Справа № 461/8454/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/61/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29 грудня 2015 року,
адвоката - ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого слідчого відділу ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 25 червня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000147 від 31 березня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ст.291 КК України.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді місцевого суду, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задоволити скаргу в повному обсязі.
Як вбачається із апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_6 покликається на те, що розгляд скарги відбувався за його і ОСОБА_7 відсутності, а копію ухвали слідчого судді від 29 грудня 2015 року він отримав лише 19 січня 2016 року, а відтак строк пропущений з поважних причин.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат посилається на незаконність оскаржуваної ухвали, оскільки слідчим суддею при прийнятті такої було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону.
Як видно із апеляційної скарги, адвокат покликається на бездіяльність слідчого за заявою ОСОБА_7 від 10 квітня 2015 року, яка на його думку полягала у тому, що слідчим не надано останній пам`ятку про права та обов`язки як потерпілої у кримінальному провадженні та не повідомлено про причини ненадання такої пам`ятки, не повідомлено про сутність підозри відносно невстановленої особи-порушниці ПДР на ім`я ОСОБА_8 , з якою разом на проїжджу частину вибігла невстановлена особа на ім`я ОСОБА_9 , не повідомлено про обрання стосовно особи-підозрюваного заходів забезпечення кримінального провадження, не повідомлено про закінчення досудового розслідування, не прийнято повідомлення ОСОБА_7 про намір та бажання відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, не визнано його представником потерпілої ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, не повідомлено про причини не скерування кримінального провадження до районного суду. Окрім цього, апелянт покликається на те, що за фактом подачі ОСОБА_7 заяви про скоєне відносно неї кримінальне правопорушення слідчим не внесені відповідні дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та кримінального провадження № 0000147, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до переконання, що така підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, судове засідання районного суду 29 грудня 2015 року проводилося за відсутності ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_6 , а копію ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, останній отримав 19 січня 2016 року (а.с.п.41).
З огляду на зазначене, пропущений 5-денний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя районного суду прийшов до переконання, що в ході досудового розслідування кримінального провадження вжитими слідчими та процесуальними заходами не виявлено складу кримінального правопорушення, а процесуальні можливості здобуття такого вичерпано, відтак слідчим СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_10 досудове розслідування проведено повно, неупереджено та прийнято правильне рішення про закриття кримінального провадження № 0000147.
Відповідно до вимог ст. 306 КПК України під час розгляду скарги на рішення слідчого та прокурора під час досудового розслідування слідчий суддя перевіряє обґрунтованість доводів скарги, наявність або відсутність порушень закону у діях слідчого та прокурора під час досудового розслідування, законність та обґрунтованість рішення слідчого, прокурора та приймає одне з рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України, яке повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та належно вмотивованим.

Однак вказаних вище вимог кримінального процесуального закону слідчий суддя місцевого суду не дотримався.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, 31.03.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено за № 0000147 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в звязку з повідомленням про отримання ОСОБА_11 тілесних ушкоджень внаслідок наїзду на неї велосипеда 30.03.2015року на проспекті Червоної Калини.
02.04.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено за № 0000941 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, з аналогічного приводу.
Як встановлено апеляційним судом, 30.03.2015 року приблизно о 22 год до чергового ВДАІ з обслуговування території м.Львова надійшла інформація з МТП № 3 про те, що до них за медичною допомогою звернулась ОСОБА_11 , яка повідомила, що 30.03.2015 року о 18 год 45 хв на пр.Червоної Калини в м. Львові (стоянка ТЦ «Арсен») отримала тілесні ушкодження внаслідок наїзду на неї невстановленим велосипедом під керуванням невідомого велосипедиста.
Постановою слідчого від 23 червня 2015 року кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні № 0000147 перекваліфіковано з ч.1 ст.286 КК України на ст.291 КК України, а постановою слідчого від 25 червня 2015 року вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.291 КК України.
Однак, в цих двох постановах слідчого від 23 та 25 червня 2015 року нічого не зазначено про згадане правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, процесуальне рішення з цього приводу не прийнято.
Відповідно до частини другої ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

На переконання колегії суддів постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята без належного встановлення та дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження, такі досліджені неповно, а тому закриття кримінального провадження є передчасним та необґрунтованим.

Так, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, в порушення вимог ст.237 КПК УКраїни слідчий не провів огляду місця пригоди, не склав відповідної схеми, не оглянув велосипед на якому їхала ОСОБА_7 .

Окрім того, слідчим не допитано ОСОБА_7 щодо фактичних обставин й не встановлено інших можливих свідків даної пригоди.

Стаття 291 КК України передбачає відповідальність за порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, а також правил, норм і стандартів виготовлення, переобладнання, ремонту транспортних засобів, якщо це спричинило загибель людей або інші тяжкі наслідки.
Оскільки ОСОБА_11 спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, тому, на думку колегії суддів, висновок слідчого в постанові про відсутність тяжких наслідків, а відтак і складу згаданого кримінального правопорушення, є передчасним та недостатньо обгрунтованим, зробленим без належного аналізу вказаної норми матеріального закону та обставин справи.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що досудове розслідування проведено слідчим ОСОБА_10 не повно та не всебічно, а слідчим суддею неповно перевірено законність та обґрунтованість рішення слідчого, тому оскаржувана ухвала та постанова слідчого підлягають скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження № 0000147 для проведення додаткової перевірки.
Під час такої перевірки необхідновсебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження, а також зазначені у скарзі доводи адвоката ОСОБА_6 щодо бездіяльності слідчого.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково, поновити йому строк на апеляційне оскарження.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29 грудня 2015 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого слідчого відділу ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_10 від 25 червня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000147 від 31 березня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ст.291 КК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого слідчого відділу ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_10 від 25 червня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000147 від 31 березня 2015 року в звязку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.291 КК України, скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000147 направити до Головного управління Національної поліції у Львівській області для скерування у відповідний слідчий підрозділ для проведення додаткової перевірки.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4