УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, Талінівського району, села Мошурів, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимогопідозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 289 КК України,

В СТ А Н О В И В:

22 листопада 2014 року слідчий СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання погоджено з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 .

Клопотання мотивовано тим, що 09 листопада 2014 року, в невстановленому досудовим розслідування місці ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 та невстановленою досудовим слідством особою та в цей момент в них з`явився злочинний корисливий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), вчинений за попередньою змовою, групою осіб, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свої злочинні наміри та діючи з чітко розподіленими ролями ОСОБА_7 цього ж дня приблизно о 23:00 год. в телефонній бесіді домовився про зустріч за адресою: АДРЕСА_3 , зі знайомою ОСОБА_8 з, якою перебував в товариських відносинах.

В подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена досудовим слідством особа на автомобілі «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_1 прибули за вищевказаною адресою, де зустрілися з ОСОБА_8 , де ОСОБА_5 ввів в оману останню, для здійснення свого злочинного наміру попросивши її домовитися в телефонній бесіді про зустріч з ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 на, що остання погодилася та взявши мобільний телефон, який їй надав ОСОБА_5 в телефонній бесіді домовилася про зустріч з ОСОБА_9 за визначеною адресою.

Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена досудовим слідством особа разом ОСОБА_8 на вказаному автомобілі прибули за адресою, де була назначена зустріч та припаркували автомобіль між будинками АДРЕСА_5 та стали чекати на телефонний дзвінок. В подальшому 10.11.2014 приблизно о 01:00 год. ОСОБА_9 зателефонував на мобільний телефон, слухавку, якого підняла ОСОБА_8 та повідомив, що він вже на місці.

Реалізуючи свої злочинні дії направлені на відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), вчинений за попередньою змовою, групою осіб, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена досудовим слідством особа та діючи із заздалегідь розподіленими ролями, знаючи, де стоїть ОСОБА_9 покинули салон автомобіля «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_1 та направилися до 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 , підійшовши до ОСОБА_9 , почали задавати йому запитання, після чого вони застосовуючи фізичну силу, взяли під обидві руки, відтягнули від під`їзду ОСОБА_9 , та почали наносити удари по різним частинам тіла з метою подолання волі до опору потерпілим.

Подолавши волю до опору потерпілого, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа відкрито викрали речі потерпілого, чим завдали йому збитку на загальну суму 13500 грн:

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), вчинений за попередньою змовою, групою осіб, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Крім того, подолавши волю до опору потерпілого, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа з правої кишені потерпілого ОСОБА_9 забрали ключі від автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н.з. НОМЕР_2 та з метою вдалої втечі і дезорієнтації потерпілого ОСОБА_9 продовжили наносити удари по різни частинам тіла.

Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена досудовим слідством особа з місця вчинення злочину зникли, при чому ОСОБА_7 на власному автомобілі «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_1 , а невстановлена досудовим слідством особа підійшла та сіла до салону автомобіля «Тойота Ленд Круизер Прадо» д.н.з. НОМЕР_2 , зеленого кольору та за допомогою ключа запустила двигун і з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, завдавши потерпілому ОСОБА_9 великої шкоди, а саме 20000 доларів США, що що згідно НБУ станом на 10.11.2014 року становить 29684,5 гривень.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та, яке завдало великої матеріальної шкоди.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою потерпілого, протоколом допиту свідка, додатковим протоколом допиту потерпілого, протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколом одночасного допиту між ОСОБА_8 та ОСОБА_5

21.11.2014 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 289 КК України.

21.11.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 289 КК України.

У клопотанні вказано, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до п`ятнадцяти років, не працює, обізнаний з покаранням за вчинений ним злочин, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування, не має постійного місця проживання, може вчинити інше правопорушення, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даним ризикам і тому необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що згідно з п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити. Крім того додатково зазначив, що потерпілий надав заяву, зі змісту якої вбачається, що на його думку, ОСОБА_5 перебуваючи на волі може на нього впливати.

Захисник у судовому засіданні пояснив, що, на його думку, клопотання є необґрунтованим, оскільки як у самому клопотанні, так і в доданих до нього документах не наведено жодного доказу на рахунок того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, або впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, зазначив, що не визнання вини його підзахисним не повинно ніяким чином впливати на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 має постійне місце проживання в м. Києві, раніше не судимий, тому йому можливо обрати запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 суду пояснив, що він не має наміру переховуватись від слідства і суду, готовий співпрацювати зі слідством, має на утриманні неповнолітніх дітей і являється годувальником у сім`ї, а тому просить застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 289 КК України. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення є особливо тяжким, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. На даний час наявні ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інші правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки не працює, а отже не має постійного джерела прибутку, не має постійного місця проживання, може уникати від досудового розслідування, тому слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Проте, обставини на які посилався підозрюваний у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Проте, згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 289 КК України (кримінальні правопорушення, поєднані з застосуванням насильства), слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 183, 176-178, 186, 193-196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, Талінівського району, села Мошурів, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з моменту його затримання, тобто до 21 січня 2015 року до 15 години 40 хвилин.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: