Справа № 216/2504/15-к
Провадження № 1-кп/216/335/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.05.2015 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000875 від 26 березня 2015 року, про обвинувачення ф

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Устинівка Устинівського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, не працюючого, маючого неповну середню освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 21.09.2005 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік;

- 23.04.2008 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ст. 76 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки;

- 15.12.2009 року Устинівським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі;

- 16.09.2010 року звільнений з Божковської ВК-16 Полтавської області умовно-достроково на невідбутий термін 4 місяці 29 днів;

- 14.03.2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків приєднано покарання за вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15.12.2009 року до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

- 17.09.2013 року звільнений з Кіровоградської ВК-6 умовно достроково на невідбутий термін 5 місяців 18 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23 квітня 2015 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання підозрюваним копій указаних документів та угода про примирення між потерпілим і підозрюваним.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року призначено підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий. Останній раз 14.03.2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків приєднано покарання за вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15.12.2009 року до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі. 17.09.2013 року звільнений з Кіровоградської ВК-6 умовно достроково на невідбутий термін 5 місяців 18 днів. Однак останній належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, знов вчинив новий корисливий злочин.

Так, 19.03.2015 року приблизно о 14:00 годині ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , під приводом розміну грошових коштів у розмірі 500 грн., підійшов до раніше знайомої ОСОБА_5 , де шляхом обману та зловживання довірою, замовчуючи той факт, що гроші не справжні, передав їй сувенірну банкноту номіналом 500 грн. однією купюрою, а ОСОБА_5 в свою чергу обміняла їх на справжні грошові кошти, а саме: 2 купюри номіналом по 200 грн. та 1 купюру номіналом 100 грн. Після чого, ОСОБА_6 , привласнивши отримані грошові кошти, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними за власним розсудом, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 збитку на загальну суму 500 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

21 квітня 2015 року на стадії досудового розслідування між потерпілим та підозрюваним було досягнуто угоди про примирення, яку вони підписали, при чому підозрюваний безперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин та кваліфікації.

За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.

Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим в підготовчому судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України,

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 21 квітня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 000875.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Устинівка Устинівського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, не працюючого, маючого неповну середню освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та/або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Особливості та обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 та ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1