Справа № 1305/1-41/11 Головуючий у 1 інстанції: Струс Л.Б.
Провадження № 11/1390/627/12 Доповідач: Гончарук Л. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Гончарук Л.Я., суддів Белени A.B., Яременка О.Д. з участю прокурора Ковальчука Т.О. адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 23 лютого 2012 року, -

встановила:

цією постановою апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції на вирок Городоцького районного суду Львівської області відносно ОСОБА_4, яким останнього засуджено за ч.З ст. 286 КК України, визнано такою, що не підлягає розгляду.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції покликається на те, що в апеляції на вирок зазначено, що при постановленні такого стосовно ОСОБА_4 за ч.З ст. 286 КК України суд не взяв до уваги докази, які підтверджують характер та розмір . завданої злочином шкоди, що істотно вплинуло на вирішення судом питання про розмір сум, що підлягають відшкодуванню у зв'язку із завданням останнім шкоди.

Таким чином, вказано на одну із підстав внесення апеляції - невідповідність висновків суду, наведених у вказаному вироку, фактичним обставинам справи. В обгрунтування своїх доводів прокурор навів конкретні фактичні дані, підтверджені матеріалами справи, а також роз'яснення застосування кримінального закону, наведені у Постанові Пленуму Верховного суду України від 31.03.19.95 року №4.

початк' судового розгляду цивільний позов до ОСОБА_4 на суму 2 73І.5и грн. матеріальної шкоди, 200 тис. грн. моральної шкоди, а також довічне утримання у розмірі 711 грн. щомісячно.

Під час досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.З ст. 286 КК України, ОСОБА_5С, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я, ОСОБА_8 загинув на місці' пригоди, а водій даного автомобіля ОСОБА_9 від отриманої під час ДТП комбінованої травми помер 16 листопада 2009 року.

Водночас, вироком позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково, у розмірі 2 731,50 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином, та 30 000 грн. моральної шкоди.

Обґрунтовуючи невідповідність висновків суду, що спричинило неправильне застосування судом кримінального закону при винесенні вироку стосовно ОСОБА_4, прокурором вказано, що при визначенні розміру відшкодування за цивільним позовом ОСОБА_5 судом не взято до уваги, що ОСОБА_5 є інвалідом II групи загального захворювання, внаслідок ДТП, що підтверджується довідкою МСЕК ЛВА-1 №432552 від 19 серпня 2009 року. Крім цього, внаслідок вказаної ДТП, загинув чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_8, зазнали тілесних ушкоджень середньої тяжкості її донька та онука - ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Таким чином, невідповідність висновків суду, наведених у вироку стосовно ОСОБА_4, вплинула на визначення розміру сум компенсації шкоди.

А тому вважає, що апеляція відповідає вимогам ст. 350 КПК України.

Просить постанову скасувати та постановити рішення, яким визнати апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції такою, що підлягає розгляду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про підтримання апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції, пояснення потерпілої ОСОБА_5 та в її інтересах адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляцію, пояснення засудженого ОСОБА_4 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_1 JI.M., які заперечили апеляцію та просять постанову судді залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню.

Як вбачається з апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції, остання не оспорює доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст. 286 КК України, а лише суму задовольненого цивільного позову.

Колегія суддів вважає, що апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції відповідає вимогам ст. 350 КПК України, .оскільки містить вказівки на те, в чому полягає незаконність вироку та достатньо доводів на її обгрунтування.

У звязку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що постанова судді місцевого суду від 23 лютого 2012 року підлягає скасуванню, а апеляція - такою, що підлягає розгляду, а справа поверненню в суд І інстанції для виконання вимог ст. 351 КПК України.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції задовольнити.

Постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 23 лютого 2012 року, якою апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції на вирок Городоцького районного суду Львівської області відносно ОСОБА_4, яким останнього засуджено за ч.З ст. 286 КК України, визнано такою, що не підлягає розгляду, скасувати.

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І Інстанції на вирок Городоцького районного суду Львівської області відносно ОСОБА_4, яким останнього засуджено за ч.З ст. 286 КК України, визнати такою, що підлягає розгляду.

Кримінальну справу відносно .ОСОБА_4 повернути в Городоцький районний суд Львівської області для виконання вимог ст. 351 КПК України стосовно апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції.

Судді