Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника володільця майна ОСОБА_7 ,

володільців майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді клопотання в суді першої інстанції, на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року, якою частково задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Волинської області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000377,

В С Т А Н О В И В :
11 грудня 2015 року прокурор відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000377 від 29.09.2015 року щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 17 грудня 2015 року клопотання було задоволено частково, накладено арешт лише на частину зазначеного в клопотанні майна вилученого 10.12.2015 року під час огляду місця події, а саме на пакет з камінням зовні схожого на бурштин вагою 3006 грама, належний ОСОБА_8 . В решті задоволення клопотання щодо накладення арешту на грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, 2750 гривень, ліхтарик Fenix TK15 чорного кольору належні ОСОБА_9 було відмовлено.

Таке рішення було мотивоване тим, що, як в ході досудового розслідування, так і під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, встановлено наявність обґрунтованих підстав вважати, що саме ця частина вилученого майна може бути предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним його обігом, а інша не відповідає критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, вказує на її незаконність через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування зазначає, що слідчий суддя задовольнивши частково клопотання слідчого та наклавши арешт лише на частину майна зазначеного в ньому, в той же час не взяв до уваги, що вилучені під час огляду місця події грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, 2750 гривень, ліхтарик Fenix TK15 чорного кольору належні ОСОБА_9 відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України і є предметом та доказами злочину в даному кримінальному провадженні, зокрема ліхтарик використовувався, як засіб вчинення злочину при просвічуванні каміння, схожого на бурштин, а грошові кошти використовувались в якості неправомірної вигоди для слідчого щодо заміни каміння бурштину, а також можуть бути засобом забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого щодо накладення арешту на зазначене майно належне ОСОБА_9 , в решті ухвалу слідчого судді від 17.12.2015 року залишити без змін.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав останню та просив її задовольнити, володільців майна та їх представника, які просили залишити ухвалу слідчого судді без зміни, пояснення слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами останньої, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частина 2 ст. 131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170 173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 та ч. 2 ст. 167 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, а також призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.
Дані вимоги закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не були дотримані в повному обсязі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 29 вересня 2015 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000377 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, у ОСОБА_9 в ході проведення огляду місця події від 10.12.2015 року (а. к.п. 5-6), крім мобільних телефонів, були виявлені також грошові купюри по 100 доларів США в кількості 120 штук, 2 750 гривень, а також ліхтарик Fenix TK15 чорного кольору.

Вищезазначені 12000 доларів США та ліхтарик згідно матеріалів кримінального провадження є предметом та засобом вчинення злочину, оскільки перші фактично передбачались для надання неправомірної вигоди, в тому числі і для слідчого за підміну речових доказів каміння бурштину, а другий використовувався при просвічуванні цього каміння, під час вирішення питання по його підміні.

З огляду на це постановою слідчого від 10 грудня 2015 року вилучена іноземна валюта та ліхтарик були підставно визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Що ж стосується 2750 грн., які також були вилучені у ОСОБА_9 під час вищезазначеного огляду, то апеляційний суд вважає, що прокурором не доведено відповідність цих коштів критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому на них не може бути накладений арешт.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора, що вилучені під час огляду місця події грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, а також ліхтарик Fenix TK15 чорного кольору належні ОСОБА_9 відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України і підлягають арешту.

За таких обставин ухвала слідчого судді від 17 грудня 2015 року в частині відмови задоволення клопотання прокурора щодо накладення арешту на майно ОСОБА_9 підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали, якою клопотання прокурора слід задовольнити частково та накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події від 10.12.2015 року майно, зокрема лише на грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, ліхтарик Fenix TK15 чорного кольору належні ОСОБА_9 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді клопотання в суді першої інстанції, задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року в частині відмови задоволення клопотання прокурора щодо накладення арешту на майно ОСОБА_9 скасувати, й постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково і накласти арешт на тимчасово вилучене 10.12.2015 року в ході проведення огляду місця події у кримінальному провадженні №0000377 від 29.09.2015 року майно, а саме грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, ліхтарик Fenix TK15 чорного кольору, належні ОСОБА_9 .

В решті ухвалу слідчого судді від 17.12.2015 року залишити без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: