Справа № 640/2092/16-к
н/п 1-кс/640/1108/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі адвоката - ОСОБА_3 ,
У судовому засіданні адвокат доводи скарги підтримав у повному обсязі, та надав пояснення, аналогічні тим, які викладені у скарзі.
Старший слідчий Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.
Процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, проте 12.02.2016 подав до суду заяву про розгляд скарги без участі прокурора (а.с.16).
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Слідчий суддя не погоджується з постановою слідчого про закриття кримінального провадження, та вважає її передчасною.
Так, в ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
Однак, в порушення п.1 ч.1 ст. 91, ч.1 ст. 92, ч.1 ст. 223 КПК України, в ході досудового розслідування слідчим не проведені в повному обсязі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 та ч.2 ст.146 КК України.
Закриваючи кримінальне провадження, слідчий вказав, що в ході досудового розслідування не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 .
Однак, в ході досудового слідства органом досудового розслідування жодним чином не перевірені доводи потерпілого щодо викрадення дитини шляхом обману або зловживанням довірою матері дитини, з ким знаходилася його донька на той час.
Крім того, в ході досудового слідства не було виконано в повному обсязі доручення №1 слідчого ОСОБА_5 про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України, а саме в частині встановлення повних анкетних даних ОСОБА_8 та допиту його в якості свідка; допиту в якості свідків сусідів ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 ; встановлення додаткових свідків та очевидців та допиту їх в якості свідків (а.с.33).
Матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для продовження досудового розслідування, при проведенні якого органу досудового розслідування слід перевірити доводи заявника щодо викрадення дитини шляхом обману або зловживанням довірою матері дитини, встановити та допитати свідків, які зазначені в дорученні слідчого про проведення слідчих дій, а також в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Разом тим, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги заявника в частині зобов`язання старшого слідчого Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.146 КК України, розпочавши невідкладно досудове розслідування, при цьому виходить з наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Пунктом 1.10. Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012, встановлено, що реєстраторами єдиного реєстру досудових розслідувань є прокурори, слідчі органів прокуратури, внутрішніх справ, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів державного бюро розслідувань (з моменту створення).
Згідно п.2.3 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012, внесення відомостей до Реєстру шляхом занесення інформації, зазначеної у п.2.1 Положення здійснюється реєстратором.
З урахуванням викладеного, а також відповідно до ст. 214 КПК України, правом визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення, вказаного у повідомленні про кримінальне правопорушення, наділені органи досудового слідства, а не особисто заявник.
Так, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачено право заявника, потерпілого оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Оскарження слідчому судді дій слідчого щодо визначення попередньої правової кваліфікації, ст.303 КПК України не передбачено.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.303-307,309,372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини скарги ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1