Справа № 567/1166/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі потерпілого ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за скаргою ОСОБА_3 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Корнин Рівненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого спеціалістом фермерського господарства ОСОБА_7 , який був інвалідом II групи на момент вчинення злочину, не судимого, -
за ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України,
встановив:
22 травня 2011 року близько 20 год. ОСОБА_6 на подвір`ї власного господарства, яке розташоване в с.Світанок Корецького району, умисно наніс тілесні ушкодження ОСОБА_3 , які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. З приводу отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в Гощанській ЦРЛ з 06 червня по 16 червня 2011 року.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину не визнав і заперечив факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 . Пояснив, що 21 травня 2011 року до нього звернувся ОСОБА_3 і сказав, що хоче 23 травня тюкувати сіно, оскільки в них спільний прес, вони домовилися, що забере він його в понеділок. В неділю 22 травня 2011 року він поїхав до матері в с.Корнин. Близько 19 години йому подзвонила дружина і повідомила, що приходив ОСОБА_3 , зайшов в хату без дозволу, обізвав її нецензурними словами. Через деякий час до нього подзвонив сам ОСОБА_3 і почав вимагати, щоб він віддав йому преса, говорив, що він навмисно заставив його технікою, оскільки тоді перед пресом стояв трактор. Він відповів йому, що скоро буде в дома і все владнає. Коли повернувся додому, то побачив що трактор ОСОБА_3 стояв у нього в дворі. До нього з кулаками і нецензурними словами біг ОСОБА_3 і вимагав, щоб повернув йому прес. ОСОБА_3 кинувся до нього з кулаками і він захищаючи себе, відштовхнув ОСОБА_3 двома руками в районі плечей, після чого він спотикнувся і впав на руки. Біля ОСОБА_3 на землі лежав гусеничний палець, він схопив його і знову кинувся до нього з погрозами. Побачивши, що з будинку вийшли дружина та син, ОСОБА_3 сховав пальця за пояс і пішов з двору на дорогу. На наступний день забрали трактор ОСОБА_3 разом з своїм зятем. На ранок, десь 8 години, приїхав ОСОБА_3 на тракторі, ще сусід ОСОБА_8 допоміг йому причепити прес і він поїхав тюкувати сіно. Ніяких слідів побоїв, тілесних ушкоджень на ньому він не бачив. 24 чи 25 травня 2011року до нього прийшов дільничний інспектор ОСОБА_9 і відібрав у нього пояснення, потім запропонував разом сходити до ОСОБА_3 додому, коли вони прийшли, його дочка повідомила, що він з самого ранку на полі.

Вважає, що перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні в Гощанській ЦРЛ не пов`язане з травмами, отриманими 22 травня 2011 року, оскільки будь-яких тілесних ушкоджень він йому не заподіював, а погіршення стану здоров`я потерпілого, на його думку, могло бути викликане наявними у останнього хронічними захворюваннями, які дають ускладнення в зв`язку із віком. Цивільний позов не визнав і заперечує проти відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 21 травня 2011 року він попросив у ОСОБА_6 преса, щоб тюкувати сіно. Наступного дня 22 травня він поїхав до нього додому за пресом. Прес-підбирач знаходився у дворі підсудного і був заставлений іншою сільськогосподарською технікою, тому його вільно не можна було забрати з двору. ОСОБА_6 в цей час вдома не було, тому він повернувся додому. Близько 20 год. цього ж дня знову прийшов до ОСОБА_6 , який в цей час під`їхав у двір автомобілем разом із своїм сином. Між ним та обвинуваченим виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 вдарив його кулаком по голові, від чого він впав на землю і почав кричати, а ОСОБА_6 продовжував бити його ногами. На крики прибігли його зять ОСОБА_10 та дружина ОСОБА_11 і забрали його додому. Вдома його нудило, була блювота. Дружина пішла до сусідки ОСОБА_12 , яка колись працювала медичною сестрою, щоб та поміряла тиск. Наступного дня за рекомендацією ОСОБА_12 він купив ліки і проходив лікування вдома. Через декілька днів стан здоров`я його погіршився і тоді він поїхав в Гощанську районну лікарню, де був оглянутий лікарем-травматологом ОСОБА_13 , який направив його до лікаря-невропатолога, а той на стаціонарне лікування. На стаціонарному лікуванні він знаходився з 06.06.2011 року по 16.06.2011 року.
Цивільний позов зі збільшеними позовними вимогами підтримав в повному об`ємі.
Просить стягнути з підсудного на його користь 9 220 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди: 2312 грн.71 коп. витрати, понесенні на придбання ліків, 500 грн. витрат на придбання продуктів харчування під час проходження лікування в Гощанській ЦРЛ, на санаторно-курортне лікування-6300 грн., 108 грн. проїзду до лікарні, 500 грн. на оплату наданих йому юридичних послуг, а також 20 000 грн. моральної шкоди.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснила, що не пам`ятає, точно коли саме, була сама в дома, чоловік ОСОБА_6 і син поїхали до його мами, десь біля 19 години побачила, що з двору виходить ОСОБА_3 , в якого запитала, чого він тут ходить сам, він сказав, що приїхав по преса, вона зазначила, що треба почекати її чоловіка. На що ОСОБА_3 почав її обзивати, і пішов. Через деякий час, приїхав її чоловік із сином. Коли другий раз прийшов ОСОБА_3 до них у двір, то вони з сином почули крик її чоловіка, що гукав на допомогу. Вони вибігли і вона побачила, як ОСОБА_3 замахується на її чоловіка ОСОБА_6 . Вони підбігли і вигнали його з двору.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що 20 травня 2011 року вона прийшла до ОСОБА_6 , щоб ОСОБА_6 потюкував їй сіно на полі. На другий день вона пішла на поле перекладати сіно, і бачила як ОСОБА_3 тюкував сіно в себе на полі, також бачила як ОСОБА_3 в той день їздив на мотоциклі, вони з ним сусіди, через те звернула увагу.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що їй відомо про конфлікт, який колись стався між ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , бійки вона не бачила, тільки бачила як потерпілий їхав на мотоциклі і на тракторі на наступні дні, 23 травня і 24 травня 2011 року бачила як ОСОБА_3 їхав на тракторі і на мотоциклі.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що 22 травня 2011 року близько 20 години вечора він йшов від своїх батьків і бачив як ОСОБА_3 виходив з двору ОСОБА_6 . На наступний день його попросив ОСОБА_6 допомогти вчепити прес для тюкування сіна. Він відігнав трактор, який стояв перед пресом, а ОСОБА_3 підігнав трактора, він особисто почепив прес і той поїхав.

22 травня 2011 року близько 20 години він бачив ОСОБА_3 , він був засмучений, а на наступний день зранку, коли ОСОБА_3 забирав прес він не бачив на ньому ніяких тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що 22 травня 2011 року вони приїхали з батьком додому і мама розповіла, що приходив ОСОБА_3 по преса. Потім він пішов з мамою до кухні, вони почули крик, коли він вибіг, то побачив ОСОБА_3 з гусеничним пальцем в руках (довжиною 40 см і вагою 3,5 кг), який хотів бити батька. На його запитання: Що він хоче, - він нічого не казав. Вони його вигнали з двору, він так і пішов з пальцем в руках. Після чого, в той самий день, повернувся зі своїм зятем ОСОБА_18 і забрав трактор.

Зазначає, що ОСОБА_16 відганяв трактор і допомагав чіпляти преса, а ОСОБА_3 сам забирав прес.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він був з тещою ОСОБА_19 на городі, почув, що ОСОБА_3 кричить, він почав бігти до нього, побачив як він лежить на землі в дворі ОСОБА_6 , і як останній бив потерпілого, як син ОСОБА_17 бив його - він не бачив. Потім його син - ОСОБА_6 почав погрожувати, тому він забрав тестя ОСОБА_3 і завів додому. Лице його було в крові.

На другий день близько 09 години він пішов забрати преса, але ОСОБА_6 сказав, що без хазяїна не віддасть, тоді він взяв з собою ОСОБА_3 посадив в трактор, він тоді себе недобре почував. Коли приїхали, ОСОБА_16 допоміг вчепити преса, пізніше він сам тюкував сіно на полі.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він працює лікарем в Гощанській ЦРЛ, до нього звернувся потерпілий ОСОБА_3 , зараз всіх деталей не може згадати, але він скаржився на біль в грудній клітці, казав, що його побив сусід, він його обстежив, здається робив рентген. Які точно тілесні ушкодження в нього були не пам`ятає.

Зазначив, що в медичній карті хворого ОСОБА_3 зроблено запис зі слів хворого.

30 травня 2011 року він зробив запис у картці, де вказано, що ОСОБА_3 звернувся зі скаргами на біль лівої половини грудної клітки, на рентгені патологій не виявлено, в картці вказані тілесні ушкодження, які він бачив при огляді ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що в 2011 році в Корецький МВ надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , що на його подвір`ї був словесний конфлікт, який в подальшому перейшов у шарпанину із ОСОБА_3 , ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_3 , пізніше надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , що перебуваючи на подвір ОСОБА_6 останній його побив.

Для ОСОБА_3 було винесено попередження, щоб надалі він не заходив на подвір`я до ОСОБА_6 і не вчиняв протиправних дій, також виносилася постанова про відмову у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_6 , правопорушникові завжди повідомлялося, щоб той не вчиняв протиправних дій.

Через день чи два після конфлікту він приїхав до ОСОБА_6 і запропонував поїхати разом до ОСОБА_3 , щоб влагодити конфлікт, коли приїхали до нього, двері відкрила дочка і сказала, що батько на полі щось робить.

Зазначає, що тоді ззовні не бачив ніяких ознак тілесних ушкоджень, ніс у потерпілого не був розбитий.Всі пояснення, які ним відбирались знаходяться у відмовних матеріалах.

З матеріалів справи було встановлено наступне.
З оглянутої в судовому засіданні медичної карти № 3268 стаціонарного хворого вбачається, що потерпілий ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікування в Гощанській ЦРЛ з 06 червня по 16 червня 2011 року з приводу закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку.
З висновків судово-медичної експертизи за № 74 від 19 жовтня - 19 листопада 2012 року, проведеної експертами Рівненського обласного бюро судово-медичних експертиз, вбачається, що у потерпілого ОСОБА_3 відмічено наступні види, характер і локалізація тілесних ушкоджень: садно в правій тім`яній і садно в правій тім`яно-потиличній ділянках голови, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, крововилив на передньо-зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча. Всі наявні тілесні ушкодження виникли не менш як від трьох травматичних дій (ударів) тупим (-ми) предметом (-ми) з обмеженою контактуючою поверхнею, при прикладаннях травмуючої сили в праву тім`яну ділянку голови і ліве плече. В сукупності тілесні ушкодження в ділянці голови потерпілого відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Крововилив на лівому плечі відноситься до легких тілесних ушкоджень. Всі наявні тілесні ушкодження у потерпілого можуть відповідати строку заподіяння 22 травня 2011 року.(а.с.153-157, т.1)
За наданим підсудним ОСОБА_6 консультативним висновком спеціалістів в галузі судово-медичної експертизи від 08 листопада 2013 року, складені спеціалістами Центру судово-медичних послуг «МіБі-Лекс» (м.Ржищів Київської області), який спеціалізується на експертній діяльності та консультуванні, про те, що об`єктивні судово-медичні дані, які б підтверджували, що ушкодження, зафіксовані 01.06.2011 року у потерпілого ОСОБА_3 , могли утворитися саме 22.05.2011 року відсутні, а діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку» не підтверджений даними об`єктивних клінічних та інструментальних досліджень; прямий причинний зв`язок між подіями 22.05.2011 року та погіршенням стану здоров`я відсутній; судово- медичні дані, які б підтверджували покази ОСОБА_3 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень 22 травня 2011 року, відсутні, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до положень ст.7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експерта діяльність в Україні здійснюється державними спеціалізованими установами та відомчими службами, а судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз, здійснюється виключно державними спеціалізованими установами. Суду не надані дані про те, що Центр судово-медичних послуг «МіБі-Лекс», яким були складені консультативні висновки, відноситься до таких державних спеціалізованих установ, тому зазначені висновки не приймаються судом до уваги. (а.с.44-51,т.2)
Відповідно до комісійного висновку експерта № 44/15 від 03.12.2015 рокуГоловного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України комісія експертів прийшла до таких підсумків.
Згідно медичної документації ОСОБА_3 після події, що сталася 22.05.2011 року вперше звернувся за медичною допомогою до невропатолога поліклініки 30.05.2011 року, де йому на підставі скарг на втрату свідомості, нудоту, блювання, головні болі, запаморочення та результатів обстеження (горизонтальний ністагм при погляді в сторони, згладження правої носо-губної складки, сухожильні та періостальні рефлекси D>=S, лівостороння гемігіпостезія) був встановлений діагноз: «ЗЧМТ. Струс головного мозку». Також, при огляді в поліклініці 30.05.2011р. описано синець в ділянці верхньої третини лівого плеча жовто-синього кольору, відмічено скарги на біль в ділянці Х-ХІ ребер зліва та встановлено діагноз: «Забій грудної клітки зліва та лівого плеча».
Крім того, ОСОБА_3 був обстежений судово-медичним експертом 01.06.2011р. і згідно «Акта» №80 від 01-03.06.2011р., були описані такі зовнішні ушкодження: «...Садно в правій тім`яній ділянці в 11см вище від правої вушної раковини, овальної форми, розміром 1x0,Зсм, яке вкрите світло-коричневою кірочкою, що розміщена вище рівня непошкодженої шкіри. Садно в правій потилично-тім`яній ділянці в 6см від вищеописаного до заду та в 9см від правого вуха, розміром 1,2x0,1 см, яке вкрите світло-коричневою кірочкою, що розміщена вище рівня непошкодженої шкіри. Синець на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, овальної форми, розміром 3,5x2,5см, зелено-коричневого кольору з жовтим відтінком по периферії....»
Слід відмітити, що лікування черепно-мозкової травми повинно проводитись в умовах стаціонару з дотриманням ліжкового режиму. Проте, ОСОБА_3 поступив в терапевтичне відділення Гощанської ЦРЛ лише 06.06.2011р., де лікувався до 16.06.2011 року з діагнозом: «ЗЧМТ. Струс головного мозку (22.05.11), ранній відновний період.». При огляді його в стаціонарі з неврологічних проявів відмічався лише горизонтальний ністагм, що свідчило про покращення його стану в порівнянні з попереднім обстеженням. Комп`ютерна томографія головного мозку, проведення якої передбачене хворим зі струсом головного мозку, не проводилась.
Виходячи з динаміки перебігу неврологічної симптоматики, а також наявності зовнішніх ушкоджень в ділянці голови, є підстави вважати, що у ОСОБА_3 мала місце черепно- мозкова травма у вигляді струсу головного мозку та саден в правих тім`яній та потилично- тім`яній ділянках, і що стан його при зверненні за медичною допомогою в поліклініку 30.05.2011року та при госпіталізації в стаціонар був обумовлений саме черепно-мозковою травмою.
При вивченні нейрорентгенологом комісії Головного бюро рентгенівських знімків головного мозку ОСОБА_3 від 06.06.2011р. та КТ головного мозку від 21.09.2011р. травматичного порушення цілісності кісток черепа та головного мозку не виявлено. На КТ- знімках виявляються розширення конвекситальних підпавутинних просторів та бокових шлуночків, що об`єктивно підтверджує наявність діагностованої у ОСОБА_3 хронічної дисциркуляторної енцефалопатії ІІступеня, яка судячи з її вираженості виникла задовго до події, що сталася 22.05.2011р. та розвивалася протягом довгого часу. Отже, тривале лікування ОСОБА_3 , а також порушення слуху та діагностування у нього цефалічного, кохлеовестибулярного та астено-невротичного синдромів, обумовлене не самим характером перенесеної черепно-мозкової травми, а прогресуючим перебігом існуючої у нього хронічної судинної патології та несвоєчасно розпочатим лікуванням черепно-мозкової травми, що відповідно до пункту 4.7 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6 при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається.
Слід відмітити, що діагноз: «Забій грудної клітки зліва...» не підтверджується об`єктивними даними і при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається.
Вказана вище черепно-мозкова травма виникла від дії (дій) тупого (-их) предмету (-ів) в ділянку голови, можливо від ударів рукою, ногою в час та за обставин, що вказані в постанові та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синець на лівому плечі утворився від дії тупого предмету, можливо від удару рукою, ногою в час та за обставин, що вказані в постанові та відноситься до легких тілесних ушкоджень. (а.с.71-82, т.3)
Твердження підсудного та його захисника, про те, що зазначений висновок не містить категоричного висновку про те, що черепно-мозкова травма виникла у потерпілого в результаті події 22.05.2011 року спростовуються вищевказаними підсумками комплексної судово медичної експертизи №44/15 і не заслуговують на увагу .
Оцінюючи зібрані і досліджені в судовому засіданні докази, покази підсудного, потерпілого, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає доведеною винність підсудного ОСОБА_6 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого).
При цьому судом оцінюючи покази свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 враховує, що оскільки вони є родичами підсудного та потерпілого їх покази не можуть бути неупередженими щодо обставин вчинення злочину.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Підсудний ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, був інвалідом II групи на момент вчинення злочину, станом на сьогоднішній день є інвалідом ІІІ групи.
Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання.
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
Відповідно до ст. 12 КК України вчинений підсуднім злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Судом враховується, що згідно ч.1 ст.49 КК Ураїни особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який законом передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Вирішуючи позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд вважає, що позов потерпілого підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

До початку судового розгляду потерпілий звернувся з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В подальшому подав заяву про збільшення позовних вимог і просить стягнути з підсудного на його користь 9 220 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди: 2312 грн. 71 коп. - витрати понесенні на придбання ліків, 500 грн. - витрат на придбання продуктів харчування під час проходження лікування в Гощанській ЦРЛ, на санаторно-курортне лікування 630 грн., 108 грн. - проїзду до лікарні, 500 грн. - на оплату наданих йому юридичних послуг, а також 20 000 грн. моральної шкоди.
Свою заяву аргументує тим, що в результаті отриманих тілесних ушкоджень він тривалий час перебував на лікуванні, витрачав кошти на посилене харчування, проїзд до лікарні Корицького РВ УМВС, прокуратуру. Зазначав, що в результаті отриманих тілесних ушкоджень у нього виникли душевні страждання і хвилювання за подальший стан його життя і здоров`я.
Відповідно до постанови Пленуму ВС № 3 від 31.03.89р. (зі змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму ВС №13 від 25.12.92, №12 від 03.12.97) "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна" при розгляді кримінальної справи, суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироці дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної, або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відшкодування моральної немайнової шкоди залежить від характеру, тривалості та обсягу моральних та фізичних страждань, стану здоров`я потерпілого, наслідків тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у життєвій та виробничій діяльності, ступені вини відповідача.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру порушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до постанови Пленуму ВС № 3 від 31.03.1989 року (зі змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму ВС №13 від 25.12.92, №12 від 03.12.1997 року) Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна суд прийшов до висновку, що цивільний позов слід задовольнити частково з огляду на таке.

Потерпілим не надано суду належних та допустимих доказів про витрати, понесені ним на лікування, не надано чеків на лікарські засоби відповідно до листів лікарських призначень, чеки на придбання лікарських засобів, надані суду, по датах не співпадають з строком перебування потерпілого на лікуванні в Гощанській ЦРЛ, по деяких з них взагалі не можливо встановити дату їх видачі. Чеки, надані суду, датовані з 20.06.2011 року по 24.06.2011 року, в той час, коли потерпілий знаходився на лікуванні з 06.06.2011 року по 16.06.2011 року. Дані про те, що потерпілий продовжував лікування поза межами лікувальної установи після 16 червня 2011 року, в матеріалах справи відсутні. Не надані також суду докази того, що потерпілий проходив санаторно-курортне лікування в 2011 році у зв`язку з перенесеною травмою, чи має проходити санаторно-курортне лікування станом на сьогоднішній день, як і відсутнє належне обґрунтування проходження ним такого лікування. Відсутні також інші належні докази понесених потерпілим матеріальних затрат на посилене харчування, не додано належного підтвердження витрат на проїзд до лікарні, крім витрат на оплату надання правової допомоги, в розмірі 500 грн., що підтверджуються квитанцією за № 742664 від 24 червня 2012 року.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань, перенесених потерпілим.
Одночасно суд враховує матеріальне положення підсудного, який був інвалідом ІІ групи на момент вчинення злочину, є інвалідом IIІ групи на сьогоднішній день, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, і вважає за можливе стягнути з нього на користь потерпілого 2000 грн.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян- в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальну справу № 567/1166/14-к за скаргою ОСОБА_3 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрити.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди та 500 (п`ятсот) грн. витрат на правову допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1