АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/7145/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1336/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст.304 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
з секретарем - ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 21 серпня 2015 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою на дії та рішення органів внутрішніх справ.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 21 серпня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 на дії та рішення співробітників Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 , слідчий суддя керувався положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України, у відповідності до яких під час досудового розслідування може бути оскаржений лише певний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора. А якщо скарга подана на інші рішення, дію чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню, то у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження. Слідчий суддя зазначив, що скарга ОСОБА_8 містить вимоги, які не є предметом оскарження в порядку ч.1 ст.303 КПК України.
Не погодившись із зазначеним процесуальним рішенням слідчого судді, ОСОБА_8 звернувся із апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 21 серпня 2015 року, витребувати із Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області матеріал ЖЕУЗС №2521 від 13 березня 2015 року. Апелянт посилається на те, що в межах цивільного провадження розглядався його позов про захист честі та гідності, за яким було постановлене судове рішення, яке він оскаржував в апеляційному порядку. Копії його апеляційної скарги були направлені відповідачам, в тому числі ХМУ ГУМВС України в Харківській області, яке безпідставно направило копію його апеляційної скарги начальнику Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 . Зазначена копія апеляційної скарги 13 березня 2015 року була незаконно, на думку апелянта, зареєстрована в ЖЕУЗС за №2521, як нібито його заява про кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_10 та проводилась перевірка. ОСОБА_8 вказує, що ніякої заяви про злочин відносно ОСОБА_10 він не подавав, а такі дії начальника Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 він вважає неправомірними. 13 серпня 2015 року він ( ОСОБА_8 ) у Ленінському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ознайомився із матеріалами ЖЕУЗС №2521, в яких міститься висновок старшого дільничного сектору ДІМ ОСОБА_11 та т.в.о. начальника сектору ДІМ ОСОБА_12 , які проводили перевірку за його заявою, яка в дійсності є копією апеляційної скарги у цивільній справі. У самому висновку викладені неправдиві відомості, тому апелянт вважає його незаконним, а дії співробітників міліції, на його думку, містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України службове підроблення. Вважаючи дії та рішення зазначених посадових осіб Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області неправомірними, він звернувся зі скаргою до суду, проте слідчий суддя безпідставно, на переконання апелянта, відмовив у відкритті провадження за його скаргою.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали за скаргою ОСОБА_8 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного:
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Так, у ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні. Тобто, у розумінні положень ч.1 ст.303 КПК України та, виходячи із положень ч.2 ст.307, п.2 ч.3 ст.407 КПК України щодо рішень, які вправі ухвалити суд за наслідками розгляду скарги заявника та апеляційної скарги, можливість прийняття рішення судом в даному випадку обмежена стадією досудового розслідування у кримінальному провадженні. Поза межами досудового розслідування, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, може бути оскаржена лише бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За визначенням терміну «досудове розслідування», відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України, - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
У скарзі до слідчого судді та в апеляційній скарзі ОСОБА_8 зазначає, що будь-якої заяви про кримінальне правопорушення він не подавав, а неправомірні дії посадових осіб Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області полягають у безпідставній реєстрації у ЖЕУЗС копії його апеляційної скарги по цивільній справі та проведенні перевірки, прийняття незаконного висновку за її наслідками. Вказане не відноситься до стадії досудового розслідування, а відтак і не підлягає оскарженню в порядку ч.1 ст.303 КПК України. Окрім того, ОСОБА_8 оскаржуються дії та рішення начальника Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 , старшого дільничного сектору ДІМ ОСОБА_11 та т.в.о. начальника сектору ДІМ ОСОБА_12 , тоді як ст.303 КПК України передбачає можливість оскарження лише рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора.
Інших вимог, які є предметом оскарження, та узгоджуються із положеннями ч.1 ст.303 КПК України, скарга ОСОБА_8 не містить.
Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до вимог ч.4 ст.304 КПК України, прийняв законне та обгрунтоване рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 , підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ч.3 ст.407,418,419,422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 21 серпня 2015 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 на дії та рішення співробітників Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :