Справа № 1кс/712/110/12
Провадження № 712/169/13-к
СОСНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРКАСИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Черкаси 28 січня 2013 року

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Грабовий П.С., при секретарі Маламуж Н.В., за участю прокурора Бондаренко М.Ю., Пидорича С.М., начальника відділу РКС СУ ДПС у Черкаській області ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши скаргу громадянки ОСОБА_3 про на рішення слідчого та прокурора під час досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000013, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2012 року відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на дії слідчого та прокурора по кримінальному провадженню №0000013, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2012 року відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій просила визнати безпідставним вилучення субєктом оскарження 25 жовтня 2012 року належного їй на праві приватної власності автомобіля марки Сузукі ОСОБА_5, державний номерний знак НОМЕР_1, номер шасі JSAJTD54V00210195 та свідоцтва про його реєстрацію та просила повернути автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її захисник уточнили свої вимоги та просили зобовязати начальника відділу РКС СУ ДПС у Черкаській області ОСОБА_1, у якої перебуває кримінальне провадження №0000013 відносно ОСОБА_4, повернути ОСОБА_3 належний їй на праві приватної власності автомобіль марки Сузукі ОСОБА_5, державний номерний знак НОМЕР_1, номер шасі JSAJTD54V00210195 та свідоцтво про його державну реєстрацію, вилучені 25 жовтня 2012 року.

Дана скарга обґрунтована тим, що про вилучення даного автомобіля, про правові підстави його утримання, про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про заходи забезпечення кримінального провадження щодо даного автомобіля слідчим її як власника автомобіля не повідомлено.

06.12.2012 року субєкту оскарження вона подала заяву про повернення автомобіля, відповіді на яку не надано. 18.12.2012 року вона подала скаргу до прокуратури Черкаської області та відповідно до штампу на конверті відділення поштового звязку 02.01.2013 року їй надійшла відповідь за підписом заступника прокурора Черкаської області Вегера В.М. від 24.12.2012 року про відмову у задоволенні скарги з посиланням на те, що даний автомобіль 29.10.2012 року визнаний речовим доказом у справі у звязку з виявленням у ньому під час обшуку 25.10.2012 року предметів і документів під час дії КПК України 1960 року, а тому посилання у скарзі на незаконне тримання її автомобіля на норми діючого КПК України є неправильним, а у поверненні автомобіля відмовлено.

Скаржниця зазначає, що кримінальне провадження №0000013, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2012 року, отже ця скарга під час розгляду її в суді з підстави законності саме утримування даного автомобіля органом досудового розслідування підлягає розгляду за правилами КПК України в редакції закону України від 13.04.2012 року. Формальна відмова прокурора в поверненні автомобіля власнику з підстав визнання його речовим доказом у справі за правилами КПК, який діяв до 19.11.2012 року, безпідставна, так як незалежно від підстав вилучення предметів та документів під час досудового слідства до 19.11.2012 року, після цієї дати вилучений автомобіль фактично отримав статус тимчасово вилученого майна і питання його зберігання повинні бути вирішені за діючим КПК України, так як автомобіль є доказом по кримінальному провадженню, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Захисник ОСОБА_2 подав письмову промову до скарги та просив її задоволити в частині повернення автомобіля і свідоцтва про його реєстрацію власнику, зазначивши, що у відповідності до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків тимчасового доступу до речей, арешту майна (ст.ст. 160-166, 170-174 КПК), тобто лише за відповідною ухвалою суду, якої в даному кримінальному провадженні немає, а вилучене майно не є майном підозрюваного.

Прокурор та слідчий проти задоволення скарги заперечували, зазначивши, що автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000013, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2012 року, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Питання про зберігання цих речових доказів вирішено у відповідності до вимог КПК України, який діяв станом на 25.10.2012 року, а тому норми діючого КПК України при вирішенні питання повернення речових доказів власнику не застосовуються.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що дана скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Кримінальне провадження №0000013 відносно ОСОБА_4, по якому 29.10.2012 року визнано речовими доказами зазначені автомобіль та свідоцтво про його державну реєстрацію, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2012 року.

Скарга підлягає розгляду під час досудового розслідування на підставі ч.1 п.1 ст. 303 КПК України, так як оскаржуються рішення прокурора та бездіяльність слідчого, які полягають у неповерненні тимчасово вилученого майна, а скарга подана володільцем цього майна.

Скарга подана в межах передбачених ст. 304 КПК України 10 денного строку з моменту прийняття прокурором відмови в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків тимчасового доступу до речей, арешту майна (ст.ст. 160-166, 170-174 КПК). Питання про арешт автомобіля під час кримінального провадження не вирішувався, він не належить підозрюваному ОСОБА_4

У відповідності до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченого цим Кодексом.

Скаржниця надала докази того, що автомобіль Сузукі ОСОБА_5, державний номерний знак НОМЕР_1, придбаний нею особисто в кредит у 2007 році строком до 2014 року, який вона погашає самостійно. Шлюб з підозрюваним ОСОБА_4 розірваний у 2011 році.

Допустимість доказів, отриманих до 19.11.2012 року, скаржником не оскаржується, тимчасове вилучення чи арешт майна судом по даному кримінальному провадженню не застосовувалися. Отже положення п. 8 та 9 Перехідних положень КПК України редакції закону України від 13.04.2012 року при розгляді даної скарги судом не застосовуються.

На підставі вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. ОСОБА_4 підозрюється в розтраті коштів та службовому підробленні, отже на належному скаржниці автомобілі, який придбаний нею особисто на законних підставах в кредит на 7 років в серпні 2007 року строком до 2014 року, сліди розкрадання коштів у лісгоспів шляхом розтрати та підробки документів у визначений слідчим період 2009-2012 рр. зберегтися не могли, знаряддям чи обєктом цих злочинів автомобіль не був, слідів від вилучених документів та предметів в ньому 25.10.12 року зберегтися не могло. Автомобіль придбаний на кредитні кошти особисто скаржником, отже не за кошти, здобуті злочинним шляхом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 100, 303, 304, 306, 307 ч.2 п.3 КПК України,-

УХВАЛИВ

Зобовязати начальника відділу РКС СУ ДПС у Черкаській області ОСОБА_1, у якої перебуває кримінальне провадження №0000013, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2012 року відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, повернути ОСОБА_3 належний їй на праві приватної власності автомобіль марки Сузукі ОСОБА_5, державний номерний знак НОМЕР_1, номер шасі JSAJTD54V00210195 та свідоцтво про його державну реєстрацію, вилучені 25 жовтня 2012 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя П.С. Грабовий