Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

13 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

та особи, яка подала скаргу ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 15 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва повернув ОСОБА_6 його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Військового апеляційного суду Центрального регіону України від 20 липня 2004 року.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що заявником не були усунуті у повному обсязі недоліки його заяви, зазначені в ухвалі суду від 25 червня 2015 року про залишення цієї заяви без руху, а тому, згідно з положеннями ч. 3 ст. 464 КПК України, застосував до цієї заяви правила, передбачені ч. 3 ст. 429 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що оскаржувана ним ухвала має бути скасована, оскільки недоліки, зазначені в ухвалі суду від 25 червня 2015 року він усунув повністю.

На підставі висновків судового експерта, він, ОСОБА_6 , надав достатні і переконливі обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та йому під час судового розгляду.

При поверненні його заяви, судом не вказано конкретно, які саме недоліки, зазначені в ухвалі суду від 25 червня 2015 року не були усунуті в повному обсязі.

Крім цього, як зазначає заявник, судом було порушено п. 17 ст. 7 КПК України, а саме його право на оскарження процесуальних рішень.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу на її підтримку; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення скарги заявника; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не може бути задоволена, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Підстави та строк звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, визначені ст.ст. 459, 461 КПК України.
Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, як це передбачено ст. 462 КПК України, подається в письмовій формі та повинна відповідати вимогам, які зазначені у ч. 2 цієї статті. Зокрема у цій заяві, поряд з іншим, повинно бути зазначено обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву. Крім того, згідно вимог ч. 4 цієї статті, до заяви додаються копії заяви в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, заява ОСОБА_6 від 21 квітня 2015 року про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з якою він звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва, не відповідала наведеним вище вимогам закону, а тому ухвалою суду від 25 червня 2015 року була залишена без руху, з наданням заявнику часу для усунення виявлених недоліків десять днів з моменту отримання ним копії зазначеної ухвали.
Протягом встановленого судом строку ОСОБА_6 , 14 липня 2015 року, подав нову заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, однак, незважаючи на доводи, які наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , зазначені в ухвалі суду від 25 червня 2015 року недоліки його заяви, яку було залишено без руху, в повному обсязі усунуті не були.
Зокрема, в ухвалі суду від 25 червня 2015 року поряд з іншим зазначалось про те, що у поданій заяві заявник не вказав коли йому стало відомо про наявність, на його думку, нововиявлених обставин, а також не обґрунтував та не конкретизував зміст своїх вимог.
Перевіркою нової заяви ОСОБА_6 від 14 липня 2015 року, яку було подано до суду на виконання зазначеної вище ухвали, встановлено, що останній дійсно не усунув всіх недоліків заяви, яку було залишено без руху.
По-перше, ОСОБА_6 не надав суду достовірної інформації про те, коли йому стало відомо про наявність нововиявлених обставин, а саме про наявність висновків експертно-економічного дослідження, яким було встановлено, що акт ревізії в/ч НОМЕР_1 складений упереджено, а викладені в ньому факти, які суд взяв до уваги при винесенні вироку, не відповідають дійсності.
Наявні в судовому проваджені дані, з урахуванням пояснень ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції, дозволяють зробити висновок про те, що про існування висновків, які, на думку заявника, є нововиявленими обставинами, останньому стало відомо не 10.11.2014 року, як він зазначив у своїй останній заяві, а набагато раніше, оскільки він особисто неодноразово звертався до відповідних експертних установ та отримував відповідні висновки, починаючи з 2012 року.
По-друге, вимоги особи, яка подає заяву до суду в новій заяві ОСОБА_6 знову залишилися неконкретизованими, оскільки формулювання, наведене в його заяві, а саме дослівно: «2. Переглянути вирок Військового апеляційного суду Центрального регіону України без врахування як доказу моєї вини акту ревізії, оскільки він не відповідає дійсності. 3. Скасувати вирок Військового апеляційного суду Центрального регіону України від 20.07.04 року частково, а саме в частині визнання мене винним у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 410 ч. 2, 423 ч. 1 КК України і ухвалити новий вирок.», не тільки не дозволяє зробити висновок з приводу того, про що повинен бути ухвалений новий вирок, а й взагалі не ґрунтується на вимогах закону, через те, що за обставин, на які посилається заявник, новий вирок ухвалений бути не може.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відповідно до положень, передбачених ч. 3 ст. 464 та ч. 3 ст. 429 КПК України, обґрунтовано повернув ОСОБА_6 його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки він в установлений строк не усунув недоліків заяви, яку було залишено без руху.
Наведені вище доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , а також посилання на порушення судом його прав, передбачених п. 17 ст. 7 КПК України, жодним чином не спростовують правильності рішення суду першої інстанції про повернення заяви особі, яка її подала, оскільки це рішення ґрунтуються, як на матеріалах судового провадження, так і на вимогах відповідних норм кримінального процесуального закону, а порушення права на оскарження цього рішення фактично допущено не було.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення заяви ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами особі, яка її подала, є законним та обґрунтованим, а тому воно повинно бути залишеним без змін, а апеляційна скарга заявника без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

у х в а л и л а :

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року, якою заява ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Військового апеляційного суду Центрального регіону України від 20 липня 2004 року повернута особі, яка її подала залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: _____________ ________________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-о/796/57/2015

Категорія: ст. 459 КПК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_7

Доповідач - суддя ОСОБА_1