ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

іменем україни

05 листопада 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі колегії:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

при секретарі ОСОБА_5,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001308, за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 12 травня 2015 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Костянтинівка Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше неодноразово судимого, востаннє 24 лютого 2004 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 6 місяців,

якого визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6,

в с т а н о в и в:

до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернувся прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, із касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_1

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про її скасування та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та даним про особу ОСОБА_1, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, апеляційний суд всупереч вимог ст. 419 КПК України належним чином не перевірив доводи прокурора про безпідставне звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, повною мірою не врахувавши тяжкість та обставини злочину, дані про особу засудженого. Вважає, що при призначенні покарання належним чином не враховано того, що ОСОБА_1 неодноразово судимий, у тому числі за аналогічні злочини, після звільнення з місць позбавлення волі не став на шлях виправлення, має місце рецидив злочинів, у зв'язку з чим призначення покарання зі звільненням від його відбування є м'яким.

За вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2014 року ОСОБА_1 визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладенням на нього обов'язку, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Ухвалою суду апеляційної інстанції вирок залишено без змін.

Судом ухвалено визнати винуватим ОСОБА_1 у тому, що він 30 вересня 2014 року приблизно о 10:20 год., перебуваючи поблизу буд. 292 по вул. Леніна м. Костянтинівська Донецької обл., діючи повторно, незаконно придбав (знайшов) особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою 35,43 г, який зберігав без мети збуту до моменту, коли його цього ж дня у період часу з 10:40 до 11:30 год. було виявлено та вилучено працівниками міліції за вказаною адресою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.

При перевірці матеріалів провадження касаційним судом установлено, що доводи прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_1 покарання вимогам кримінального закону через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та м'якість призначеного покарання є такими, що заслуговують на увагу.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як зазначено у вироку, місцевий суд, призначаючи ОСОБА_1 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України послався на тяжкість злочину, дані про особу засудженого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на спеціальних обліках не перебуває, обставину, що пом'якшує покарання - щире каяття у вчиненні злочину.

Водночас вирішуючи питання про застосування ст. 75 КК України суд має належним чином досліджувати й оцінювати всі обставини, які мають значення для справи та застосовувати вказані вимоги закону лише в тому разі, коли для цього є умови й підстави, про що у судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.

Не погодившись із вироком суду в частині призначеного покарання, прокурор звернувся із апеляційною скаргою на вказане судове рішення, у якій порушував питання про постановлення судом апеляційної інстанції нового вироку, доводи якої за змістом були аналогічними доводам касаційної скарги.

Проте, апеляційний суд, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 та відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вимог ст. 419 КПК України не дотримався, висновки про залишення апеляційної скарги без задоволення та необхідність звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням належним чином не мотивував, зазначивши, що покарання призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Водночас, на думку колегії суддів, встановлені у провадженні обставини не є достатніми підставами для висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, а також попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Так, апеляційним судом не враховано, що місцевим судом не надано належної оцінки ступеню тяжкості конкретного злочину, вчиненого ОСОБА_1, його суспільної небезпеки та даним про особу засудженого, зокрема, того, що він раніше неодноразово судимий у тому числі за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин. На думку колегії суддів, наведені обставини свідчить про неможливість виправлення та перевиховання засудженого, а також попередження вчинення ним нових злочинів без реального відбування покарання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_1 - скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

При новому розгляді у суді апеляційної інстанції суду необхідно вжити всіх передбачених законом заходів до повного, всебічного й об'єктивного розгляду кримінального провадження, перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, дати їм та висновкам суду першої інстанції належну оцінку та прийняти законне й обґрунтоване рішення, виклавши його у відповідному процесуальному документі згідно з вимогами закону.

Якщо при новому розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції суд дійде висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, і не буде встановлено інших обставин, які впливають на призначення покарання, то застосування положень ст. 75 КК України слід вважати несправедливим внаслідок м'якості.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 12 травня 2015 року щодо ОСОБА_1 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4