ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2016 року м. Мукачево Справа №303/119/16-к
1- кп/303/69/16
Номер рядка с.з.- 55
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ;
За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2015 року за №0000211 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини ПП НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 407 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, 16.03.2015 року не з`явився на військову службу до військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та без поважних причин був відсутній на військовій службі у період з 16.03.2015 по 29.12.2015.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 407 Кримінального кодексу України визнав повністю, підтвердивши при цьому фактичні обставини вчинення інкримінованому йому у вину суспільно-небезпечного діяння та надав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно у вказаний період не з`являвся до військової частини.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, проти чого не заперечували учасники судового розгляду, з`ясувавши при цьому обставини щодо правильного розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують його особу.
Таким чином, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку про обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, про його винність у скоєнні встановленого судом кримінально - караного діяння та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за частиною четвертою статті 407 Кримінального кодексу України як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення відповідають фактичним обставинам та обґрунтовані тими доказами, які досліджені судом під час судового розгляду кримінального провадження.
Показами обвинуваченого, у повній мірі підтверджуються фактичні обставини відносно відсутності обвинуваченого, як військовослужбовця у період з 16.03.2015 по 29.12.2015 на військовій службі в особливий період, що беззаперечно визнано в суді і самим обвинуваченим.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, приймав участь в антитерористичній операції (а.с. 23, 24-30, 31, 32).
За обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

З врахуванням вищевикладених обставин кримінального провадження суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 є можливим без відбування покарання та без його ізоляції від суспільства. Тому призначаючи обвинуваченому покарання суд застосовує положення ст. 75 Кримінального кодексу України, які передбачають звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього певних обов`язків на підставі ст. 76 Кримінального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 373 - 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
ЗАСУДИВ:
1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 407 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
2. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
3. На підставі п.п. 2, 3 частини першої ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
4. Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
5. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
6. Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

Головуючий ОСОБА_1