Справа № 438/216/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/458/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

виправданої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляціями державного обвинувача та потерпілої ОСОБА_8 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 29 липня 2013 року про виправдання ОСОБА_9 за ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 29 липня 2013 року

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка і мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, з середньою освітою, одружена, не працююча, раніше не судима

виправдана за ч.2 ст.125 КК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 про стягнення майнової шкоди та морального відшкодування відмовлено.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачувалася в тому, що вона 15 листопада 2012 року, близько 16 год. 30 хв., перебуваючи поблизу вхідної брами будинку АДРЕСА_1 , підійшла до ОСОБА_8 та на грунті особистих неприязних відносин нанесла їй удари руками у різні частини тіла, а саме: 5 ударів в область потиличної ділянки голови, 3 удари в ділянку шиї та 3 удари в ділянку правого плеча, а також нанесла їй неодноразові подряпини в ділянці шиї та грудей, чим спричинила потерпілій згідно з висновком судово-медичної експертизи № 47 від 28.01.2013 року легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_11 просить вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, неповнотою судового розгляду, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Свої вимоги він мотивує тим, що суд в порушення вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України у вироку не навів вмотивований висновок про те, чому бере до уваги одні докази, а відкидає інші; не обґрунтував, чому ним не надано відповідного аналізу та належну правову оцінку висновку судово-медичної експертизи № 47 від 28 січня 2013 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_8 були вичавлені легкі тілесні ушкодження, що викликали короткотривалий розлад здоров`я, та показам потерпілої, які були послідовними, незмінними як протягом досудового розслідування, так і під час судового розгляду. Судом в основу вироку покладено неоднозначні покази обвинуваченої ОСОБА_9 , які не підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Докази, здобуті у ході досудового розслідування та досліджені у судовому засіданні, не ґрунтувались на припущеннях, а були зібрані в установленому законом порядку, тобто були належними та допустимими. Судом жодним чином не досліджено та не взято до уваги при ухваленні вироку протоколу проведення слідчого експерименту від 12.02.2013 року із потерпілою ОСОБА_8 із фототаблицею до нього.

У ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 заявлялося усне клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_12 , який, зі слів потерпілої ОСОБА_8 , бачив конфлікт між нею та ОСОБА_9 та факт нанесення їй останньою тілесних ушкоджень, а також ОСОБА_13 , який бачив конфлікт між нею та ОСОБА_9 , однак у ході досудового розслідування слідчим цей факт не взято до уваги, доводи потерпілої не перевірено.

У змінах до апеляційної скарги прокурор ОСОБА_14 просить вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, неповнотою судового розгляду, а також з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та постановити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 просить вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Свої вимоги вона мотивує тим, що вина ОСОБА_9 повністю підтверджується зібраними та перевіреними у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, але суд, неправильно трактуючи зібрані у ході досудового розслідування докази, у вироку зазначив, що під час судового розгляду не встановлено наявність у діях обвинуваченої інкримінованого їй складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Судом в порушення вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України у вироку не вказано підстав для виправдання обвинуваченої та не зазначено мотивів, з яких суд відкинув докази обвинувачення; не надано оцінки висновку судово-медичного експерта № 47 від 28 січня 2013 року, відповідно до якого в неї встановлено легкі тілесні ушкодження, що викликали короткотривалий розлад здоров`я; її показання повністю узгоджуються з вказаним висновком цієї експертизи, є послідовними та незмінними впродовж досудового розслідування та під час судового розгляду; а в основу вироку покладено суперечливі показання ОСОБА_9 , які не підтверджуються матеріалами кримінального провадження; в ході судового розгляду допити свідків проводилися не об`єктивно та односторонньо, зокрема свідка ОСОБА_15 ; також не було допитано судово-медичного експерта; заявлене нею клопотання про допит свідків було задоволено часткового з тих причини, що їй не було відоме місце проживання одного із свідків; свідок ОСОБА_16 дав письмове пояснення по даному факту, але незважаючи на заявлене нею клопотання свідок в судовому засіданні допитаним не був; свідок ОСОБА_12 на досудовому слідстві пояснив, що він був свідком спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , але із невідомих їй причин під час судового розгляду заявив, що він нічого не бачив та нічого не чув.

У доповненні до апеляційної скарги потерпіла зазначає, що судом у ході допиту судово-медичного експерта ОСОБА_17 не було взято до уваги той факт, що судово-медична експертиза проводилася експертом за медичними документами, а сам факт спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_9 мав місце близько двох місяців до часу проведення судово-медичної експертизи, а тому зазначених у медичній документації тілесних ушкоджень у неї відповідно, на момент проведення судово- медичної експертизи не було. У вироці зазначено, що факт побиття її ОСОБА_9 показами ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 не підтверджується, що свідчить про необ`єктивність проведення судового слідства.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про те, що слід задовольнити апеляцію прокурора без доповнень, які були внесені до апеляції по спливу строку, протягом якого можна вносити доповнення до апеляційної скарги, та задовольнити апеляцію потерпілої, скасувавши вирок та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції, думку потерпілої, яка аналогічна позиції прокурора, виступ обвинуваченої про безпідставність апеляційних вимог та правильність вироку суду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду.

За змістом п.1 ч.1 ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, підчас якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб та інше.

Як установлено в судовому засіданні, свідки, про допит яких клопотала потерпіла підчас судового засідання в суді першої інстанції, так і не були допитані, оскільки суд відхилив це клопотання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відхилив заяву потерпілої безпідставно. Адже він тим самим позбавив сторону обвинувачення права на доказування своєї правової позиції, а себе можливості повно, всесторонньо і об`єктивно вирішити справу по суті.

Виходячи з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що вирок слід скасувати і призначити новий судовий розгляд справи в суді першої інстанції, підчас якого виконати всі необхідні дії для прийняття законного і справедливого рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляції прокурора та потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Бориславського міського суду Львівської області від 29 липня 2013 року про виправдання ОСОБА_9 за ч.2 ст.125 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд справи у Бориславському міському суді Львівської області.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Оригінал ухвали.