печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Мельник А.В., при секретарі Мисік М.А. . за участю скаржника ОСОБА_1, прокурора Драчевського Є.Ю., слідчого Безщасного Ю.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв'язку скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 02.12.2013 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000393, -

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою слідчим відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 19.11.2013 року про визнання незаконними доказами оперативних відеозаписів та розшифровок до них, а у разі відмови - залучити спеціалістів для підготовки фахової відповіді на порушення та при встановленні порушень і підробки матеріалів справи зжити заходів прокурорського реагування.

Скаржник вважає вказану постанову незаконною та просить її скасувати та дослідити зазначені в його клопотанні питання.

Під час розгляду скарги скаржник підтримав скаргу з викладених в ній підстав.

Прокурор та слідчий просили суд відмовити в задоволенні клопотання зазначаючи про обґрунтованість прийнятого слідчим рішення.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду скарги встановлено, що до Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_1 від 19.11.2013 про визнання незаконними доказами оперативних відеозаписів та розшифровок до них, а у разі відмови - залучити спеціалістів для підготовки фахової відповіді на порушення та при встановленні порушень і підробки матеріалів справи зжити заходів прокурорського реагування.

Оскаржено постановою в задоволенні клопотанні відмовлено з наступних підстав.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10.10.2013 кримінальну справу щодо ОСОБА_1 направлено для проведення додаткового розслідування з підстав необхідності перевірки його заяв про наявність ознак монтажу відеозаписів документування фактів вимагання та одержання ним хабара.

У ході досудового розслідування, на виконання зазначеної ухвали суду, 18.11.2013 винесено постанову про призначення фоноскопічної експертизи, і експертизи звуко- та відеозапису), на вирішення якої поставлені питання щодо з'ясування: оригінальності записів, наявності ознак монтажу, безперервності запису, одночасного запису звуку та відео, а також тексту розмов та належності голосу на записах ОСОБА_1

У ході розслідування не отримано даних про те, що вказані відеозаписи здобуто з порушенням законодавства, а також що вони є змонтованими та підробленими, а доводи ОСОБА_1 є надуманими та такими, що ніяким чином не свідчать про можливу фальсифікацію доказів.

Враховуючи наведене, слідчим відмовлено в задоволенні клопотання.

Прийняте слідчим рішення є законним та обґрунтованим виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вирішення питань допустимості доказів відноситься до стадії судового розгляду та здійснюється судом у порядку ст. 89 КПК України, якою передбачено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під-час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

За таких обставин, враховуючи, що слідчим у відповідності до вимог чинного законодавства розглянуто вищевказане клопотання і про відмову в його задоволенні винесено законну і обґрунтовану постанову, підстави для задоволення відсутні.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309,376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 02.12.2013 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000393 відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголосити о 09 годині 00 хвилин 26 грудня 2013 року.

Слідчий суддя А.В.Мельник