№176/1328/15-к

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2015 року
Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, дітей не має, опікуном не являється, інвалідність не встановлена, державних відзнак та нагород не має, раніше судимого: 1) 12.06.2008 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 289 ч. 2, 185 ч. 3, 185 ч. 2; 70, 104, 76 КК України до позбавлення волі на 5 років з випробувальним терміном 2 роки; 2) 28.10.2009 р. Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2, ст. 289 ч. 2; 70,71 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 07.02.2014 р. умовно-достроково на підставі ухвали Первомайського районного суду Харківської області від 30.01.2014 р. на невідбутий строк 4 місяці 29 днів; 3) 24.03.2015 р Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на 4 роки; який до затримання зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , на теперішній час відбуває покарання у Синельниківській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 94),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, дітей не має, опікуном не являється, інвалідність не встановлена, державних відзнак та нагород не має, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_3 13.02.2015 року приблизно о 16 год. 20 хв. разом зі своїми знайомими ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу торгівельного кіоску, розташованого по вул. Лісній, 28/1 в м. Жовті Води Дніпропетровської області, побачили раніше знайомого їм ОСОБА_6 , з яким у ОСОБА_4 на ґрунті раніше особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 відбіг в сторону від ОСОБА_4 , щоб уникнути загострення конфлікту.
В цей час ОСОБА_3 , побачивши припаркований біля вищевказаного торгівельного кіоску автомобіль «ВАЗ 2101» р/н НОМЕР_1 , який зареєстрований на громадянина ОСОБА_8 та яким фактично розпоряджався та користувався ОСОБА_6 , одразу запропонував ОСОБА_4 незаконно заволодіти вищевказаним автомобілем, на що ОСОБА_4 дав свою згоду, тобто вступив із ОСОБА_4 у попередню злочинну змову, направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом.
ОСОБА_4 13.02.2015 року приблизно о 16 год. 20 хв. разом зі своїми знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу торгівельного кіоску, розташованого по вул. Лісній, 28/1 в м. Жовті Води Дніпропетровської області, побачили раніше знайомого їм ОСОБА_6 , з яким у ОСОБА_4 на ґрунті раніше особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 відбіг в сторону від ОСОБА_4 , щоб уникнути загострення конфлікту.
В цей час ОСОБА_3 , побачивши припаркований біля вищевказаного торгівельного кіоску автомобіль «ВАЗ 2101» р/н НОМЕР_1 , який зареєстрований на громадянина ОСОБА_8 та яким фактично розпоряджався та користувався ОСОБА_6 , одразу запропонував ОСОБА_4 незаконно заволодіти вищевказаним автомобілем, на що ОСОБА_4 дав свою згоду, тобто вступив із ОСОБА_3 у попередню злочинну змову, направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та показав, що 13.02.2015 р. в другій половині дня, приблизно біля 16 год. 30 хв, вони разом з ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, йшли по вулиці Лісній у м. Жовті Води в напрямку з боку палацу культури до продовольчого кіоску, біля якого зупинились, там стояв автомобіль ВАЗ 2101 та поряд був ОСОБА_6 , який потім відбіг від автомобіля, після чого вони безперешкодно сіли в цей автомобіль, при цьому ОСОБА_4 сів за кермо, а він ( ОСОБА_3 ) поряд на пасажирське переднє сидіння, після він шляхом змикання дротів під кермом завів двигун і вони разом ОСОБА_4 , який керував автомобілем, стали рухатись по вул. Лісній у м. Жовті Води, згодом вони потрапили у ДТП, у результаті якого був пошкоджений автомобіль.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні також визнав повністю, та показав, що 13.02.2015 р., приблизно біля 16 год. 30 хв, він разом з ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, йшли по вулиці Лісній у м. Жовті Води та зупинились біля продовольчого кіоску, де поряд стояв автомобіль ВАЗ 2101, яким володів ОСОБА_6 та який був поряд з автомобілем, після чого між ним і останнім почалась словесна сварка, в ході якої ОСОБА_6 відбіг від автомобіля, а вони разом з ОСОБА_3 сіли в салон автомобіля, він ( ОСОБА_4 ) сів за кермо, а ОСОБА_3 поряд на переднє пасажирське сидіння та почав з`єднувати дроти під кермом і таким чином завів двигун, після цього вони поїхали по вул. Лісній м. Жовті Води та потрапили у ДТП, у результаті якого був пошкоджений автомобіль.
Оцінюючи зібрані та досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що вина обвинувачених, кожного, в обсязі, що наведений у вироку, повністю доведена сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а також іншими фактичними обставинами справи, які сторонами не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники судового провадження. При цьому судом зясовано, чи розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи нема сумнівів в їх добровільності та істинності їх позицій а також судом їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, суд також визнає їх доведеними, а саме фактичні обставини, пов`язані з датою, часом, місцем, способом вчинення злочину, формою умислу, кількістю, найменуванням речей, якими заволоділи, та їх оцінкою.
Аналіз зібраних і досліджених у судовому засіданні доказів свідчить про те, що дії ОСОБА_3 , які були вчинені останнім разом з ОСОБА_4 , за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, який перебував у володінні потерпілого ОСОБА_6 , органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ст. 289 ч. 2 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_4 за вказаним фактом, суд вважає, також правильно кваліфіковані за ст. 289 ч. 2 КК України, а саме як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб.
Протиправне діяння, яке вчинене спільно ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та кваліфікуються щодо кожного з обвинувачених за ст. 289 ч. 2 КК України, відносяться до тяжких злочинів.
ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, кримінальне правопорушення, встановлене цим вироком, ним вчинене до винесення вироку Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року, яким він засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на 4 роки, та за яким відбуває покарання в Синельниківській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№94), як особистість за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує в сукупності ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, його характеристику як особистості, враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як пом`якшувальні покарання обставини, рецидив та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, як обтяжуючі покарання обставини, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів обрати покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті кримінального закону, за якою він засуджується, з застосуванням додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна обвинуваченого.
Оскільки дане діяння ОСОБА_3 вчинене до винесення вироку Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року, яким він засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на 4 роки, то при обранні йому покарання за даним вироком суд вважає занеобхідне керуватися положеннями ст. 70 ч. 4 КК України, та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком вищевказаного суду.
Відносно ОСОБА_4 суд також бере до уваги ступінь тяжкості та суспільно небезпечні наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення у вигляді протиправного заволодіння чужим майном та завдання матеріальної шкоди потерпілому, дані про його особу, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Суд також враховує у якості пом`якшувальних покарання обвинуваченому обставин його активне сприяння розкриттю злочину та його щире каяття у вчиненому злочинові. Як обтяжуючу покарання ОСОБА_4 обставину суд враховує вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння. Аналізуючи викладене в сукупності, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів обрати останньому покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі з іспитовим терміном, без застосування додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна останнього.
Суд не враховує у якості пом`якшувальної покарання обвинуваченим обставини часткове відшкодування завданої шкоди потерпілому, оскільки повернення слідчим виявленого під час огляду автомобіля, яким заволоділи та наступне передання під розписку про зберігання потерпілому не являється добровільними діями самого обвинуваченого з часткового відшкодування матеріальної шкоди потерпілому під час досудового розслідування, та які мають бути вчиненні обвинуваченим особисто, з власної ініциативи до прийняття судового рішення по суті.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинувачених солідарно слід стягнути на користь держави судові витрати, понесені згідно квитанції на проведення судової авто-товарознавчої експертизи № 13.2015 від 14.03.2015 року в сумі 650 гривен.
При вирішенні долі речових доказів по справі у відповідності до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України суд вважає доцільним речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ 2101», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є переданий під розписку про зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити за належністю останньому.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

Визнати ОСОБА_3 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ст. 289 ч. 2 КК України у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з конфіскацією усього особистого майна засудженого.
Призначити ОСОБА_3 на підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання до покарання за справжнім вироком невідбутої частини покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року остаточне покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі, з конфіскацією усього особистого майна засудженого.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України в строк призначеного остаточного покарання ОСОБА_3 зарахувати відбуте ним покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року і строк відбування покарання за даним вироком рахувати з 24 березня 2015 року.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 289 ч. 2 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна засудженого.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції;
- повідомляти в кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової авто-товарознавчої експертизи № 13.2015 від 14.03.2015 року в сумі 650 гривен.
Автомобіль марки «ВАЗ 2101», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий під розписку про зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити за належністю останньому.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя: ОСОБА_1