Справа № 583/3547/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000037 від 16 квітня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, мешканця АДРЕСА_1 , що має середню освіту, нежонатого, не судимого, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 04.09.2014 року, підсобного робітника 1 інженерно-будівельного взводу 3 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1

за ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Підсобний робітник 1 інженерно-будівельного взводу 3 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , являючись військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в період з 25 листопада 2014 року по 28 жовтня 2015 року, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи свій обов`язок проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , розташованій в АДРЕСА_2 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин, самовільно залишив місце служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав та суду пояснив, що дійсно він був призваний для проходження військової служби під час мобілізації. Під час проходження служби в АДРЕСА_2 , в частині польова пошта НОМЕР_1 25 листопада 2014 року поїхав додому допомагати безробітній дружині, на утриманні якої знаходяться двоє малолітніх дітей. 29 жовтня цього року повернувся до частини, бо усвідомив свою провину.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні пред`явленого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорені.

Таким чином, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у самовільному залишенні місця служби понад один місяць, і такі його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання суд приймає до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме визнання винуватості, каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, а також враховуючи молодий вік та позитивну характеристику обвинуваченого, те, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні двох малолітніх дітей, дійшов висновку про застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого виду покарання, ніж передбачене санкцією ч. 3 ст. 407 КК України, а саме арешту, з відбуванням його, згідно положень ч. 2 ст. 60 КК України, на гаупвахті.

Клопотання про обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не заявлялися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цим законом з застосуванням ст. 69 КК України у виді трьох місяців арешту.

Покарання відбувати на гауптвахті.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного поміщення на гауптвахту.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1