В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
Справа № 1-кп/489/250/15 р.

13.08.2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, раніше судимого 04.08.2009 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 18.05.2015 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України д 4 років і 1 місяця позбавлення волі; 16.06.2015 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років і 2 місяців позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2015, приблизно о 14:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 3 по вул. Олійника у м. Миколаєві, діючи за раптово виниклим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_6 , яка йшла перед ним, та застосував до потерпілої фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, що виразилось в нанесені одного удару рукою по спині. В цей же час ОСОБА_5 вихопив з руки ОСОБА_6 наступне майно:
- мобільний телефон, марки «Нокіа Люміа 610», вартістю 1000 гривень, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Лайф», що матеріальної цінності для потерпілої не має.
Відкрито заволодівши даним майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1000 гривень.
Суд визнає винним ОСОБА_5 у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Так обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав і дав свідчення по суті висунутого обвинувачення з яких вбачається, що в цей день та час він був біля будинку АДРЕСА_2 побачив потерпілу яка розмовляла по телефону і в нього виникло бажання її пограбувати, штовхнувши її він вирвав з руки мобільний телефон і втік. Телефон продав, кошти потратив на свої потреби. Збитки відшкодовані. У вчиненому кається.

Вина обвинуваченого підтверджуються письмовими доказами з яких вбачається, що заяву про кримінальне правопорушення потерпілою було подано 11.02.2015 р. Яка внесена в ЄРДР. Слідчим було оглянуто місце злочину, що відображено в протоколі ОМП від 11.02.15 р. Вилучено та оглянуто телефон 25.02.2015 р. і повернуто під розписку потерпілої. Бальберта було пред`явлено потерпілій для впізнання 25.02.2015 р. про що складено протокол.

Таким чином прокурором доведена вина ОСОБА_7 у висунутому обвинувачені.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, відшкодування збитків.

Суд в порядку ст. 325 КПК України, вважає за можливе прийняти рішення по справі в відсутність потерпілої яка була належним чином повідомлена, але в судове засідання не з`явився причини не явки суду не повідомила та письмових клопотань до суду про відкладення слухання справи не надавала і приходить до висновку, що всі обставини справи суд з`ясував у відсутності потерпілої і вважає що потерпілі використали своє право брати участь в судовому засіданні і при таких обставинах суд вважає за можливе прийняти рішення по справі на свій розсуд.
Обставини що обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який раніше судимий, відбуває покарання за попереднім вироком, характеризується негативно, в архівах психіатричної лікарні не значиться, стоїть на обліку у лікаря нарколога з діагнозом синдром залежності від опіатів, знятий з обліку в зв`язку з засудженням, також при призначені покарання суд враховував обставини при яких обвинувачений скоїв злочин, враховуючи пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин вважає за необхідне, призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

На думку суду саме така міра покарання буде достатньою для його перевиховання та виправлення.

При призначенні покарання за цим вироком врахувати покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва яким він засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років і 2 місяців позбавлення волі, .

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років і 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворого покарання за цим вироком, менш суворого покарання за вироком від 16.06.2015 р. Заводського районного суду м. Миколаєва яким він засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років і 2 місяців позбавлення волі і остаточно призначити покарання у вигляді 4(чотирьох) років і 3(трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з 19.02.2015 р. як зазначено в вироку Заводського районного суду М. Миколаєва .

По цьому кримінальному провадженню міра запобіжного заходу не обиралась.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.
Головуючий: ОСОБА_1

Згідно ст. 376 ч. 3 КПК України обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання, апеляційної інстанції.