Справа № 642/9198/15-к
Провадження № 1-кп/642/712/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, раніше не судимого, молодшого сержанта санітара 3 відділення 3 взводу оперативного призначення 1 роти 1 батальйону оперативного призначення окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії. України, 08 січня 2015 року, близько 02 год. 25 хв., знаходячись на вулиці біля входу в кафе «Shishas Ваг», яке розташоване за адресою: м. Харків вул. Полтавський Шлях, 24, в порушення вимог ст.ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту, внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в ході бійки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи, що може своїми діями заподіяти тяжку шкоду здоров`ю та бажаючи її настання підійшов ззаду до ОСОБА_6 та наніс йому два удари складним ножем, який він носив з собою в кармані штанів для використання в господарських цілях, в область тулубу, спричинивши останньому, згідно з висновками, судово-медичної експертизи №61-А/15 від 09 лютого 2015 року та №119-А/15 від 02 березня 2015 року, наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; непроникаюче поранення м`яких тканей поперекової області зліва, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. В подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а складний ніж, яким ОСОБА_6 він спричинив тілесні ушкодження, викинув у невстановленому місці.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в пред`явленому йому звинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_7 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем служби , являється учасником бойових дій, позицію потерпілого, який в судових дебатах просив суд призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому.

Обставини, що обтяжували б покарання обвинуваченого, відсутні.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_7 повинен нести покарання, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373-374КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання з випробувальним терміном на два роки, зобов`язавши засудженого у відповідності до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Речові докази ДВД-диск, що знаходяться на зберіганні в матеріалах справи залишити в справі, чотири канцелярські паперові пакети з тампонами зі слідами рідини бурого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів - знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на залучення експерта при проведенні експертизи у розмірі 3344 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1