Справа № 172/1027/15-к
Провадження № 1-кс/172/153/15
У Х В А Л А
іменем України
21.08.2015 року Васильківський районного суду, Дніпропетровської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження № 0000151 від 27.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 04.03.2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково за ухвалою Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2011р, невідбутий термін 1 рік 7 місяців 28 днів, суд
В С Т А Н О В И В:
21 серпня 2015 року слідчий СВ Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Вимоги у клопотанні слідчим обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 , незаконно придбав і зберігав психотропну речовину з метою збуту, збув психотропну речовину, незаконно придбав і зберігав наркотичний засіб без мети збуту.

ОСОБА_5 у невстановлений час і в невстановленому місці у невстановленої слідством особи, купував речовини, з яких в подальшому за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , кустарним шляхом, використовуючи свої знання та вміння, виготовляв, психотропну речовину «метамфетамін», яку зберігав за місцем свого мешкання, з метою подальшого незаконного збуту між жителями в сел. Васильківка, Васильківського району, Дніпропетровської області та для особистого вживання без мети збуту, достовірно усвідомлюючи при цьому, що його дії носять злочинних характер.

06.05.2015 року в 19:40 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконний збут психотропних речовин, переслідуючи корисливу мету в ході проведення оперативної закупівлі, перебуваючи за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , від громадянина під вигаданим ім`ям ОСОБА_7 , прийняв, грошові кошти в сумі 300 грн., в якості передоплати за психотропну речовину «метамфетамін». Після чого, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконний збут психотропних речовин, переслідуючи корисливу мету в ході проведення оперативної закупівлі, перебуваючи місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , незаконно збув передав громадянину під вигаданим ім`ям ОСОБА_7 , психотропну речовину «метамфетамін» .

Після чого, 06.05.2015 року в 20:09 год., громадянин під вигаданим ім`ям ОСОБА_7 , після придбання психотропної речовини «метамфетамін» відійшов від вищевказаного будинку і підійшовши до оперативного автомобілю «Таврія» держ.номер НОМЕР_1 по вул. Комсомольська, сел. Васильківка, Васильківського району, добровільно видав працівникам міліції в присутності понятих психотропну речовину «метамфетамін» яку він при вищевказаних обставинах придбав у ОСОБА_5 в ході проведення оперативної закупівлі.

21 серпня 2015 р. в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчинені вказаного злочину ОСОБА_5 було затримано.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані слідчим за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.
Як вказав слідчий, вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами контрольованих злочинів, протоколами огляду грошових коштів, протоколом обшуку домоволодіння ОСОБА_5 , висновком судово-хімічної експертизи, рапортами оперативних працівників СКР, мвідченнями свідків.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, знаходячись на волі може перешкоджати встановленню істини по справі, як то незаконно впливати на свідків, а також знаючи про покарання за вчинений їм злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду, перешкоджати виконанню процесуальних рішень.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність: запобігти спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній, знаючи про покарання за вчинений їм злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду; запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень у звязку з тим, що ОСОБА_5 , раніше даний злочин скоїв з корисливих мотивів та знаходячись на свободі може продовжити скоєння злочинів; запобігти спробам ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У клопотанні слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний може скоювати нові злочини та переховуватися від органів міліції, а тому просив задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти застосовування запобіжного заходу тримання під вартою, посилаючись на те, що його вина не доведена.
Вислухавши слідчого, підозрюваного, захисника, прокурора та дослідивши матеріали долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Судом встановлено, що слідчим відділом Васильківського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000151 від 27.03.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.307 КК України.
21.08.2015 року о 03 годині 45 хвилин ОСОБА_5 затриманий слідчим Васильківського РВГУМВС України в Дніпропетровській області згідно вимог ст. 208 КПК України .
21.08.2015 року о 11 год.50.хв. підозрюваному відповідно до вимог ст.ст.42, 276, 277, 278 КПК України було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Однак, від відпису у повудомленні підозрюваний відмовився в присутності двох понятих.
У відповідності до ст.176 КПК України, запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.
За змістом ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє увязнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє увязнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє увязнення не застосовується. Суд зобовязаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Врахувавши дійсні обставини справи, суд схиляється та приймає за дійсні доводи про те, що застосування до підозрюваного більш мяких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти спробам підозрюваного незаконно впливати на свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальним правопорушень.
Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, раніше судимий, не працевлаштований та не має постійного джерела прибутку.
Вказані обставини виключають обєктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів: особисте зобовязання, особиста порука, застава та домашній арешт.
Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та може переховуватися, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За змістом ч.ч.1,2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196-197, 369-376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Дата закінчення дії ухвали - 19 жовтня 2015 року о 03 годині 45 хвилин.
Ухвалу суду може бути оскаржено протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської обл.
Суддя: