Справа № 428/2880/15-к
Провадження № 11кп/782/264/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016 р. м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в. м. Сєвєродонецьку кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора прокуратури м. Сєвєродонецька ОСОБА_8 , за-хисника ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 на вирок Сєвєродонецького міськсуду Луганської обл. від 29.09.2015 р., -

в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у c. Окніне, Новоай-

дарського р-ну Луганської обл., гр-н Украї-

ни, не одружений, не судимий, зареєстро-

ваний

АДРЕСА_1 , проживає

АДРЕСА_2 ,

засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією ма-йна, яке є його власністю, за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на пі-дставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покаран-ня більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з відбуван-ням покарання в кримінально виконавчій установі закритого типу з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід ОСОБА_9 залишено у вигляді тримання під вартою, строк відбування пока-рання враховано з моменту затримання обвинуваченого - з 10.03.2015 р.

Питання про речові докази та судові витрати вирішені судом відповідно до чинного КПК України.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_9 , точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилося можливим, маючи злочинний намір направлений на незаконне придбання і зберіган-ня з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, заздале-гідь придбав при невстановлених обставинах наркотичний засіб канабіс.

5.03.2015 р. в період часу з 13-25 год. до 13-40 год. працівники міліції, знаходячись біля пе-ршого під`їзду буд. АДРЕСА_3 вручили гр. ОСОБА_10 , який здійснював оперативну закупівлю, грошові кошти в сумі 1 000 грн. (сьома банкнотами номіналом 100 грн., перша з серійним номером СЕ 1062256, друга - ЕИ 1057910, третя ЕЯ 2354790, четверта - КК 5273657, п`ята ЕИ 9074708, шоста - МЕ 2767541, сьома МИ 6845717; одна банкнота номіналом 200 грн. з серійним номером ЗЄ 7509291; двома банкнотами номіналом 50 грн., перша з серійним номером ПГ 0433115, друга КЄ 1442858) з ме-тою викриття ОСОБА_9 в незаконному збуті наркотичних засобів.

Після чого ОСОБА_10 підійшов до магазину «Престиж», розташованому за адресою Луган-ська обл., м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, 57, до заздалегідь обумовленого з ОСОБА_9 місця, де ОСОБА_10 передав останньому вищезазначені грошові кошти у сумі 1000 грн. з метою купівлі наркотичного засобу, після чого ОСОБА_9 , узявши грошові кошти, передав ОСОБА_11 поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому вигляді, тобто неза-конно збув особливо небезпечний наркотичний засіб.

Після чого ОСОБА_10 повернувся до місця вручення йому грошових коштів, а саме до пер-шого під`їзду буд. АДРЕСА_3 , де у прису-тності двох понятих співробітниками міліції в період часу з 13-55 год. до 14-10 год. у останнього був вилучений вищевказаний поліетиленовий пакет.

Також, ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше скоїла злочин, передбачений ст. 307 КК Украї-ни, при невстановлених обставинах незаконно придбав і зберігав без мети збуту наркотичний засіб канабіс. Після чого, 10.03.2015 р. ОСОБА_9 , перебуваючи поруч з буд. АДРЕСА_4 , при зустрічі із співробітниками міліції добровільно вик-лав на землю два пакети з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

10.03.2015 р. в період часу з 13-30 год. до 14-10 год. працівниками міліції під час огляду місця події, яке проводилось на ділянці місцевості, розташованій на земельній ділянці на відстані 10 м від торцевої частини буд. АДРЕСА_4 були виявлені два поліетиленові пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про зміну вироку в зв`язку з невідповід-ністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істот-ними порушеннями вимог кримінального законодавства, а саме, що всупереч вимогам закону суд першої інстанції встановив початок строку відбування покарання з моменту фактичного затриман-ня ОСОБА_9 , таким чином його фактично піддано покаранню в час, коли він мав процесуальний ста-тус підозрюваного та обвинуваченого. Неправильним визначенням початку строку відбування по-карання з моменту затримання, суд штучно визнав запобіжний захід у вигляді тримання під вар-тою кримінальним покаранням у вигляді позбавлення волі. Просить рахувати строк відбування покарання ОСОБА_9 з 29.09.2015 р., зарахувати в строк відбування покарання час його тримання під вартою з 10.03.2015 р. по 29.09.2015 р., а в іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 ставиться питання про скасування вироку суду, оскільки судом першої інстанції залишені без правової оцінки покази ОСОБА_9 про те, що він має знайому - мешканку м. Сєвєродонецька ОСОБА_12 , яка страждає наркотичною залежністю. Гайдай впевнений, що закупний ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є однією і тією ж особою. Обґрунто-вуючи такий висновок, ОСОБА_9 зазначив, що відеозапис контролю за оперативною закупкою зафік-сував особу жіночої статі, а також те, що в зазначений період часу 5.03.2015 р. він з іншими нар-козалежними особами не мав контакту. Також, з пояснень ОСОБА_9 , витікає, що ОСОБА_13 (вона ж ОСОБА_14 ) сумісно, кожен за свої кошти, придбали у знайомого на ім`я ОСОБА_15 в районі шко-ли № 4 по склянці наркотичної речовини, заплативши кожен по 900 грн. ОСОБА_13 раніше підо-зрювали в середовищі наркозалежних в тому, що вона співпрацює з правоохоронцями, повідомляє їм відомості про осіб, причетних до незаконного обігу наркотичних засобів і з цієї причини остан-

ні відмовляли їй в продажі наркотиків. ОСОБА_13 в ході досудового слідства підтвердила факт вживання нею наркотичних засобів, свою наркозалежність та факт співробітництва з правоохорон-ними органами.

Вважає, висновок суду про те, що ОСОБА_9 до зустрічі з ОСОБА_11 вже мав наркотичний засіб та-ким, що не ґрунтується на досліджених в суді доказах. Суд необґрунтовано дійшов висновку про те, що у ОСОБА_9 був корисний мотив направлений на скоєння злочину, мотивом дій ОСОБА_9 було бажання допомогти наркозалежній ОСОБА_11 . Також, зазначає, що в матеріалах кримінального провад-ження відсутні протоколи вручення та виїмки спецтехніки закупному Стівену Сігалу, а в протоко-лах про результати контролю за скоєнням злочину зазначено, що в ході даної процесуальної дії технічні засоби фіксації та носії інформації не вказані. Диск з відеозаписом оперативних закупок, який знаходиться в матеріалах справи як доказ, не є першоджерелом, а тому є неналежним дока-зом. Також, в матеріалах справи відсутні відомості про те, які грошові кошти були використані для проведення оперативної закупівлі, немає даних про їх походження. Просить ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а за ч. 2 ст. 309 КК України призначити йому покарання не пов`язане з позбав-ленням волі.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_9 також ставиться питання про скасування виро-ку суду, просить ухвалити новий вирок, яким виправдати його в скоєнні кримінального правопо-рушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а за ч. 2 ст. 309 КК України призначити йому по-карання не пов`язане з позбавленням волі. Вважає, що судом ухвалено незаконний вирок, оскільки судом першої інстанції залишені без правової оцінки його покази про те, що він знайомий з меш-канкою м. Сєвєродонецька ОСОБА_16 , яка страждає наркотичною залежністю. Твердо впев-нений, що закупний ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є однією і тією ж особою. Обґрунтовуючи такий висновок, ОСОБА_9 зазначив, що на відеозапису контролю за оперативною закупкою зафіксовано особу жіночої статі, а також те, що в зазначений період часу 5.03.2015 р. він з іншими наркоза-лежними особами не контактував. Також, з його пояснень витікає, що ОСОБА_13 (вона ж ОСОБА_14 ) і він, сумісно, кожен за свої кошти, придбали у знайомого на ім`я ОСОБА_15 в районі школи № 4 по склянці наркотичної речовини, заплативши кожен по 900 грн. Стівен ОСОБА_11 раніше підозрюва-ли в середовищі наркозалежних в тому, що вона співпрацює з правоохоронцями, повідомляє їм ві-домості про осіб, причетних до незаконного обігу наркотичних засобів і з цієї причини останні ві-дмовляли їй в особистому контакті та продажі наркотиків. ОСОБА_13 в ході судового слідства підтвердила факт вживання нею наркотичних засобів, свою наркозалежність, факт співробітницт-ва з правоохоронними органами. Вважає, що висновок суду про те, що в нього до зустрічі з ОСОБА_11 вже був наркотичний засіб не обґрунтований на досліджених в суді доказах. Суд необґрунтовано дійшов висновку про те, що у нього був корисний мотив направлений на скоєння злочину, але мо-тивом його дій було бажання допомогти наркозалежній ОСОБА_11 . Зазначає, що судом першої інстанції не враховано ті факти, що він раніше не судимий, характеризується позитивно, шкідливих наслід-ків від його дій не настало.

Вирок в частині засудження ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 309 КК України фактично не оскаржується в поданих апеляційних скаргах.

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши прокурора, який просив змінити вирок суду з зазначених в його апеляційній скарзі підстав, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвину-ваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, вислухавши захисника ОСОБА_6 , який просив задо-вольнити його апеляційну скаргу, а також апеляційну скаргу ОСОБА_9 , з підстав, які в них вказані, обвинуваченого ОСОБА_9 , який теж просив повністю задовольнити його скаргу з зазначених в ній підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних під-став.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішен-ня суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Визнавши ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, суд першої інстанції належним чином проаналізував зібрані по справі докази в їх сукупності та взає-мозв`язку та виклав у вироку докладні мотиви свого рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу при обставинах, ви-кладених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Так, суд правильно послався на показання свідка під вигаданими даними ОСОБА_10 , в яких він повідомив суду дані, щодо конкретних обставин збуту йому наркотичної речовини обви-нуваченим ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_17 , яка підтвердила суду факт своєї участі в якості понятого разом з іншою молодою дівчиною при проведенні співробітниками міліції оперативних закупівель наркотичного засобу у ОСОБА_9 5.03.2015 р., а саме огляду «закупного», вручення йому грошових коштів та їх перерахунок і звірка номерів банкнот, а потім і вилучення у «закупного» поліетіленового пакета з висушеною травою.

Покази наведених вище свідків у об`ємі подій, встановлених судом першої інстанції, знай-шли своє повне підтвердження і в приведених у вироку джерелах доказів та в процесуальних до-кументах, а саме в даних: протоколі огляду предмета від 5.03.2015 р., згідно якого, перед прове-денням закупівлі ОСОБА_10 в присутності понятих був оглянутий, у останнього сторонніх пред-метів виявлено не було, після чого закупнику, були видані гроші та вказані їх номери, (а. кр. пр. 12, т. 2); протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 6.03.2015 р. ( а. кр. пр. 23, т. 2), відповідно до якого 5.03.2015 р. приблизно о 13-45 год. ОСОБА_10 придбав у Гайдая нарко-тичний засіб марихуану в кількості приблизно 50 г. за 1000 грн.; протоколі огляду місця події від 5.03.2015 р. ( а. кр. пр. 13-14, т. 2), відповідно до якого в період часу з 13-55 год. до 14-10 год. біля першого під`їзду б. № 40 по просп. Гвардійському у м. Сєвєродонецьку Луганської обл. на повер-хні землі був виявлений поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору у подрібненому та висушеному стані, який було вилучено співробітниками міліції; прото-колі про результати здійснення негласної слідчо-розшукової дії від 6.03.2015 р. ( а. кр. пр. 22, т. 2), яким встановлено, що негласна слідчо-розшукова дія у вигляді аудіовідеоконтролю особи прово-дилась на підставі ухвали Апеляційного суду Харківської обл. № 2908 від 5.03.2015 р. стосовно ОСОБА_7 і під час проведення цієї дії було задокументовано збут наркотичного засобу ОСОБА_18 ; протоколі огляду місяця події від 10.03.2015 р. в присутності понятих у ОСОБА_9 були вилучені грошові кошти, в тому числі банкнота номіналом 100 грн., номер і серія якої збіглася з номером банкноти, яка раніше, а саме 5.03.2015 р. була видана ОСОБА_10 для здійснення закупівлі нарко-тичної речовини ( т. 2, а. кр. пр. 31-32) та постановою слідчого ця банкнота була визнана речовим доказом та долучена до матеріалів провадження ( а. кр. пр. 79-80, т. 2). Висновком експертизи нар-котичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів ( а. кр. пр. 26-28, т. 2) встано-влено, що вилучена у свідка ОСОБА_19 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса канабісу в перерахунку на суху речовину склала 38,8 г.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника про непричетність до збуту наркотичної речовини ОСОБА_10 спростовуються також даними з переглянутого у судовому засіданні відеоза-пису на оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовано проведення контрольованої закупки нарко-тичного засобу у ОСОБА_9 та вбачається факт обміну між ОСОБА_9 та особою, яка проводила закуп-ки, речами та грошима. Згідно з протоколом про результати здійснення негласних слідчо-розшу-кових дій ( а. кр. пр. 22, т. 2) на підставі дозволу відповідного суду було здійснено аудіо- та відео-контроль під час проведення контрольованої закупки наркотичного засобу у ОСОБА_9 .

Дослідженим доказам, зміст яких наведений у вироку, суд першої інстанції дав правильну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_9 у скоєнні незаконного прид-бання і зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, їх незаконному збу-ті, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України.

Також, суд першої інстанції ретельно перевірив версію ОСОБА_9 , що він сумісно з ОСОБА_10 , кожен за свої кошти, придбали у знайомого на ім`я ОСОБА_15 по склянці наркотичної речовини, запла-

тивши кожен по 900 грн. В середовищі наркозалежних підозрювали ОСОБА_10 в тому, що він спі-впрацює з правоохоронцями, повідомляє їм відомості про осіб, причетних до незаконного обігу наркотичних засобів і з цієї причини останні відмовляли йому в особистому контакті та продажі наркотиків.

Але, ці доводи ОСОБА_9 та захисника про начебто спільне придбання наркотиків нічим не підтверджуються, тому що допитаний у суді свідок ОСОБА_10 пояснював, що саме ОСОБА_9 особис-то передав йому наркотичну речовину, а він передав йому гроші. Чинний Кримінальний кодекс України не вимагає враховувати при кваліфікації дій за ст. 307 наявність особистого знайомства чи наркозалежність одного чи всіх учасників дій по збуту наркотичних засобів, при цьому як за-значено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 р. «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх ана-логів або прекурсорів» під незаконним збутом наркотичних засобів потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введен-ня володільцем цих засобів або речовин ін`єкції іншій особі за її згодою тощо). Покази ОСОБА_10 повністю збігаються з відомостями, які містяться на оптичному диску DVD-R інв. № 233 від 21.01.2014 р. та були оглянуті та перевірені у судовому засіданні про продаж ОСОБА_9 за обумов-лену грошову суму пакета з подрібненою речовиною.

Не ґрунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону і твердження захисника про порушення органом досудового слідства порядку проведення оперативної закупки, вказані ним в апеляції, в тому числі оперативно-розшукової діяльності, в тій частині, що відсутні прото-коли вручення та виїмки спецтехніки закупному ОСОБА_10 , а також відсутня інформація про от-римання грошових коштів для проведення оперативної закупки, оскільки, вказані процесуальні дії проведені в повній відповідності з вимогами ст. 9 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність», ст. 5 ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів,психотропних речовин і пре-курсоррів та зловживанню ними», а також п. 1.4 - 1.7 розділу 1 та п. 2.1, п. 2.4, п. 2.5, п. 2.8 розділу 2 спільної «Інструкції про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольованого поста-чання предметів, товарів і речовин, у тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності», затвердженої спільним Наказом № 1065дск/307дск/482дск від 30 листопада 2001 р. Міністра внутрішніх справ України, Головою служби безпеки України, пер-шим заступником Голови ДПА України, погодженим заступником Генерального прокурора Украї-ни «Про затвердження Інструкції про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольова-ного постачання предметів, товарів і речовин, у тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності».

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії це різ-новид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, вимоги захисни-ка викладені у апеляційній скарзі про залучення до матеріалів провадження фактично всіх матеріа-лів оперативно-розшукової справи стосовно ОСОБА_9 (зокрема аудіо- відеозапис закупки) та їх роз-гляд і вивчення у суді ніяк не ґрунтуються на процесуальному законі, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Доводи захисника та обвинуваченого про суворість призначеного покарання апеляційний суд також вважає безпідставними.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним ха-рактеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його по-м`якшують та обтяжують. У даному кримінальному провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_9 призначено з пору-шеннями визначених законом загальних засад.

Суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 врахував сту-пень тяжкості, скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно з нормами ст. 12

КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, оцінив дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання негативно не характеризується ( а. кр. пр. 85, т. 2), не перебуває на профобліку у лікарів нарколога та психіатра ( а. кр. пр. 84, т. 2), раніше не судимий, не працює і тому визнав за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах встановлених в санкціях ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України, ближче до нижньої межі, наявність обставини, котра пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Підстав вбачати його несправедливим внаслідок суворості апеляційний суд не вбачає.

З огляду на зазначене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дій-шов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_9 та попередження нових злочинів без ізоляції його від суспільства. Таким чином, суд першої інстанції вимоги статей 50 та 65 КК України вико-нав і обґрунтовано дійшов висновку про неможливість призначення більш м`якого покарання, як про це ставить питання захисник і ОСОБА_9 у своїх скаргах.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими вимоги прокурора про зміну вироку, тому що матеріалами провадження підтверджено, що ОСОБА_9 був затриманий відповідно до ст. 208 КПК України саме 10.03.2015 р., а тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано встановив вироком строк обчислення відбування покарання саме з цієї дати, тобто фактично суд виконав вимоги ст. 374 КПК України та зарахував в строк відбування покарання період фактичного затримання та тримання під вартою з 10.03.2015 р. до дня винесення вироку.

Приймаючи до уваги зміни внесенні до ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до яких зараху-вання судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнен-ня, підлягає розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що не тя-гне за собою зміну рішення суду першої інстанції.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. 405, ч. 1 ст. 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :
Вирок Сєвєродонецького міськсуду Луганської обл. від 29.09.2015 р. стосовно ОСОБА_9 Ми-коли ОСОБА_20 - залишити без змін.

Апеляційні скарги прокурора прокуратури м. Сєвєродонецька ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покаран-ня період тримання під вартою з 10.03.2015 р. по 11.02.2016 р. включно з розрахунку 1 день попе-реднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі ка-саційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних

справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції,

а засудженим ОСОБА_7 , який утримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому

копії судового рішення.

Головуючий

Судді