пр. № 1-кс/759/4836/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2015 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_3 , директора ТОВ «Лідер Пром Сервіс» про скасування арешту на майно, в порядку ст.174 КПК України, накладеного в рамках кримінального провадження № 0000031,-

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно накладеного в рамках кримінального провадження № 0000031, а саме насіння ріпаку врожаю 2015 року в кількості 2 520,000 тон, який є власністю ТОВ «Лідер Пром Сервіс» та який знаходиться в сховищах ТОВ «Іллічівський зерновий термінал» за адресою: Одеська обл., м.Іллічівськ, с.Малодолинське, вул.Паромна 10, обґрунтовуючи його тим, що такий арешт має бути скасовано у зв`язку з тим, що такий арешт є необґрунтованим та здійсненим з порушенням вимог ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України.

У судовому засіданні представник скаржника клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладені у ньому, усно доповнив його та просив скасувати арешт на зазначене майно ще й на підставі ухвали Апеляційного суду м.Києва від 29.10.2015р.

Слідчий СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість клопотання.

Відповідно до ухвал слідчих суддів Святошинського районного суду м.Києва від 25.09.2015р. та 29.09.2015р. за клопотанням слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві, постановлених в межах кримінального провадження №0000031 від 20.05.2015р. за ч.3 ст.212 КК України, накладено арешт на товарно-матеріальні цінності, а саме: насіння ріпаку врожаю 2015р., володільцем якого є ТОВ «Альфа ХХІ».

Згідно з ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 29.10.2015р. за апеляційною скаргою ТОВ «Іллічівський зерновий термінал», скасовано ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 25.09.2015р. та клопотання слідчого задоволено частково.

У задоволенні клопотання щодо передання на зберігання арештованого майна ТОВ «Іллічівський зерновий термінал» відмовлено та повторно накладено арешт на товарно-матеріальні цінності, на насіння ріпаку врожаю 2015р., володільцем якого є ТОВ «Альфа ХХІ».

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, скаржником та його представником не надано суду доказів, що свідчили б проте, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доводам скаржника з приводу необґрунтованості накладеного арешту на майно вже надано оцінку Апеляційним судом м.Києва при постановленні ухвали 29.10.2015р.

Крім того, ОСОБА_3 та його представник фактично просять слідчого суддю про перегляд ухвали суду апеляційної інстанції що не відноситься до компетенції слідчого судді місцевого суду.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 - 173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , директора ТОВ «Лідер Пром Сервіс» про скасування арешту на майно відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: