Справа №1-кс/337/486/2013
Провадження №337/6053/13-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2013 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - слідчого судді Котляр А.М.

при секретарі Чередниченко Л.В.

за участі прокурорів Фененко Д.П.

ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

захисника потерпілого адвоката ОСОБА_3

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого прокуратури Хортицького району м. Запоріжжя ОСОБА_1 від 25.09.2013 року про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2013 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_2, який вказує, що слідчим прокуратури ОСОБА_1 було винесено постанову про закриття кримінального провадження у відношенні працівників ОСОБА_4 ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у звязку із відсутністю події кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 365, 371, 372, 373 КК України. Вважає постанову слідчого незаконною з підстав, викладених в скарзі. Просив суд поновити йому строк для оскарження, оскільки скаргу він отримав поштою 01.10.2013 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 підтримали скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор Кузів І.В. пояснив, що він, працюючи на посаді слідчого прокуратури Хортицького району м. Запоріжжя, виніс оскаржувану постанову. Вважає, що перевірка була проведена ним в повному обсязі, виконані всі вказівки, які надавались в ході досудового розслідування, але факти, викладені в заяві ОСОБА_2, не підтвердились, і ним було прийнято рішення про закриття кримінального провадження у звязку із відсутністю події кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 365, 371, 372, 373, 387 КК України.

Прокурор Фененко Д.П. заперечив проти задоволення скарги та скасування постанови про закриття кримінального провадження від 25.09.2013 року, вважає, що при досудовому розслідуванні були проведені всі можливі слідчі дії для перевірки обставин заяви ОСОБА_2, однак вони свого відображення не знайшли.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши думку потерпілого, його представника, прокурорів, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

21.12.2012 року прокуратурою Хортицького району м. Запоріжжя внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань матеріали за заявою ОСОБА_2

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_2 пояснив, що 21.02.2011 року о 07-50 годині він знаходився біля ЗНУ. Його було затримано працівниками міліції, які одягли на нього металеві браслети, обшукали та відвезли до ОСОБА_4 і завели в кабінет №32. В кабінеті чоловік на імя ОСОБА_9 вдарив його в область голови. Він просив зателефонувати батькам, але йому відмовили. ОСОБА_10 його відвели до кабінету напроти, де за допомогою наручників повісили на гак, який знаходився на стіні кабінету. ОСОБА_10 почав наносити йому ударів гумовою палицею, обмотану в тканину. Також йому наносив ударів чоловік на імя ОСОБА_10. Йому дали підписати пояснення, він його не читав та підписав. ОСОБА_10 його повезли до ломбарду, в який він начебто здав телефон.

Після цього вони повернулись до кабінету №32 ОСОБА_4 ОСОБА_9 подзвонив його батькові та повідомив, що його затримали. ОСОБА_10 його завели до кабінету №23, де знаходились слідчі Яровий, Опришко, Христьян. Йому завдали декілька ударів Яровий та ОСОБА_8. Після цього до ОСОБА_4 приїхав його батько (т.2 а.с. 156-159, 219-221).

Свідок ОСОБА_11, пояснив, що 21.02.2011 року його викликали до ОСОБА_4 у звязку із затриманням сина (т.2 а.с. 252-255).

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що 21.02.2011 року провела сина у коледж, ніяких синців у нього на тілі не було. В цей же день від чоловіка вона дізналась, що її сина затримано. 22.02.2011 року вона знаходилась у коридорі ОСОБА_4, де бачила як матір потерпілого ОСОБА_13 розмовляла із слідчим Опришко Ю.А. Вважає, що слідчий розголосила таємницю слідства.

Слідчим було проведено перевірку, викладених ОСОБА_2 відомостей, в ході якої були допитані в якості свідків працівники міліції, проведені інші слідчі дії.

Допитаний в якості свідка начальник СКР ОСОБА_4 ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 пояснив, що 21.02.2011 року в його кабінеті №32 знаходився ОСОБА_2, який давав пояснення з приводу пограбування. У ОСОБА_2 на обличчі були сліди синців, які він пояснив тим, що займається кікбоксингом.

Також в кабінеті був присутній його заступник ОСОБА_6 До ОСОБА_2 ніхто з присутніх будь-якого спливу не чинив, наручники на нього не одягались, оскільки він добровільно прибув до ОСОБА_4 (т.2 а.с. 55-59).

Пояснення, аналогічні показанням ОСОБА_5, дав заступник начальника СКР ОСОБА_4 ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_14 (т.2 а.с. 60-64).

Допитаний в якості свідка о/у СКР ОСОБА_4 ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_15 пояснив, що його начальник ОСОБА_5 наказав йому знайти та запросити до ОСОБА_4 ОСОБА_2, який підозрювався у вчиненні грабежу. Він разом із оперуповноваженим ОСОБА_16 та інспектором Гаєвською О.В. знайшли ОСОБА_2 в приміщенні кафе Макдональдс, вони запросили його для надання пояснень з приводу грабежу у ОСОБА_17 до ОСОБА_4 ОСОБА_2 погодився і вони разом приїхали на автомобілі до ОСОБА_4, де ОСОБА_2 відвели до начальника ОСОБА_5 Свідок ОСОБА_15 пояснив, що помітив у ОСОБА_2 синці на обличчі, ОСОБА_2 пояснив, що отримав їх на тренуванні. До ОСОБА_2 спеціальних засобів не застосовувалось, оскільки він добровільно погодився поїхати до відділення міліції, засобів впливу до нього не застосовувалось (т.2 а.с. 69-72).

Пояснення, аналогічні показанням ОСОБА_15, дав ОСОБА_16 (т.2 а.с. 65-68).

Допитана в якості свідка інспектор СКЗ ОСОБА_4 ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_18 пояснила, що 20.02.2011 року поступила заява від ОСОБА_13, в якій вона повідомила, що 19.02.2011 року у її сина ОСОБА_17 відкрито викрав телефон відомий хлопець. Було встановлено, що підозрюваним може бути ОСОБА_2 Вона познайомилась із ОСОБА_2 в соціальній мережі Вконтакте і призначила йому зустріч в кафе Макдональдс на 21.02.2011 року. В кафе вона зустріла ОСОБА_2, після чого до них підішли ОСОБА_15 та ОСОБА_16 і запросили ОСОБА_2 до міліції з приводу грабежу у ОСОБА_17 ОСОБА_2 погодився і вони разом на автомобілі ВАЗ приїхали до ОСОБА_4 Оскільки ОСОБА_2 сам погодився їхати до відділу міліції, спеціальних засобів не застосовувалось. Фізичного впливу на ОСОБА_2 ніхто не здійснював Т.2 а.с. 98-102). Крім того пояснила, що історія спілкування з ОСОБА_2 на компютері не збереглась (т.2 а.с. 38-41).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 пояснив, що він працював оперуповноваженим СКР ОСОБА_4 ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. 21.02.2011 року до його кабінету запросили ОСОБА_2, після чого він опитав його з приводу вчиненого грабежу. Спеціальних засобів до нього не застосовувалось, фізичного впливу також (т.2 а.с. 73-76).

Допитаний в якості свідка начальник СВ ОСОБА_4 ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_20 пояснив, що 21.02.2011 року до слідчого відділення надійшов матеріал дослідчої перевірки з приводу вчинення ОСОБА_2 пограбування. ОСОБА_2 запросили до його кабінету, і той розповів про обставини вчинених ним дій. Розслідування було доручено слідчому Христьян Д.О.

Спеціальних засобів до ОСОБА_2 не застосовували, як і заходи фізичного чи іншого впливу (т.2 а.с. 85-88).

Допитана в якості свідка заступник начальника СВ ОСОБА_4 ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 пояснила, що 21.02.2011 року знаходилась в кабінеті №23 із слідчими Яровим В.В. та Христьян Д.О. Слідчий Христьян Д.О. проводив допит ОСОБА_2 В її присутності до нього засобів впливу не застосовувалось, наручників на ОСОБА_2 не було. Пояснила, що з ОСОБА_13 вона не спілкувалась (а.с. 77-80, 168-171).

Допитаний в якості свідка слідчий Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_21 пояснив, що 21.02.2011 року в його кабінеті знаходився ОСОБА_2, який давав пояснення з проводу пограбування у ОСОБА_17 У ОСОБА_2 були невеликі садна на обличчі. Він не питав звідки у нього ці сліди. Заходів впливу на ОСОБА_2 ніхто з присутніх не здійснював, наручників на ньому не було. Під час розслідування ОСОБА_2 поводив себе зухвало та агресивно.

В ході розслідування було встановлено, що ОСОБА_2 не був зареєстрований в журналі реєстрації відвідувачів 21.02.2011 року. Правила пропускного режиму були порушені оперативним черговим ОСОБА_22, який з 07.07.2011 року звільнений з органів внутрішніх справ. У звязку з цим його неможливо притягнути до дисциплінарної відповідальності за вказане порушення.

Пояснення ОСОБА_5 (т.1 а.с. 18-19), ОСОБА_6 (т.1 а.с. 20-21), ОСОБА_16 (т.1 а.с.23-24), ОСОБА_15 (т.1 а.с. 24-25) не є допустимим доказами відповідно до положень ст.86, 95 КПК України.

Будь-яких обєктивних даних про те, що ОСОБА_2 затримували 21.02.2011 року в ході досудового розслідування не здобуто.

ОСОБА_2 стверджував, що в приміщенні ОСОБА_4 йому наносили удари, від яких залишились сліди на обличчі. З пояснень опитаних працівників міліції вбачається, що у ОСОБА_2 21.02.2011 року на обличчі були сліди подряпин та синців, які він пояснив тим, що займається кікбоксінгом. ОСОБА_2 заперечував проти отримання ним синців на тренуванні, в скарзі вказував, що працівниками міліції була вигадана ця версія для уникнення відповідальності за заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Однак суд знаходить доводи ОСОБА_2 безпідставними.

Свідок ОСОБА_23, який працював тренером в секції кікбоксінгу, підтвердив, що ОСОБА_2 займався в його секції з 2007 року, на тренуваннях протягом січня-лютого 2011 року міг отримати незначні тілесні ушкодження, оскільки в цей час проводились контактні бої. Також ОСОБА_2 розповідав йому, що відвідує зайняття з інших видів єдиноборств (т.2 а.с. 103-106). Пояснення ОСОБА_23 узгоджуються з поясненнями тих працівників міліції, які зазначили, що ОСОБА_2 сам пояснив синці на обличчі тим, що отримав їх на тренуванні.

ОСОБА_5, стверджував, що ОСОБА_2 на його запитання відповів, що отримав синці на тренуванні.

При цьому ОСОБА_5 давав ці пояснення 08.02.2012 року (т.2 а.с. 215). В той час як тренер ОСОБА_23 вперше був опитаний слідчим прокуратури 22.05.2012 року (т.2 а.с. 103-106), при виконанні вказівок, викладених в постанові Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2013 року (т.2 ас. 229) та ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2012 року (т.2 а.с. 232-233), де серед іншого було вказано на необхідність перевірити доводи ОСОБА_2 щодо відвідування ним занять з кікбоксінгу.

Тому на переконання суду, працівниками міліції не могла бути вигадана версія про отримання ОСОБА_2 ушкоджень на тренуванні з кікбоксінгу, оскільки вона є досить конкретною, та в подальшому підтвердилась при допиті тренера ОСОБА_23

Крім того, ушкодження, які виявлені у ОСОБА_2 є незначними, викликає сумнів можливість їх виникнення при обставинах, описаних ОСОБА_2

Не знайшли свого підтвердження в ході розслідування доводи ОСОБА_2 щодо підвішування його за одягнені на руки наручники на металевий гак в одному в кабінетів ОСОБА_4

Під час проведення огляду кабінетів № 32 та №33 у присутності ОСОБА_2 та його захисника 07.06.2013 року (т.2 а.с. 209-216), гаку виявлено не було, при цьому було встановлено, що шпалери мають зношений вигляд і будь-яких слідів присутності на стіні гаку встановлено не було.

Згідно висновку спеціаліста від 24.02.2011 року (т.1 а.с. 4-5) у ОСОБА_2 були виявлені припухлість мяких тканин голови, садно на верхній губі, подряпина на правому плечі, садно на лівій кисті, які кваліфіковані спеціалістом як легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта від 22.05.2013 року (т.2 а.с. 260-264), тілесні ушкодження, що виявлені на тілі ОСОБА_2 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. В дослідницькій частині висновку, описано садно на кисті ОСОБА_2, яке являє собою садно невизначеної форми розмірами 0,3х0,8 см.

Характер описаних ОСОБА_2 мордувань з боку працівників міліції, зокрема підвішування на металевому гаку за наручники, явно не відповідає тим ушкодженням, які були виявлені на його тілі у вигляді садна розміром менше ніж 1 см на одній з кистей руки.

Слідчим прокуратури в ході розслідування було проведено предявлення осіб для впізнання за участю ОСОБА_2 (т.2 а.с. 223- 234). В ході цих слідчих дій ОСОБА_2 вказав на ОСОБА_24, ОСОБА_5, ОСОБА_6 як осіб, що наносили йому ударів. Також вказав на ОСОБА_25В як на особу, що проводила його допит.

На думку ОСОБА_2 той факт, що він впізнав даних працівників міліції, свідчить про те, що він добре запамятав осіб, які наносили йому тілесні ушкодження в приміщенні ОСОБА_4 Однак самі працівники міліції ОСОБА_7,ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_25 не заперечували, що 21.02.2011 року бачили ОСОБА_2, спілкувались із ним в приміщенні ОСОБА_4

У звязку з цим, впізнання перелічених осіб ОСОБА_2 жодним чином не доводить та не спростовує нанесення працівниками міліції тілесних ушкоджень ОСОБА_2

Пояснення батьків ОСОБА_2 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо застосування до їх сина фізичного спливу, на думку суду не є переконливим доказом, оскільки їм відомо про обставини зі слів ОСОБА_2, очевидцями подій вони не були.

Інші обставини, на які посилається ОСОБА_2 в своїй скарзі, відношення до обсягу досудового розслідування за його заявою не мають, оскільки підлягають встановленню при розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 за ст. 186 КК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що досудове розслідування було проведене прокуратурою Хортицького району м. Запоріжжя повно та ретельно, слідчим було виконані всі вказівки, викладені як в постановах та ухвалах Хортицького районного суду м. Запоріжжя (т.1 а.с. 179, 229; т.2 а.с. 2), так і апеляційного суду Запорізької області (т.1 а.с. 177-178, 232-233; т.2 а.с. 3-6, 133-135), а тому скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі ст.303-307 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області на протязі 5 (пяти) днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слдчий суддя: (підпис):

З оригіалом згідно:

Слідчий суддя: А.М. Котляр