Ухвала
іменем україни
02 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 30 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 24 вересня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_5 .

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 січня 2016 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням п`ятиденного строку для усунення недоліків, який обчислювався починаючи з дня отримання ухвали.
При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду скаргу їй буде повернуто.
В межах наданого строку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла повторна касаційна скарга, однак захисник, не усунула недоліки, зазначені в ухвалі від 04 січня 2016 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, усупереч вимогам процесуального закону захисник, обґрунтовуючи свою позицію у повторно поданій касаційній скарзі, знову наводить доводи щодо неповноти судового розгляду, що не є предметом перевірки касаційного суду.
До того ж, захисник, вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що з огляду на положення статей 433, 438 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Крім того, усупереч ч. 5 ст. 427 КПК України захисник не додала до касаційної скарги належним чином оформлену та завірену копію вироку суду першої інстанції, як це передбачено п.п. 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суду Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п`ять проколів, підписана відповідальним працівником (особою) суду та суддею, скріплених відбитком гербової печатки суду, а на зворотному боці останнього аркуша скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів).

Зважаючи на ці обставини, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути заявнику, оскільки відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України у разі, якщо особа не усунула недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, то касаційна скарга повертається.
Таким чином, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

повернути захиснику ОСОБА_5 її касаційну скаргу на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 30 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 24 вересня 2015 року щодо ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ОСОБА_1 ________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3