Дата документу Справа № 336/9237/15-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 336/9237/15-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/20/16 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 11 січня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 (в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ) на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 грудня 2015 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

адвокат ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- ч.1 ст. 115 КК України, за наступних обставин.

Так, 30 грудня 2015 року, в період часу з 21 год. 40 хв. до 21 год. 51 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, знаходячись на кухні квартири АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту із потерпілим ОСОБА_9 , наніс останньому декілька ударів ножем в область черева та грудної клітини зліва, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 , згідно довідки КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» м. Запоріжжя, проникаюче торако-абдумінальне поранення діафрагми зліва, наскрізне поранення печінки, жовчного міхура, не проникаюче поранення грудної клітини зліва, поранення лівого плеча, геморологічний шок 2 ступеня, які відповідно до п.п. 2.1.1 та п.п. 2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Тим самим, ОСОБА_7 вчинив всі необхідні умисні дії, які вважав за потрібні для вбивства потерпілого ОСОБА_9 , але не довів свій злочинний намір до кінця, через обставини, які від нього не залежали, оскільки, внаслідок надання потерпілому першої медичної допомоги, ОСОБА_9 залишився живим.

30 грудня 2015 року до ЄРДР внесено відомості за №0005639 за ознаками ч.2 ст.15- ч.1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

30 грудня 2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- ч.1 ст. 115 КК України.

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи обгрунтованістю підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, її підтвердження доказами, доданими до клопотання, наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5, ч.1 ст. 177 КПК України, тяжкістю можливого покарання у випадку визнання ОСОБА_7 винним, відсутністю в підозрюваного місця роботи, стійких соціальних зв`язків, офіційного джерела прибутку, і неможливістю забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя в ухвалі вказав на наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- ч.1 ст. 115 КК України, доведену прокурором наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідка ОСОБА_10 та вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя послався на відомості щодо особистості підозрюваного, прийшов до висновку про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 посилається на незаконність ухвали, відсутність в матеріалах доданих до клопотання достовірних відомостей, що свідчили б про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, відсутність належного обгрунтування неможливості застосування до ОСОБА_7 інших, більш м`яких запобіжних заходів, неврахування судом віку та стану здоров`я підозрюваного, міцності його соціальних зв`язків, наявності в нього постійного місця проживання та роботи, відсутності судимостей. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити і обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, при вирішенні питання стосовно застосування особі запобіжного заходу слідчий суддя або суд має керуватися вимогами, передбаченими ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194 КПК України.
Як вбачається із клопотання слідчого про застосування стосовноОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в обґрунтування його задоволення слідчий зазначив про обгрунтованність висунутої ОСОБА_7 підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був опитаний підозрюваний, вислухана думка захисника, прокурора, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, оскільки зазначені обставини, і зокрема, обґрунтованість підозри об`єктивно підтверджується наявними по справі доказами, а саме письмовими поясненнями самого підозрюваного, свідка ОСОБА_10 , медичною довідкою щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події.
З урахуванням особливої тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , очікуваного покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, у разі визнання підозрюваного винним, приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення, що пов`язане із ревнощами зі сторони підозрюваного, судова колегія знаходить доведеними ризики щодо переховування підозрюваного, впливу на свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_9 ..

За вказаних обставин колегія вбачає наявність підстав вважати, що при застосуванні відносно ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу не буде досягнуто мети дієвості даного провадження та не буде забезпечено належної процесуальної поведінки підозрюваного.
У зв`язку із викладеним, позитивні відомості стосовно особистості ОСОБА_7 не можуть бути підставою для скасування запобіжного заходу.
При обранні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані вимоги ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194 КПК України, з якими закон пов`язує вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

З огляду на вище зазначене, колегія суддів не може погодитись з доводами захисника про те, що суд, при застосуванні ОСОБА_7 запобіжного заходу, порушив вимоги закону.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 грудня 2015 року про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 26 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4