Справа № 495/8017/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, є учнем 8 класу КЗ «Білгород-Дністровська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 10 І-ІІ ступенів», раніше судимого:

-09.09.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 104, 76 КК України з випробуванням на один рік,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,-

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

головний спеціаліст служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

03.05.2015 року приблизно о 18.00 годині, більш точний час встановити не представилось можливим, у обвинуваченого ОСОБА_3 , який знаходився на перехресті вулиць Ізмаїльської та Шкільної м. Білгород-Дністровський, Одеської області, побачив велосипед внаслідок чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 зайшов на подвір`я молитовного будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , яке є загальнодоступним місцем, у якому володільцем залишено без нагляду велосипед «Торек», сірого кольору, де переконавшись, що його дії залишаються непомітними та з корисливих мотивів, направлених на таємне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу скоїв крадіжку вказаного велосипеду, що належить потерпілому ОСОБА_8 вартістю 1000 грн., після чого з місця скоєного правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь, спричинивши матеріальний збиток на зазначену суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 , допитом потерпілого ОСОБА_8 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 , допитом потерпілого ОСОБА_8 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. 03.05.2015 року ввечері він проходячи повз перехрестя вулиць Ізмаїльської та Шкільної, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, побачив велосипед, який вирішив вкрасти. Він зайшов на подвір`я молитовного будинку, де знаходився велосипед без нагляду та викрав його. В подальшому він продав велосипед незнайомому чоловікові за 500 грн. На даний час його мати відшкодувала завдану шкоду потерпілому ОСОБА_8 у сумі 1000 грн. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

У судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 є її сином. Після засудження її син став на шлях виправлення, своєчасно відвідує школу, слухається її. Вона має на нього вплив. Просила суд дати йому шанс на виправлення та не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 03.05.2015 року в 17.00 годині він залишив велосипед на подвір`ї молитовного будинку. Через півтори години повернувся, то велосипеду вже не було. Із заявою про крадіжку велосипеда він звернувся до міліції. В ході досудового розслідування йому мати обвинуваченого відшкодувала вартість велосипеда у сумі 1000 грн. Претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має. Просив суд не карати обвинуваченого суворо, оскільки він молода людина та може стати на шлях виправлення.

У судовому засіданні головний спеціаліст служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_7 пояснила, що з 24.06.2015 року обвинувачений ОСОБА_3 перебуває на обліку служби, здійснюється контроль за його місцем проживання. Останнім часом став на шлях виправлення, працівниками служби систематично проводяться профілактичні бесіди з ним та його матір`ю. Вважає, що треба дати шанс обвинуваченому на виправлення.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 185 ч.1 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, неповнолітній вік обвинуваченого, позитивну характеристику за місцем проживання та негативну характеристику за місцем навчання, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, навчається у восьмому класі КЗ «Білгород-Дністровська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 10 І-ІІ ступенів», проживає з матір`ю, має постійне місце проживання, відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї від 13.05.2015 року умови, в яких проживає обвинувачений - задовільні, перебуває на обліку у лікаря-нарколога дитячої поліклініки по шифру F83, вчинив кримінальне правопорушення до постановлення судом попереднього вироку, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, відшкодовано завдану шкоду потерпілому ОСОБА_8 , який претензій будь-якого характеру до нього не має.

Суд вважає за необхідне обвинуваченому ОСОБА_3 призначити покарання відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, оскільки судом встановлено, що обвинувачений 09.09.2015 року був засуджений вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 104 КК України з випробуванням строком на один рік, а кримінальне правопорушення ним було здійснено до постановлення попереднього вироку.

Враховуючи пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, є неповнолітнім та проживає з матір`ю, є учнем 8 класу школи м. Білгород-Дністровський, потерпілому ОСОБА_8 відшкодовано завдану шкоду та він не має до обвинуваченого претензій будь-якого характеру, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 104, 76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або навчання.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або навчання.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 в строк покарання судом зараховується повністю покарання відповідно до вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2015 року за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за попереднім вироком, більш суровим покаранням за новим вироком, та остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або навчання. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ