АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1766/15 Справа № 185/4346/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ
22 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року.
Цим вироком,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Волноваха Донецької області, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 09.06.2015 року Волноваським районним судом Донецької області за ст.263 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі,
засуджений за ч.2 ст.260 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, з конфіскацією особисто належного майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно визначено 3 роки 10 днів позбавлення волі, з конфіскацією особисто належного майна.
ОСОБА_8 визнаний винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за наступних обставин.
На початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, невстановленими досудовим розслідуванням особами, для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної, так званої «Донецької народної республіки», було створено непередбачене законом України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур так званої «Донецької народної республіки», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державно виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

Приблизно 15 серпня 2014 року ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, маючи намір на вступ до незаконного збройного військового формування самопроголошеної, так званої «Донецької народної республіки», усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законами України збройного формування, прибув до штабу батальйону № 72 незаконного збройного формування «Донецька народна республіка», що розташований за адресою АДРЕСА_2 , де, погодившись на злочинну пропозицію, добровільно вступив до незаконного вказаного збройного формування під командуванням ОСОБА_9 будучи достовірно обізнаним, що зазначений батальйон не відноситься до складу збройних сил України. Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_8 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_8 , приблизно з 15 серпня 2014 року до 27 грудня 2014 року, здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого безпосереднього командира по здійсненню визначених йому завдань по організації та проведенню окупації міста м. Донецьк, чергував на блокпосту, що розташований по вул. Петровського, м. Донецька, зі зброєю в руках, а саме автоматом системи «Калашникова», набоями до нього, форменому одязі та військовому спорядженні. При цьому ОСОБА_8 , перебуваючи на вказаному блокпосту, виконував відведені йому функції по здійсненню контрольно-пропускного режиму, охорони блок посту, перевірці транспортних засобів та документів, у осіб, які його перетинали, направлені проти представників влади.
В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку, у частині призначення покарання, через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Суд належним чином не врахував, що ОСОБА_8 раніше засуджений за скоєння тяжкого злочину проти громадської безпеки, за який йому було призначений мінімальний розмір покарання, вину визнав під тягарем безперечних доказів, зібраних органом досудового розслідування, а також, загальний воєнно-політичний стан в Україні.
Крім того, судом у вироку необґрунтовано застосовано до обвинуваченого додатковий вид покарання у виді конфіскації майна, оскільки в обвинуваченні ОСОБА_8 не зазначено про скоєння останнім злочину з корисливих мотивів.
Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.260 КК України у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за попереднім вироком та остаточно до відбування призначити 6 років позбавлення волі, без конфіскації майна. В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляцію прокурора у частині виключення вказівки суду про конфіскацію майна та просили у решті залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія вважає апеляцію такою, що підлягає частковому задоволенню.
Висновки суду про винність ОСОБА_8 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, при викладених у вироку обставинах, кваліфікація його дій не оскаржуються.
Покарання, призначене ОСОБА_8 , на думку колегіє, є надто м`яким.
Суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, загальний воєнно-політичний стан в Україні, те, що ОСОБА_8 скоїв і інший тяжкий злочин, за який засуджений на 3 роки позбавлення волі.
За таких обставин, призначення мінімального покарання у виді 3 років позбавлення волі та остаточного покарання, за сукупністю злочинів, у виді 3 років 10 днів позбавлення волі, явно не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого, що відповідно до ст.ст.409, 414, 420 КПК України тягне за собою скасування вироку, у цій частині, з ухваленням нового.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, колегія враховує те, що ним скоєне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, те, що він активно приймав участь у діяльності озброєних формувань, не передбачених законами України і тривалий час. Крім того, він же скоїв і інше тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, за яке засуджений та вважає, що покарання слід призначити реальне у виді позбавлення волі.
З урахуванням повного визнання ОСОБА_8 вини та щиросердного розкаяння, що колегія визнає обставинами, пом`якшуючими покарання, відсутності обставин, обтяжуючих покарання, даних про особу обвинуваченого, його віку, позитивних характеристик з місця проживання, колегія вважає можливим призначити йому покарання ближче до мінімального і без конфіскації майна, оскільки злочин не корисливий і такий мотив слідством та судом встановлений не був.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-
З А С У Д И Л А:
Апеляцію першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити частково.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року відносно ОСОБА_8 , у частині призначення покарання, - скасувати.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.260 КК України у виді 4 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком від 09 червня 2015 року більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 4 роки позбавлення волі, без конфіскації майна.
У решті частини вказаний вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Судді: