ВИРОК

іменем України

12.09.12 року смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді Сорочан А. В.

при секретарі судового засідання Євтушок Є. В.

з участю потерпілої ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

підсудної ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Врадіївського районного суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, одружена, на утриманні двоє неповнолітніх дітей - 1999 та ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації та проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судима,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив:

11.06.2012 року, близько 6 год. 15 хв., на проїжджій частини дороги по вул. Орджонікідзе смт Врадіївка, Миколаївської області, на грунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_3 вчинила сварку з ОСОБА_1, в ході якої умисно нанесла один удар металевою частиною совкової лопати в ліву частину голови в область лобу. У результаті вказаних дій підсудної, ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у виді кровопідтіку та садно лобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні підсудна вину в скоєнні вказаного злочину не визнала та просила її виправдати через відсутність умислу нанесення удару потерпілій та спричинення легких тілесних ушкоджень. При цьому вона суду показала, що з потерпілою у неї тривалий час неприязні відносини, хоча і проживають на одній вулиці. 10 червня 2012 року , біля 6 години ранку у неї знову виник конфлікт з потерпілою через те, що її корова під воротами справила свої природні потреби та ОСОБА_1 відмовилась це прибирати. У ході сварки вони обоє ображали один одного грубими образливими словами та брутальною лайкою. Після того, як вони вигнали корів у стадо та повертались по дорозі іншими жителями, вона йшла із свідком ОСОБА_5 попереду, позаду неї потерпіла ОСОБА_1 з свідком ОСОБА_6, вона вирішила зібрати гній на лопату та викинути потерпілій на подвір»я, що і зробила. Побачивши це, потерпіла почала в її адресу кричати непристойні слова та ображати її, через що вона не стрималась та побігла від свого двору, тримаючи у руках лопату, до потерпілої на дорогу. ОСОБА_1 перша почала наносити її удари деревяною палицею по руках, а вона, в свою чергу, обороняючись від Фасій, ненавмисно нанесла один удар металевою частиною лопати по голові потерпілої, в ліву частину. Після чого пішла до себе додому, де в цей час перебували у літній кухні чоловік та свідок ОСОБА_5. Що було далі з потерпілою вона не знає. Свої побої вона в медичних закладах не обстежувала. Зверталась в міліцію з питання погрози зі сторони потерпілої, за результатами перевірки в порушенні кримінальної справи відмовлено. Вона жалкує, що так сталось, але вона це зробила ненавмисно та потерпілу першою не била.

Незважаючи на невизнання своєї вини підсудною, її вина в спричиненні умисних тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1 підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_1 суду показала, що з підсудною тривалий час перебуває у неприязних відносин із-за свого сина, який проживає по сусідству з підсудною. 11 червня 2012 року вона о 6 годині вигонила свою корову до череди попід забор, де проживає підсудна. Так як її корова справила свої потреби біля забору підсудної, остання почала її ображати грубою брутальною лайкою, говорити в її адресу образливі слова. Вона, у свою чергу, теж на неї кричала та сварила. Повертаючись додому з вигону, коли вона йшла по дорозі з ОСОБА_6, то побачила, що підсудна, взяв совкову лопату у руки, викинула гній з-під корови на подвір»я. У них знову виникла обоюдна словесна сварка, у ході якої підсудна перебувала біля свого двору, а вона на дорозі. Після чого підсудна, тримаючи лопату у руках догори, підійшла до неї, та вона, підійшов теж ближче до підсудної словами «Ану, вдар бабу», підняла дерев»яну палицю, якою раніше підгонила коров не думала, що підсудна нанесе їй удар. Підсудна нанесла один удар металевою частиною лопати у ліву скроню голови, від чого вона похилилась на велосипед свідка ОСОБА_6. Де ділась дерев»яна палиця вона не пам»ятає, так як втратила свідомість Сусідка їй допомогала дійти, до себе додому та цього ж дня вона їздила до м. Первомайськ до експерта для зняття побоїв, де були встановлені тілесні ушкодження у виді кровопідтіку та ссадини лобу. Тривалий час вона лікувалась та не могла вийти на вулицю з побоями, у цей час по господарству були змушені поратись її чоловік та донька. Вважає, що побиттям їй спричинені матеріальні збитки у розмірі 214 грн.- витрати на бензин для поїздки на СМЕ та 3 000 грн. моральної шкоди, які просить стягнути з підсудної, як особи яка вчинила злочин.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила показання потерпілої в частині нанесення підсудною по голові потерпілої одного удару металевою частиною лопати. Неприязні відносини між сторонами тривають тривалий час. При цьому, вона показала, що першою до потерпілої підбігла підсудна, тримаючи лопату у руках. Під час сварки, підсудна замахнулась на Фасій лопатою, підняв її до гори, а потерпіла на підсудну палицею, якою гнала корову. Від удару об лопату палиця зламалась, а підсудна, підняла лопату до гори вдарила Фасій по голові у ліву сторону, від чого остання впала на її велосипед.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що потерпіла є її мати та вони проживають однією сім»єю. 11 червня 2012 року її розбудила мати та повідомила, що її побила лопатою ОСОБА_3 У неї на голові вона побачила велику шишку та кровопідтік з лівої сторони голови. Злякавшись за матір, вона викликала працівників міліції. 11 червня брат возив матір до м. Первомайськ до лікарні та звертались до невропатолога по місцю проживання. Мати весь час від удару відчувала біль.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що він 11 червня 2012 року разом з підсудною повертався додому з вигону корів. Позаду йшли потерпіла та свідок ОСОБА_6. Так як він перебуває у нормальних відносинах з підсудною та її чоловіком, то зайшов до них в гості. Із кухні він бачив, як ОСОБА_8 на лопату зібрала гній та понесла до двору Фасій. Потім ОСОБА_8 повернулась та зайшла до двору, а Фасій перша начала кричати в адресу ОСОБА_8 та провокувати підсудну. ОСОБА_3 підійшла до Фасій та відштовхнула її, а Фасій вдарила палкою по руках потерпілої. ОСОБА_3, відмахуючись від потерпілої лопатою, попала їй по голові. При цьому підсудна до потерпілої стояла обличчям і держала черпачку на витянуту руку.

Свідки ОСОБА_8 та Кондрат»єва С. підтвердили факт перебування сторін неприязних відносинах, свідками бійки вони не були.

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 578- М від 31.08.201 року, у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді кровопідтіку та садно лобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути 11.06.2012 року від одного удару металевою частиною совкової лопати.

Із досліджених матеріалів про відмову в порушенні кримінальної спрКрим. справа №1/1408/65/2012ави за ч. 1 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_3 по факту спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень вбачається, що працівниками міліції було встановлено ті обставини, що під час сварки 11.06.2011 року, ОСОБА_3, взяв лопату, вдарила по голові ОСОБА_1, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості. При опитуванні ОСОБА_3 працівниками міліції, остання пояснювала правоохоронним органам, що не стрималась та нанесла потерпілій удар лопатою по голові.

Вивчив, дослідив та оцінив вказані докази в їх сукупності, суд вважає вказані докази достатніми та такими, що повністю доводять вину ОСОБА_3 в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1, і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому, суд приходить до висновку про нанесення удару підсудної саме умисно, а не з необережності. Умисну форму вини підтвердили, як потерпіла ОСОБА_1 М, свідок ОСОБА_6, яка була безпосереднім свідком бійки та знаходилась поряд, як з підсудною, так із потерпілою, а також свідок ОСОБА_5 підтвердив ту обставину, що підсудна до потерпілої з лопатою вийшла із двору на дорогу, лопату тримала на витянуту руку, повернута до потерпілої була обличчям. Що стосується нанесення ударів дерев»яною палицею самою потерпілою по руках підсудної, то цей факт свого підтвердження не знайшов та спростовуюється показаннями потерпілої, яка не заперечує того, що палицю, якою підганяла корову, тримала у руці та зламала її об лопату підсудної, коли та замахнулась на неї, а також показаннями свідка ОСОБА_6, яка зазначила, що потерпіла підняла палку та вдарила по лопаті підсудну тільки після того, як та підняла лопату до гори та замахнулась на неї з образливими словами та криками. Суд приходить до висновку, що відстань з якої свідок ОСОБА_5 спостерігав за бійкою на дорозі, знаходження підсудної до свідка спиною, а потерпілої до нього обличчям, не давала йому можливості чітко бачити яким чином потерпіла нанесла удар підсудній по руках чи лопаті. Окрім того, він не давав своїх пояснень працівникам міліції під час зібрання матеріалів по заяві Фасій, хоча понятим під час огляду місця події та вилучення лопати був присутній. Його показання в цій частині викликають сумнів у їх об»єктивності, тому не беруться судом до уваги. Сама ж підсудна до міліції зверталась не з питання спричинення їй тілесних ушкоджень чи болю, а погроз зі сторони Фасій.

Також, суд приходить до висновку, що та обстановка, яка склалась між обома сторонами конфлікту, незважаючи і на образливі слова зі сторони потерпілої в адресу підсудної, давали можливість підсудній уникнути подальшого конфлікту та не виходити навмисно з двору на дорогу з лопатою, де перебувала потерпіла. Всі ці дії зі сторони підсудної свідчать лише про навмисне спричинення удару, а не з необережності, що може виключити кримінальну відповідальність. Відповідальність за ст. 125 КК України настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров»ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження.

Що стосується заявленого потерпілою позову про стягнення компенсації за моральну шкоду у розмірі 3000 грн., то, на думку суду, з врахуванням обставин справи, наслідків, які наступили для потерпілої, дій підсудної, які порушили звичайний ритм життя потерпілої, яка є особою пенсійного віку, виходячи з засад розумності та справедливості, керуючись положеннями ст. ст. 24, 1167 ЦК України, то він підлягає частковому задоволенню на суму 1500 грн. Також суд вважає, що у задоволенні позову про стягнення з підсудної на користь потерпілої матеріальних збитків у розмірі 214 грн. необхідно відмовити через те, що потерпілою не було надано суду належних доказів того, що вона витратила вказані кошти у звязку з вчиненням ОСОБА_8 злочину. Квитанція №0611 від 13.06.2012 року про купівлю бензину на суму 214 грн. сином потерпілої для поїздки до м. Первомайськ не приймається судом, так як вказаний доказ є недопустимим та не стосується події, яка сталася 11 червня 2012 року.

При призначенні покарання, суд враховує скоєння підсудною злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу підсудної, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, не працює, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, відсутність обставин, що помякшують покарання, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку, і приходить до висновку про застосування до підсудної покарання у виді громадських робіт, передбаченого санкцією ч.1 ст. 125 КК України, яке буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів

Керуючись ст. ст. 321, 323, 324 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого

ч. 1 ст.125 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100

(сто) годин.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1

в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500 грн. У решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області

протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Врадіївський районний суд.

Копію вироку направити потерпілій для відома та вручити засудженій.

Суддя А.В.Сорочан