Справа №390/1331/15-к
Провадження №1-кп/390/153/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2015 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кіровограді кримінальне провадження №0000575 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 10.06.2002 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.ст.185 ч.3, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 08.08.2003 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 24.01.2008 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 05.03.2012 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений 24.12.2013 року по відбуттю покарання;

- 13.01.2015 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.125 ч.1 КК України до покарання у виді громадських робіт тривалістю 200 годин,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 389 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а також ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, за наступних обставин.

Вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13.01.2015 року ОСОБА_7 засуджений за ст.125 ч.1 КК України до громадських робіт тривалістю 200 годин. 13.02.2015 року вирок набрав законної сили, а 20.02.2015 року до Кіровоградського РП КВІ УДПтСУ в Кіровоградській області надійшли вирок і розпорядження щодо ОСОБА_7 , які були прийняті на виконання. 12.03.2015 року засудженого ОСОБА_7 ознайомлено з порядком і умовами відбування покарання та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. У цей же день засудженим отримано направлення до Оситняжської сільської ради, Кіровоградського району та області, для відбування покарання та встановлено дні явки на реєстрацію. Отримавши направлення ОСОБА_7 жодного разу до сільської ради не з`явився для відпрацювання громадських робіт, причину неявки не повідомив. Поведінка засудженого вказує на свідоме ухилення від відбування покарання та небажання стати на шлях виправлення, оскільки засудженим не відпрацьовано жодної години громадських робіт.

23.05.2015 року в період із 08.00 до 15.00 години ОСОБА_7 маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, перебуваючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу таємно викрав електродриль «Саратов ИЭ-1036э» вартістю 400 грн., що належить ОСОБА_8 , а також ланцюгову бензопилу «Тайга 52сс» вартістю 1036,02 грн., що належить ОСОБА_4 . З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілим матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково та суду пояснив, що вчинив ухилення від відбування громадських робіт, а також викрадення електродрилі та ланцюгової бензопили за обставин викладених у обвинувальному акті. Будь-яких заперечень щодо вартості викраденого не має. Щодо викрадення мобільного телефону, що належить ОСОБА_9 , то вказаний злочин не вчиняв, а телефон взяла його співмешканка ОСОБА_10 , проте він забрав у неї телефон і взяв провину на себе, оскільки остання раніше судима.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_7 є співмешканцем її доньки. У літку 2015 року її чоловік ОСОБА_11 дав свою ланцюгову бензопилу «Тайга 52сс» ОСОБА_10 та ОСОБА_7 для використання по господарству, проте останній продав без дозволу бензопилу, що вона дізналась від ОСОБА_10 . Потім вона написала заяву до міліції та бензопилу повернуто, претензій ні до кого не має та просила закрити кримінальне провадження.

Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що ОСОБА_7 є співмешканцем сестри його дружини. У літку 2015 року він із дружиною проживали за адресою: АДРЕСА_2 . У будинку він тримав електродриль «Саратов ИЭ-1036э», що перебувала у справному стані. Точної дати не пам`ятає, проте коли він повернувся додому, то ОСОБА_10 повідомила, що ОСОБА_7 взяв дриль, однак він йому не давав дозволу брати дриль. Він написав заяву до міліції, після чого йому повернута дриль, а тому претензій до ОСОБА_7 він не має.

Допитати потерпілу ОСОБА_9 у судовому засіданні не представилось можливим, оскільки самостійно належним чином повідомлена потерпіла до суду жодного разу не з`явилась, а можливість застосування примусового приводу до потерпілої не передбачено.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він є батьком ОСОБА_7 та бачив, як ОСОБА_11 подарував ОСОБА_7 бензопилу «Тайга 52сс», а коли ОСОБА_7 заложив бензопилу, то ОСОБА_11 вимагав її повернення. ОСОБА_7 намагався заробити гроші щоб викупити та повернути бензопилу. Крім цього, дати він не пам`ятає, вночі йому зателефонував ОСОБА_13 та попросив відвезти дружину на вокзал, а він погодився та приїхав до будинку ОСОБА_13 . З будинку вийшли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які сіли до його автомобіля. Коли ОСОБА_10 сідала, то у неї випав мобільний телефон, а тому він запитав чий це телефон, проте ОСОБА_7 підняв телефон і сказав йому мовчати та повідомив, що ОСОБА_10 викрала його в ОСОБА_9 . Щодо викрадення інших речей йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 03.05.2014 року він із дружиною ОСОБА_9 перебували вдома за адресою: АДРЕСА_3 . До них у гості зайшли ОСОБА_7 та його співмешканка ОСОБА_10 в якої був день народження, а тому вони всі разом святкували. Вночі він зателефонував ОСОБА_12 та попросив відвезти ОСОБА_9 на вокзал. У ОСОБА_9 і ОСОБА_10 були однакові мобільні телефони, а тому коли збирались їхати на вокзал, то переплутали телефони. Він написав заяву до міліції, проте потім усе з`ясувалось, телефон ОСОБА_9 повернуто, а тому остання не має будь-яких претензій до ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є співмешканкою ОСОБА_7 03.05.2014 року у неї був день народження та вона з ОСОБА_7 пішли у гості до будинку ОСОБА_13 , де знаходилась ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 . Вони всі разом святкували. ОСОБА_9 і вона мали однакові мобільні телефони, а тому переплутали їх і ОСОБА_7 взяв телефон ОСОБА_9 . Потім усе з`ясувалось та телефон ОСОБА_9 повернуто працівниками міліції, а її телефон повернув ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що ОСОБА_7 є співмешканцем його доньки ОСОБА_10 . У літку 2015 року він дав свою ланцюгову бензопилу «Тайга 52сс» ОСОБА_10 та ОСОБА_7 для використання по господарству, проте останній продав її без дозволу про що повідомила ОСОБА_10 . Потім його дружина ОСОБА_4 написала заяву до міліції та бензопилу повернуто, претензій ні до кого не має.

Крім показань потерпілих і свідків, вину ОСОБА_7 доведено письмовими доказами, що зібрані органами досудового розслідуванням і досліджені в ході судового розгляду, а саме:

- матеріалами кримінально-виконавчої інспекції щодо невиконання ОСОБА_7 вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13.01.2015 року (т.2, а.п.98-114, 121-122);

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.05.2015 року, згідно якого ОСОБА_4 повідомила про викрадення ланцюгової бензопили «Тайга 52сс» (т.2, а.п.140);

- протоколом огляду місця події від 23.05.2015 року, згідно якого оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де відсутні електродриль «Саратов ИЭ-1036э» та ланцюгова бензопила «Тайга 52сс» (т.2, а.п.142-146);

- протоколами огляду місця події від 02.06.2015 року, якими виявлено та вилучено електродриль «Саратов ИЭ-1036э» та ланцюгову бензопилу «Тайга 52сс» (т.2, а.п.166-171);

- висновком експерта №200 від 05.06.2015 року, яким визначено, що вартість електродрилі «Саратов ИЭ-1036э» складає 400 грн., а вартість ланцюгової бензопили «Тайга 52сс» складає 1036,02 грн. (т.2, а.п.174-180);

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.06.2015 року, згідно якого ОСОБА_8 повідомив про викрадення електродрилі «Саратов ИЭ-1036э» (т.2, а.п.189);

- висновком експерта №330 від 10.06.2015 року, згідно якого ОСОБА_7 визнано осудним у відношенні інкримінованих злочинів (т.2, а.п.164-165).

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів доведено та дії кваліфіковано правильно за ст.ст.185 ч.2, 389 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а також ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 просила закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , оскільки не має жодних претензій, та надала відповідну заяву, проте суд вважає, що закриття даного кримінального провадження на підставі вказаної заяви потерпілої є неможливим. Відсутні належні докази, що свідчать про наявність родинних відносин між потерпілою та обвинуваченим, оскільки донька потерпілої та обвинувачений співмешкають, що на думку суду позбавляє можливості застосувати положення ст.477 КПК України щодо закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 інкриміновано, що 04.05.2014 року близько 00.30 год. він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_13 , шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон «Нокіа» у комплекті з картою пам`яті та стартовим пакетом «МТС», що коштує 2275,24 грн. З місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

В якості доказу вини прокурор послався на показання потерпілої ОСОБА_9 , однак останню судом у судовому засіданні не допитано, оскільки незважаючи на неодноразові виклики до суду та належне повідомлення потерпіла до суду не з`явилась та пояснень не надала. Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_10 суду пояснили, що викрадення мобільного телефону не було. Крім цього, заява про вчинення злочину потерпілою ОСОБА_9 не подавалась, а протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.05.2015 року складено зі слів свідка ОСОБА_13 , який не є потерпілим чи її представником, однак підписав протокол (т.2, а.п.8). Щодо протоколів огляду місця події від 05.05.2015 року, якими у ОСОБА_7 виявлено та вилучено мобільний телефон «Нокіа», а також у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_7 , виявлено та вилучено карту пам`яті та сім карту оператора «МТС» (т.2, а.п.20-23, 26-32), то вказані докази на думку суду не можуть без показань потерпілої бути беззаперечними доказами вчинення ОСОБА_7 злочину, який йому інкриміновано. За таких обставин, суд вважає недоведеним наявність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, а тому вказаний епізод підлягає виключенню із обвинувачення.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинуваченим вчинено злочини невеликої та середньої тяжкості.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_7 характеризується посередньо, на обліку лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку лікаря нарколога з приводу психічних і поведінкових розладів у наслідок вживання алкоголю, синдром залежності, раніше неодноразово судимий та вчинив злочини не відбувши покарання за попереднім вироком і маючи не зняту та не погашену судимість.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, зваживши у сукупності викладені вище обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише за умови призначення покарання у виді позбавлення волі, яке суд вважає необхідним і достатнім.

Крім цього, суд вважає необхідним застосувати положення статей 70 та 71 КК України та призначити покарання спочатку за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а потім за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до покарання за даним вироком не відбутого покарання, враховуючи положення ст.72 КК України, за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13.01.2015 року.

Цивільні позови відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу суд вважає необхідним залишити у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочинів і призначити покарання:

за ст.185 ч.2 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

за ст.389 ч.2 КК України 6 (шість) місяців арешту.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Згідно ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до покарання за даним вироком не відбутого покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13.01.2015 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 25 (двадцять п`ять) днів.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 01.10.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 30 грн.

Речові докази, а саме:

-електродриль «Саратов ИЭ-1036э», що перебуває на зберіганні потерпілого ОСОБА_8 залишити останньому, як власнику;

-ланцюгову бензопилу «Тайга 52сс», що перебуває на зберіганні потерпілої ОСОБА_4 залишити останній, як власнику.

Копію вироку вручити прокурору та засудженому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1