпілої: ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у смт.Любарі справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадяна України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не військовозобовязаного, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 355 ч.2 КК У країни,-

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 23 серпня 2009 року близько 22-ї години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився разом із своєю дружиною ОСОБА_3, в дворі її домогосподарства в с. Громада вул. Гагаріна 7 Любарського району. Туди він прийшов з метою примусити останню написати розписку про те, що вона не буде мати майнових претензій до гаражного приміщення та житлового будинку в якому він проживає, які є їх спільною власністю. Маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій підсудний, перебуваючи позаду неї, схватив її двома руками за шию та став душити, не даючи її можливості вдихати повітря, при цьому висловлював погрози щодо позбавлення її життя, якщо вона не напише вище вказаної розписки , які вона зважаючи на агресивно налаштований стан ОСОБА_1 сприйняла як реальні підстави побоюватись від нього такої погрози. Стискаючи руками шию ОСОБА_3 він декілька разів забирав праву руку із шиї останньої, нанісши кулаком правої руки 3-4 удари в область голови та 2-3 удари в область хребта. Після цього, ОСОБА_1 взявши потерпілу руками за тіло кинув на землю обличчям до низу та різко загнув обидві руки назад за спину, притискаючи її лівою рукою до низу. Тримаючи правою рукою газовий баллончик, який він відібрав у неї став випускати газ її в обличчя. В подальшому піднявши ОСОБА_3, підсудний із застосуванням фізичної сили завів її в середину житлового будинку і продовжуючи погрожувати позбавити її життя, наніс 2-3 удари правою рукою в область лівого та правого плеча, примусивши її під фізичним тиском написати власноручно розписку про те, що вона не буде мати в подальшому майнових претензій до житлового будинку та гаражного приміщення, наказавши її поставити дату написання даної розписки 10.05.2009 року, саме тоді коли він пішов від неї, проживаючи в подальшому в іншому житловому будинку. Так як ОСОБА_1 не сподобалася написана ОСОБА_3 розписка, він примусив останню на іншому аркуші паперу написати другу розписку, при цьому першу розписку залишив в житловому будинку ОСОБА_3. Після того як ОСОБА_3 вдруге написала розписку, ОСОБА_1, забравши її, покинув даний житловий будинок.

05.10.2009 року о 11-їй год. в службовому кабінеті №18 Любарського РВ УМВС в гр.ОСОБА_3 в присутності двох понятих, було вилучено першу розписку, яка написана останньою для ОСОБА_1, де стоїть дата 10.05.2009 року .

Своїми неправомірними діями підсудний згідно висновку комісійної судово- медичної експертизи спричинив потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя і досудовим слідством вони кваліфіковані за ст.355 ч.2 КК України.

Під час судового розгляду справи захисник підсудного ОСОБА_2 заявив клопотання про повернення справи на додаткове розслідування, посилаючись на те, що під час провадження досудового слідства були допущені суттєві порушення кримінально- процесуального законодавства, без усунення яких справа не може бути розглянута по суті. Сам ОСОБА_1А підтримав дане клопотання.

Потерпіла ОСОБА_3І та її представник вирішення даного питання віднесли на розсуд суду.

Прокурор заперечував проти повернення справи на додаткове розслідування і просив продовжувати розгляд справи по суті.

Заслухавши думку прокурора, потерпілу ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, підсудного ОСОБА_1 та його адвоката і розглянувши матеріали справи суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ст.120 КПК України в строк досудового слідства у кримінальних справах включається час з моменту порушення справи до направлення її прокуророві з обвинувальним висновком. Проте під час досудового слідства були допущені грубі порушення вимог вказаної статті.

Так 1 вересня 2009 року слідчою СВ Любарського РВ ОСОБА_5 була порушена кримінальна справа проти ОСОБА_1 за ст.122 КК України.

30 жовтня 2009 року прокурором Любарського району строк досудового слідства був продовжений до 3 -х місяців, тобто до 1 грудня.

21 листопада 2009 року, всупереч вимогам ст.206 п.2 КПК України без винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 як обвинуваченого, слідство по справі було зупинено і 20 грудня відновлено.

21 грудня 2009 року слідча СВ ОСОБА_5 оголосила обвинуваченому про закінчення досудового слідства та винесла постанову про направлення кримінальної справи до суду для звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у звязку з дійовим каяттям.

Вказана постанова прокурором Любарського району у відповідності з ст.232-1 КПК України скасована не була.

Проте слідчий СВ ОСОБА_5 незважаючи на те, що слідство по справі фактично було закінчено, про що вона оголосила обвинуваченому, не прийнявши справу до свого провадження та не поновивши досудового слідства, поза межами процесуальних строків 31 грудня 2009 р. винесла постанову про продовження строку досудового слідства до 5 місяців, тобто до 1 березня поточного року, (а.с.95).

11січня 2010 року строк досудового слідства по вказаній справі був продовжений заступником прокурора Житомирської області до 5 місяців.

Таким чином мало місце продовження строків досудового слідства з неіснуючих строків, оскільки строк досудового слідства по вказаній справі фактично закінчився 1 грудня 2009 року.

12січня 2010 року справу прийняв до свого провадження слідчий СВ Любарського РВ УМВС ОСОБА_6, який в той же день виніс постанову про закриття вказаної справи на підставі ст.213 КПК України.(а.с. 100)

1лютого поточного року досудове слідство по справі було поновлено, а 26 лютого слідчий Мшанецький Р.П., не зважаючи, що на той час потерпілій проводилася комісійна судово-медична експертиза, вдруге безпідставно закрив вказану кримінальну справу на підставі ст.213 ч.2 КПК України (а.с.145). 03 березня слідство було ним поновлено.

На протязі з 31 грудня 2009 року по 29 березня поточного року слідчим СВ РВ ОСОБА_6 при відсутності строків слідства та фактично самої кримінальної справи було проведено ряд слідчих дій.

Так, були допитані свідки, проведено відтворення обстановки та обставин події з потерпілою та обвинуваченим, призначені судово - медичні експертизи, вилучені речові докази, перекваліфіковані дії ОСОБА_1 на ст.355 ч.2 КК України та пред»явлено обвинувачення.

2квітня 2010 року по справі складено обвинувальний висновок і справа в порядку ст.225 КПК України направлена прокурору Любарського району, який грубо порушуючи вимоги ст. 233 КПК України, затвердив обвинувальний висновок 20 квітня поточного року.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11 лютого 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» кримінальна справа підлягає поверненню

на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду з мотивів неправильності досудового слідства.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що справа підлягає направленню на додаткове досудове слідство у зв'язку з тим, що під час провадження у справі порушені строки досудового слідства, частина доказів збиралася в періоди досудового слідства, строки по якому в установленому законом порядку не продовжувалися, тому в цій частині слідство є нелегітивним, а докази, зібрані з такими порушеннями є незаконними.

Вказані порушення вимог закону призвели до обмеження прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_1, оскільки вони були проведені фактично поза межами строків розслідування кримінальної справи і є нелегітивними та недопустимими, що є грубим порушенням норм КПК України, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні, тому справа підлягає поверненню на додаткове розслідування.

Під час його проведення органу розслідування необхідно у відповідності із ч.4 ст.120 , КПК України через прокурора, який здійснює нагляд за слідством, вирішити питання про встановлення строку в межах 1 місяця з моменту прийняття справи до провадження, а при неможливості закінчити проведення додаткового розслідування в межах строку встановленого законом виконати це у відповідності із вимогами даної статті.

Керуючись ст.ст.120, 273, 281 КПК України,

Суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст.355 ч.2 КК України повернути прокурору Любарського району Житомирської області на додаткове розслідування.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_1 залишити попередню - підписку про невиїзд.

На постанову може бути подана апеляція в апеляційний суд Житомирської області через Любарський районний суд протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя І.І. Замега