У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.10.2015 Справа №607/11613/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001181 від 7 травня 2015 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

7 травня 2015 року близько 9 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 в порушення пункту 2 «а», «б», «г» Правил Дорожнього руху України , без посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, без реєстраційного документу на транспортний засіб, без полісу обов`язкового страхування, керував технічно-справним мотоциклом "BMW", із номером рами НОМЕР_1 , який в порушення заборони п. «2.9 «в» ПДР України не зареєстрований у Державтоінспекції та не має номерного знаку, рухався зі швидкістю близько 50 км/год. по проспекту Ст.Бандери від вул. Руської в напрямку вул. Коновальця м. Тернополя.

ОСОБА_3 в порушення вимог пунктів 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення поняття «дорожня обстановка», «перевага») та 12.1 ПДР України не врахував дорожні умови та обстановку, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом та швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян.

Внаслідок цього і в порушення п. 2.3 «б», «д» ПДР України водій ОСОБА_3 , продовжуючи такий рух та наближаючись до регульованого сигналами світлофора пішохідного переходу, який влаштований навпроти будинку №16 проспекту Ст. Бандери, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну. У той час, коли на світлофорі увімкнувся червоний сигнал світлофору, який забороняє рух, ОСОБА_3 , в порушення п. 8.7.3 «е» ПДР України, ігноруючи вказаний сигнал, продовжував рух до вищевказаного пішохідного переходу. У цей момент пішохід ОСОБА_5 із групою пішоходів вийшли на регульований пішохідний перехід на зелений сигнал світлофору із силуетом пішохода, який дозволяє рух, відповідно до п. 8.7.7 ПДР України та рухалися у його межах, у темпі спокійної ходьби в напрямку справа наліво відносно руху мотоцикла.

Своїми діями, які не відповідали вимогам вищевказаних пунктів ПДР України ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та скоїв наїзд керованим мотоциклом "BMW" в межах нерегульованого пішохідного переходу на пішохода ОСОБА_5 .

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці, струсу головного мозку і садна лівої дельтовидної ділянки. які супроводжувалися розладом здоров`я тривалістю більше як 21 день і за цією ознакою належать до середньої тяжкості.

Дорожньо - транспортна пригода перебуває у прямому причинному зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_3 вищеперелічених вимог ПДР України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав в повному обсязі. Повідомив, що дійсно 7 травня 2015 року, керуючи мотоциклом та рухаючись по проспекту Ст.Бандери у м. Тернополі, на пішохідному переході, скоїв наїзд на ОСОБА_5 , котрий переходив проїзну частину дороги на пішохідному переході. ДТП трапилась через порушення ним ПДР України.

Про скоєне шкодує. Відшкодував завдані потерпілому збитки.

Потерпілий ОСОБА_5 суду повідомив, що 7 травня 2015 року в м. Тернополі по проспекту Ст.Бандери він переходив проїзну частину дороги по регульованому пішохідному переходу на зелений для себе сигнал світлофора. В якийсь час він втратив свідомість і як далі розвивались події не знає.

На даний час обвинувачений ОСОБА_3 в повній мірі відшкодував завдані йому збитки і до нього не має жодних претензій.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час судового розгляду від захисника - адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому він просить звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим. При цьому захисник надав суду документи, які підверджують добровільну сплату ОСОБА_3 судових витрат та витрат, пов`язаних із лікуванням потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання захисника підтримав, суду повідомив, що усвідомлює нереабілітуючий характер звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з обвинуваченим підтримав, заявив, що така його позиція є добровільною.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу заявленого захисником клопотання, дослідивши матеріали обвинувального акта та кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ст. 12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_3 , класифікується, як злочин невеликої тяжкості.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, у вчиненому злочині повністю визнав себе винним, щиро покаявся, примирився з потерпілим, завдану злочином шкоду відшкодував.

Також як вбачається із наданих в судовому засіданні пояснень потерпілого ОСОБА_5 , на даний час він із ОСОБА_3 , примирились, останній повністю відшкодував завдану ним шкоду та будь - яких претензій матеріального чи морального характеру до нього не має.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України з підстав, передбачених ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього - закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження №0001181 від 7 травня 2015 року за даним фактом - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя підпис

З оригіналом згідно:

Головуючий суддя ОСОБА_1