Справа № 1-3/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2010 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі Чернезі М.М., Гіс О.В., Кісельовій С.С.

за участю прокурора Бурец О.К., Нєдєльчевої О.П.

та захисника - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіровограді кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, зареєстр. ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого

у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.209, ч.2 ст.222, ч.ч.1, 3 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 скоїв підроблення документів та використання завідомо підроблених документів.

Злочин скоєно за наступних обставин.

На початку травня, 2005 року, точної дати слідством не встановлено, засновник сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Васіно і К" ОСОБА_2, з метою оформлення кредиту в сумі 50 000 грн. 00 коп. на ОСОБА_3, який є працівником СТОВ "Васіно і К", надав до Кіровоградської філії ЗАТ КБ "ПриватБанк" технічні паспорти та іншу документацію на неіснуючу сільськогосподарську техніку, а саме на комбайн '"Дон 1500Б" (кузов №518090, двигун №414680, державний номер Т0826КД), який нібито належить на праві приватної власності ОСОБА_3, хоча фактично, на час оформлення кредиту на ОСОБА_3, останньому жодної сільськогосподарської техніки не належало.

Крім того, використавши компютерну техніку, програмне забезпечення та інше обладнання, яке знаходилося на офісі СТОВ «Васіно і К», що був розташований за адресою: м. Кіровоград, с. Гірниче, ГРУ№8, ОСОБА_2 виготовив ряд зображень відтисків печаток різних підприємств, в тому числі і Красноградської дослідної станції, які роздруковувалися ним на принтері вказаного підприємства та наносилися на договори про виконання сільськогосподарських робіт. Виготовивши вказані договори, ОСОБА_2 в подальшому, заповнивши їх та підписавши у ОСОБА_3, надав до Кіровоградської філії ЗАТ КБ "ПриватБанк", що забезпечило підтвердження платоспроможності ОСОБА_3 та було необхідним для позитивного вирішення питання про отримання останнім кредиту.

Крім того, в кінці травня 2005 року, точної дати слідством не встановлено, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 з метою оформлення кредиту в розмірі 50 000 гри. 00 коп. на імя ОСОБА_4, який є працівником СТОВ «Васіно і К», надав до КФ АКБ «ПриватБанк» технічні паспорти та іншу документацію на неіснуючу сільськогосподарську техніку, а саме на комбайн «New Holland 8050», (кузов №4407061, двигун №5488/136, державний номер Т0791КД), який нібито належить на праві приватної власності ОСОБА_3, хоча фактично, на той час, жодної сільськогосподарської техніки ОСОБА_3 не належало.

Також для того, щоб підтвердити платоспроможність ОСОБА_4, ОСОБА_2 використав чисті договори на виконання сільськогосподарських робіт та на закупку різної продукції з печатками різних сільськогосподарських підприємств, які він виготовив ще перед видачею кредиту ОСОБА_3, заповнивши їх та надавши в подальшому до КФ АКБ "ІІриват Банк", що забезпечило підтвердження платоспроможності ОСОБА_4 та було необхідним для позитивного вирішення питання про отримання ним кредиту.

В кінні червня 2005 року, точної дати слідством не встановлено, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 з метою оформлення кредиту в розмірі 50 000 грн. 00 коп. на імя ОСОБА_5, яка є рідною сестрою підсудного, надав до КФ АКБ «ПриватБанк» технічні паспорти та іншу документацію на неіснуючу сільськогосподарську техніку, а саме на комбайн "Славутич КЗС9-1", (кузов №4, двигун №8805932, державний номер Т0761КД), який нібито належить па праві приватної власності ОСОБА_3

Також для того, щоб підтвердити платоспроможність ОСОБА_5, ОСОБА_2 використавши чисті договори на виконання сільськогосподарських робіт та закупку різної продукції з печатками різних сільськогосподарських підприємств, які він виготовив ще перед видачею кредиту ОСОБА_3, заповнив зазначені вище договори та надав їх до вказаного банку, що забезпечило підтвердження платоспроможності ОСОБА_5 та було необхідним для позитивного вирішення питання про отримання ним кредиту.

Крім того, на початку травня, 2005 року, точної дати слідством не встановлено, підсудний ОСОБА_2, маючи на меті надання до КФ АКБ «ПриватБанк» технічної документації на комбайни «Дон 1500Б», «Славутич КЗС-9-1» і «New Holland 8050», власником яких виступив ОСОБА_3, придбав технічну документацію у невстановленої слідством особи на імя "Сергій" в кафе «Експрес», яке розташоване по вул.Леніна у м. Кіровограді, за 300 грн. 00 коп., причому у вказані технічні паспорти на зернозбиральну техніку вже були внесені відомості трьох зернозбиральних комбайнів. Інформацію, яку необхідно було внести до вказаних техпаспортів, ОСОБА_2 надав невстановленій слідством особі на ім'я «Сергій» особисто при їх попередній зустрічі, точної дати якої слідством також не встановлено, проте відомо, що вона відбувалася приблизно за тиждень до дати продажу вказаних техпаспортів у тому ж кафе.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України визнав частково, за ч.3 ст.358 КК України вину не визнав, при цьому пояснив, що він являється співзасновником СТОВ "Васіно і К", іншим співзасновником вказаного товариства є ОСОБА_6 СТОВ «Васіно і К», яке здійснювало діяльність по вирощуванню і збиранню сільськогосподарської продукції неодноразово кредитувалося в ЗАТ КБ "ПриватБанк", а оскільки товариство повинно було виконувати договірні зобовязання щодо повернення кредитів та сплати процентів за користування кредитами, та при цьому повинно здійснювати статутну діяльність, пов'язану з посівом, вирощуванням та збиранням сільськогосподарської продукції, навесні, 2005 року виникла необхідність в оформленні в КФ АКБ "ПриватБанк" трьох мікрокредитів на загальну суму 150 000 грн. 00 коп. кожний на 50 000 грн. 00 коп. на фізичних осіб, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_7, які працювали в СТОВ "Васіно і К" та ОСОБА_5, яка є його рідною сестрою, і, які погодилися на отримання кредитів в КФ АКБ «ПриватБанк», знаючи, що отримані ними грошові кошти мали піти на розвиток товариства, а саме: закупівлю посівного та паливно-мастильного матеріалу, а також ремонт та закупівлю сільськогосподарської техніки та запчастин до неї. Крім того, за вказаними кредитами СТОВ "Васіно і К" виступило фінансовим поручителем, і взяло на себе зобовязання щодо повернення кредитів. Підсудний ОСОБА_2 також пояснив, що перелік документів, які необхідно було надати до банківської установи для оформлення та отримання кредиту, йому надав експерт відділу мікрокредитування КФ АКБ «ПриватБанк» ОСОБА_8,ьдо якого він безпосередньо звернувся та який також повідомив йому, що в забезпечення виконання за кредитними договорами повинні укладатися договори застави. Заставним майном була сільськогосподарська техніка комбайни «Дон 1500Б», «Славутич КЗС-9-1» і «New Holland 805», яка належала СТОВ "Васіно і К", і, яку він переоформив на ОСОБА_3, при цьому технічні паспорти на зазначену сільськогосподарську техніку виготовив на його прохання його знайомий на ім'я Сергій, якому він на аркуші паперу написав номери двигунів комбайнів та прізвище власника, яким виступив ОСОБА_3, з Сергієм він зустрівся в кафе «Експрес», що знаходиться на вул.Леніна у м.Кіровограді, де останній передав йому технічні паспорти на комбайни «Дон 15001Б», «Славутич КЗС-9-1» і «New Holland 805», в яких власником значився ОСОБА_3 За допомогу в оформленні технічних паспортів він заплатив Сергію 300 грн. 00 коп., та в подальшому вказані технічні паспорти також були надані до Банку. Про те, що технічні паспорти підроблені, він не знав. Сільгосптехніка була в наявності, власником за техпаспортами виступив ОСОБА_3 Більш того, підсудний зазначив, що деякі з документів, які входили в перелік документів, необхідних для отримання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 мікрокредитів в КФ ЗАТ КБ "ПриватБанк" він заповнював власноручно, зокрема, довідку про прибутки та витрат підприємця за лютий, березень, квітень, заявку на отримання кредиту від імені ОСОБА_5, ОСОБА_7, довідку про прибутки та втрати підприємця, аналітичний формуляр підприємця, заяву директору КРУ "ПриватБанк", договори поставки, а ОСОБА_3, ОСОБА_7, та ОСОБА_5 лише підписували їх, і, більш того, всі кредитні договори були підписані особисто позичальниками в приміщенні банку, кредитні гроші також отримували на підставі видаткових касових ордерів, в касі банку ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Крім часткового визнання вини підсудним ОСОБА_2 за ч.1 ст.358 КК України та невизнання ним вини за ч.3 ст.358 КК України, його вина підтверджується сукупністю зібраних та перевірених під час судового слідства доказами, і, зокрема,

- показаннями свідка ОСОБА_3, який показав, що з 12 серпня 2003 року по вересень 2006 року він працював в сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю «Васіно і К» керуючим, директором вказаного підприємства був ОСОБА_6, який, як і ОСОБА_2 був засновником вказаного підприємства. До його обов'язків, серед іншого, входило огляд та ремонт сільгосптехніки, здійснення діяльності щодо закупівлі паливно-мастильних матеріалів, запчастин до техніки. Підприємство "Васіно і К" займалося вирощуванням сільгоспкультур, мало у користуванні поля. Приблизно на початку травня 2005 року ОСОБА_2 попрохав його оформити па себе кредит в КФ АКБ «ПриватБанк» на загальну суму 50 000 грн., також він повідомив йому, що вказані кошти будуть направлені на розвиток підприємства, на якому він працював, тобто на розвиток СТОВ «Васіно і К», а саме: на ремонт та придбання сільгосптехніки, посівного матеріалу. Крім того, ОСОБА_2 повідомив, йому, що повертати кредит буде СТОВ „Васіно і К" та в заставу до Банку буде передано зернозбиральну техніку СТОВ «Васіно і К», яку він (ОСОБА_2А.) переоформить на його (ОСОБА_3О.) ім'я, і наскільки він зрозумів це мали бути комбайни ДОН 500, Славутич КЗС-9-1 та New Holland 8050, які були у товаристві. На пропозицію ОСОБА_2 він погодився, після чого ОСОБА_2 передав йому для підписання ряд документів, які він підписав, не читаючи, а приблизно через тиждень, він разом з ОСОБА_2 приїхав до КФ ЗАТ КБ «ПриватБанк», де в приміщенні Банку він підписав видатковий касовий ордер та в касі банку готівкою отримав 50 000 грн. 00 коп., які в подальшому віддав ОСОБА_2 Кредитний договір підписував особисто. Також зазначив, що ОСОБА_9 пред'явив до нього цивільний позов про стягнення заборгованості за кредитним договором і лише нещодавно кредит було погашено СтОВ «Васіно і К»;

- показами свідка ОСОБА_4, який показав, що він з 2001 року по 2006 рік працював на підприємстві СТОВ «Васіно І К» офіційно зареєстрований, як працівник на даному підприємстві він не був, працював там механізатором. Директором вказаного підприємства був ОСОБА_6, який як і ОСОБА_2 був засновником вказаного підприємства. Приблизно в кінці травня, 2005 року ОСОБА_2 запропонував йому оформити на себе кредит в КФ АКБ "ПриватБанк" на суму 50 000 грн., 00 коп., пояснивши, що вказані кошти підуть на розвиток СТОВ "Васіно і К", зокрема, на придбання сільгосптехніки, паливно-мастильного матеріалу, і, більш того, кредитні кошти та відсотки за користування кредитом будуть погашатися безпосередньо підприємством, на що він погодився, після чого ОСОБА_2 падав йому для підписання ряд документів, при цьому які документи були вже заповнені, деякі документи він заповнював особисто, однак, які саме, він не пам'ятає. Приблизно через тиждень, він разом з ОСОБА_2 прибули до КФ АКБ "ПриватБанк", це він підписав кредитний договір та видатковий касовий ордер, після чого, надавши паспорт, в касі банку отримав грошові кошти в розмірі 50 000 грн. 00 коп., які на місці передав ОСОБА_2;

- показами свідка ОСОБА_5, яка показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2, який на початку червня 2005 року запропонував їй оформити на себе кредит в розмірі 50 000 грн. 00 коп. в КФ ЗАТ КБ "ПриватБанк", в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором буде застава рухомого майна - сільгосптехніка. Крім того, ОСОБА_2 повідомив їй, що отримані в Банку грошові кошти будуть використані на розвиток СТОВ «Васіно і К», одним з засновників якого він був, на що вона дала свою згоду, після того ОСОБА_2 надав їй ряд документів, точного переліку якою вона не пам'ятає, які вона підписала, не читаючи, так як поспішала по своїм справам та довіряла ОСОБА_2 Приблизно через тиждень після її з ОСОБА_2 розмови, до неї приїхав останній та надав для підписання документи для отримання кредиту, які вона підписала, не читаючи, та того ж дня, в другій його половині, вона разом з ОСОБА_2 відвідали КФ ЗАТ КБ «ПриватБанк», де вона особисто підписала кредитний договір, поставила також свій підпис і на видатковому касовому ордері на отримання готівки по кредиту та в касі банку особисто отримала грошові кошти за кредитним договором в розмірі 50 000 гри. 00 коп., які відразу ж віддала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Також зазначила, що кредит погашався підприємством «Васіно і К»;

- оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_10, згідно з якими останній показав, що він працював начальником територіального управління держгірпромнагляду Кіровоградської області з 10 січня 2007 року, при цьому з пред'явлених йому для візуального огляду копій технічних паспортів автомобіля серії та номеру: КД №006654; КД №006655; КД №006656, він пояснив що, вказані технічні паспорти заповнені не ним, хто їх заповняв йому також не відомо, проте заповнювати їх повинен був, у разі видачі їх особам, які звертаються з заявою, експерт технічний з промислової безпеки ОСОБА_11 Стосовно того, чий підпис в пред'явлених техпаспортах він пояснив, що підпис, вказаний в графі "ОСОБА_10О." схожий на його, хоча стверджувати про це він не може (Т.7 а.с. 320-322);

- оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_12, згідно з якими показав, що працює на посаді технічного експерта в галузі будівництва ДП «Кіровоградський експертно-технічний центр» з 11 червня 2001 року по теперішній час і до його службових обов'язків відноситься проведення технічного огляду технічною стану транспортних засобів, перевірка фактичних номерних знаків з пред'явленими технічними паспортами, якщо вони паянні, при цьому проведення реєстрації технологічних транспортних засобів, складання акту технічного огляду (комісійно) регламентується Правилами проведення технічних оглядів технологічних транспортних засобів, які експлуатуються поза шляхами зального користування. Перед реєстрацією технологічного транспортного засобу, проводиться його комісійне технічне обстеження на предмет ідентифікації марки, номерних агрегатів та технічного стану, про що складається акт. В дану комісію входить представник технічного центру та два представники від замовника - власника, транспортного засобу. Від технічного центру в склад комісії входив лише він, виконуючи ці завдання тільки при отриманні вказівки від начальника центру ОСОБА_10, вказівка якою містилася в письмовому вигляді на заявці замовника, це міг бути лист, відношення. Після проведення комісійного обстеження складається два екземпляри ОСОБА_13, один з яких залишається в експертному центрі, а інший надається власнику транспортного засобу для збирання всіх необхідних документів для реєстрації, тобто документів, які підтверджують його власність, оплату за послуги реєстрації. Для реєстрації, яку він особисто виконував, власником надавався один екземпляр акту технічною огляду технологічного транспортного засобу, документи, які підтверджують право власності на технологічний транспортний засіб, який підлягав реєстрації та даних про оплату. Зазначений пакет документів ним вивчався, після чого він виписував технічний паспорт, запис даного паспорту заносив до журналу реєстрації та в подальшому вручав власнику паспорт, номерний знак, в той чає як власник розписувався у журналі реєстрації за отримання номерного знаку та паспорту. В період з травня 2002 року по квітень 2004 року він проводив реєстрацію та технічний огляд технологічних транспортних засобів, а в подальшому функцію реєстрації технологічних транспортних засобів передано до Кіровоградського територіального управління Держпромгірнагляду України. Чи виписував він технічні паспорти, наданих йому для огляду ксерокопій наступних документів, а саме: технічного паспорту серії КД №006655, виданою на ім'я ОСОБА_3, на самохідне шасі 8050, де зазначено № двигуна Е548/136, рік випуску 1995, шасі №4407061, та вказаному технологічному транспортному засобу присвоєно номерний знак Т0791КД; технічного паспорту серії КД №006654, виданого на ім'я ОСОБА_3, на самохідне шасі ДОН-1500, де зазначено № двигуна 414680, рік випуску 1995, шасі №518020, та вказаному технологічному транспортному засобу присвоєно номерний знак Т0826 КД; технічного паспорту серії КД №006656 виданого на ім'я ОСОБА_3, на самохідне шасі Славутич- КЗС 9-1,зазначено № двигуна 8805932, рік випуску 1999, шасі №4, та вказаному технологічному транспортному засобу присвоєно номерний знак Т0761 КД; та ким виконані рукописні написи у вказаних технічних паспортах, він точно сказати не може, та почерк, яким заповнено вказані технічні паспорти схожий на його, але точно вказати заповняв він вказані технічні паспорти на техніку чи ні не може, проте перед реєстрацією технологічних транспортних засобів він обов'язково перевіряє наявність вказаною транспортного засобу та відповідність номерів двигуна та шасі з наявними номерами, які зазначені в документах, які підтверджують право власності на вказану техніку, так як не було передбачено його посадовими обов'язками (Т.9 а.с.9-13);

- висновком судово-технічної експертизи №922 від 02.12.2006 року, згідно з яким зображення відтисків печаток на договорах на виконання сільськогосподарських робіт між Красноградською дослідною станцією та ОСОБА_4. ОСОБА_5 виконані струменевим способом з використанням множильної техніки з кольоровим нанесенням зображення, тобто підроблені (Т.5 а.с.312-313);

- висновком судової почеркознавчої експертизи №2170/02 від 15.01.2007 року, згідно з яким зображення рукописних записів в копіях технічних паспортів серії КД 006654, 006655, 006656 виконані не ОСОБА_14, а іншою особою ( Т.5 а.с.41-42);

- висновком судової почеркознавчої експертизи №2171/02 від 17.01.2007 року, згідно з яким зображення рукописних записів в копіях технічних паспортів автомобіля серії КД 006054. 006655, 000650 виконані ОСОБА_10 Підпис встановити не можливо (Т.5 а.с.165-166);

- висновком судової почеркознавчої експертизи №2173/02 від 12.01.2007 року, згідно з яким рукописні записи у згоді на передачу в заставу по кредиту ОСОБА_4, по кредиту ОСОБА_5, звіт на прибутки та витрат підприємця за три місяці, анкета приватного підприємця ОСОБА_5 від 14.06.2005р., заявка на отримання кредиту без дати та без номера ОСОБА_5, аналітичному формулярі ОСОБА_5,та інші документи викопані не ОСОБА_5, а іншою особою (Т.6 а.с.102-107);

- висновком судової почеркознавчої експертизи №2174/02 від 22.01.2007 року, згідно з яким рукописні записи у згоді на передачу в заставу по кредиту ОСОБА_4, по кредиту ОСОБА_5, звіт на прибутки та витрати підприємця за три місяці, анкета приватного підприємця ОСОБА_5 віл 14.06.2005р., заявка на отримання кредиту без дати на без номеру ОСОБА_5, аналітичному формулярі ОСОБА_5, та інші документи виконані ОСОБА_2 (Т.6 а.с.62-67);

- протоколами виїмки від 14.11.2006 року, відповідно до яких КФ ЗАТ КБ «ПриватБанк» було вилучено кредитну справу ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та протоколами огляду предметів від 27.11.2006 року, згідно з якими оглянуто кредитні справи позичальників ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та оглянуто висновок експерта з мікрокредитування КФ ЗАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_8 по оцінці предмета застави (Т.4 а.с.257-297, 307-362, 372-430);

- протоколами огляду місця події віл 09.11.2006 року, 10.11.2006р. та 14.11.2006 року, відповідно до яких було оглянуто комбайни ДОН-1500, Славутич КЗС-9-1 та New Holland 8050, фотокартки яких були надані ОСОБА_2 ОСОБА_8 під час укладання кредитних угод з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (Т.4 а.с.440-443);

- протоколом обшуку від 20.12.2006 року, відповідно до якого в офісі СТОВ "Васіно і К" було виявлено та вилучено комп'ютерну техніку та програмне забезпечення, що використовувалось для виготовлення зображень відтисків печаток різних підприємств ( Т.6 а.с. 186- 187).

Органом досудового слідства дії підсудного ОСОБА_2 за ч.1 ст.358 КК України, як підроблення документів, та за ч.3 ст.358 КК України як використання завідомо підроблених документів кваліфіковано правильно. Зазначена кваліфікація дій підсудного ОСОБА_2 знайшла своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Органами досудового слідства ОСОБА_15 обвинувачувався також в скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.209, ч.2 ст.222 КК України, а саме в тому, що скоїв шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене в особливо великих розмірах, а також злочини у сфері господарської діяльності - легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто вчинення фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також шахрайство з фінансовими ресурсами, що завдало великої матеріальної шкоди.

Зокрема, ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що, будучи засновником сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Васіно і К" протягом 2005 року за допомогою підроблених технічних паспортів на неіснуючу сільськогосподарську техніку: комбайни «ДОН 1500Б», «Славутич КЗС-9-1», «New Holland 8050» незаконно отримував кредити в Кіровоградському регіональному управлінні АКБ "ПриватБанк" на ОСОБА_3, ОСОБА_5, та ОСОБА_4, які в подальшому банку не повертались, а використовувались ОСОБА_2 на вчасні потреби та на потреби вказаного підприємства, для чого, в період з травня по червень 2005 року ОСОБА_2, з метою незаконного заволодіння коштами Кіровоградської філії АКБ "Приватбанк" в сумі 150 тисяч гривень виконав ряд протизаконних дій для оформлення трьох фіктивних мікрокредитів на ім'я фізичних осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (з яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є працівниками СТОВ "Васіно і К", а ОСОБА_5 перебуває в родинних відносинах з ОСОБА_2А.).

Так, на початку травня 2005 року, точної дати слідством не встановлено, з метою оформлення кредиту на ОСОБА_3 та в результаті, шляхом обману, протиправного заволодіння коштами КФ АКБ „ПриватБанк" в сумі 50 тисяч гривень, ОСОБА_2 надав, до вказаної банківської установи технічний паспорт та іншу документацію на неіснуючу сільськогосподарську техніку, а саме на комбайн «ДОН 1500Б», (кузов №518090, двигун №414680, державний номер Т0826КД), який нібито належить на праві приватної власності ОСОБА_3, хоча фактично, на той час, жодної сільськогосподарської техніки останньому не належало.

Вказану документацію на зазначений вище комбайн, а також на комбайни Славутич КЗС-9-1 і New Holland 8050 ОСОБА_2, маючи па меті подальше надання її до КФ АКБ «ПриватБанк» з попереднім умислом, спрямованим на заволодіння коштами вказаного банку, та з метою використання завідомо підроблених документів, на початку 2005 року, точної дати слідством не встановлено, в кафе „Експрес", яке розташоване по вулиці Леніна в м. Кіровограді, придбав у невстановленої слідством особи на імя «Сергій» за 300 гривень. У вказані технічні паспорти на зернозбиральну техніку вже були внесені відомості трьох зернозбиральних комбайнів. Інформацію, яку необхідно було внести до вказаних техпаспортів, ОСОБА_2 надав невстановленій слідством особі на ім'я «Сергій» особисто при їх попередній зустрічі, точної дати якої слідством також не встановлено, проте відомо, що вона відбувалася приблизно за тиждень до дати продажу вказаних техпаспортів у тому ж кафе.

Діючи надалі з прямим умислом на досягнення своєї злочинної мети заволодіння коштами КФ АКБ «ПриватБанк» ОСОБА_2, використавши комп'ютерну техніку, програмне забезпечення та інше обладнання, яке знаходилося на офісі СТОВ "Васіно і К", що був розташований за адресою: м. Кіровоград, с. Гірниче, ГРУ№8, виготовив ряд зображень відтисків печаток різних підприємств, втому числі і Красноградської дослідної станції, які роздруковувалися ним на принтері вказаного підприємства та наносилися на договори про виконання сільськогосподарських робіт. Виготовивши вказані договори ОСОБА_2 в подальшому, заповнивши їх, та підписавши у ОСОБА_3, надав до вказаного банку, що забезпечило підтвердження платоспроможності ОСОБА_3 та було необхідним для позитивного вирішення питання про отримання кредиту ОСОБА_3

ОСОБА_2 реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння кредитними коштами КФ АКБ „ПриватБанк", шляхом обману та зловживання довірою працівника вказаного банку ОСОБА_8 переконав його про наявність заставного майна, яке передавалося по вказаному кредиту ОСОБА_3 та переконав ОСОБА_8С не виїжджати та не перевіряти наявність вказаного заставного майна.

Після отримання позитивного рішення кредитного комітету на видачу кредиту ОСОБА_3, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 направився до КФ ЗАТ КБ «ПриватБанк», де в касі банку ОСОБА_3 отримав кредитні кошти в розмірі 50 грн. 000 коп., які па місці передав ОСОБА_2

В кінці травня 2005 року, точної дати слідством не встановлено, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_2 з метою оформлення кредиту на ім'я ОСОБА_4 та в результаті шляхом обману протиправного заволодіння коштами КФ ЗАТ КБ «ПриватБанк» у сумі 50 тисяч гривень, надав до вказаної банківської установи технічні паспорти та іншу документацію на неіснуючу сільськогосподарську техніку, а саме на комбайн «New Holland 8050», (кузов №4407061, двигун №5488/136, державний номер Т0791КД), який нібито належить на праві приватної власності ОСОБА_3, хоча фактично, на той час, жодної сільськогосподарської техніки ОСОБА_3 не належало. Вказану документацію на зазначений вище комбайн ОСОБА_2, придбав у зазначеної вище особи на ім'я «Сергій».

Також для того, щоб підтвердити платоспроможність ОСОБА_4, ОСОБА_2 використав чисті договори на виконання сільськогосподарських робіт та на закупку різної продукції з печатками різних сільського господарських підприємств, які він виготовив ще перед видачею кредиту ОСОБА_3 ОСОБА_2, реалізовуючи свій злочинний намір, заповнив зазначені вище договори та надав їх до вказаного банку, що забезпечило підтвердження платоспроможності ОСОБА_4 та було необхідним для позитивного вирішення питання про отримання ним кредиту.

ОСОБА_2, діючи надалі з метою заволодіння кредитними коштами КФ АКБ «ПриватБанк» шляхом обману та зловживання довірою працівника вказаного банку ОСОБА_8, переконав його про наявність майна - комбайну «New Holland 8050», який передавався в заставу по вказаному кредиту та переконав ОСОБА_8 не виїжджати та не перевіряти наявність вказаного заставного майна. Крім того, ОСОБА_2 для того, щоб отримати вказаний кредит, власноручно, замість дружини ОСОБА_3 написав від її імені до вказаного банку згоду на передачу в заставу по кредиту ОСОБА_4 комбайну, який нібито належний, ОСОБА_3, а також він поставив замість неї підпис у вказаній згоді.

Після отримання позитивного рішення кредитного комітету на видачу кредиту ОСОБА_4, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 направився до вказаного банку, де в касі банку ОСОБА_4 отримав кредитні кошти в розмірі 50 000 грн. 00 коп., які на місці передав ОСОБА_2

В кінці червня 2005 року,точної дати слідством не встановлено, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_2, з метою оформлення кредиту на ім'я ОСОБА_5, та в результаті шляхом обману протиправного заволодіння коштами КФ ЗАТ КБ «ПриватБанк» у сумі 50 тисяч гривень, надав до вказаної банківської установи технічні паспорти та іншу документацію на неіснуючу сільськогосподарську техніку, а саме на комбайн «Славутич КЗС9-1», (кузов №4, двигун №8805932, державний номер Т0761КД), який нібито належить на праві приватної власності ОСОБА_3 Вказану документацію на комбайн «Славутич КЗС9-1» ОСОБА_2 придбав у зазначеної вище особи па ім'я „Сергій".

Також для того, щоб підтвердити платоспроможність ОСОБА_16, ОСОБА_2 використав чисті договори на виконання сільськогосподарських робіт та на закупку різної продукції з печатками різних сільськогосподарських підприємств, які він виготовив ще перед видачею кредиту ОСОБА_3, при цьому, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_2 заповнив зазначені вище договори та надав їх до вказаного банку, що забезпечило підтвердження платоспроможності ОСОБА_16 та було необхідним позитивного вирішення питання про отримання ним кредиту.

ОСОБА_2, діючи надалі з прямим умислом на заволодіння кредитними коштами КФ АКБ «ПриватБанк» шляхом обману та зловживання довірою працівника вказаного банку ОСОБА_17 переконав його про наявність заставного майна, яке передавалося в заставу по вказаному кредиту та переконав ОСОБА_8 не виїжджати та не перевіряти наявність вказаного заставного майна. Крім того, ОСОБА_2 для того, щоб отримати вказаний кредит власноручно, замість дружини ОСОБА_3 написав від її імені до вказаного банку згоду на передачу в заставу по кредиту ОСОБА_5 комбайну який нібито належить ОСОБА_3, також він поставив замість неї підпис у вказаній згоді.

Після отримання позитивного рішення кредитного комітету на видачу кредиту ОСОБА_5, ОСОБА_2 направився до вказаного банку, де його вже чекала ОСОБА_5, з якою він заздалегідь домовився про зустріч та направився з нею до вказаного банку, де в касі банку ОСОБА_5 отримала кредитні кошти в розмірі 50 000 грн. 00 коп., які вона на місці передала ОСОБА_2

Також з метою отримання вказаних кредитів на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_5, ОСОБА_2, шляхом обману та зловживаючи довірою іншого засновника СТОВ ,.Васіно і К" ОСОБА_6 переконав його, щоб підприємство СТОВ «Васіно і К» виступило поручителем по кредитам, які оформлялися на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Таким чином, незаконно отримані в КФ ЗАТ КБ «ПриватБанк» кошт в сумі 150 000 грн. ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передали ОСОБА_2, які ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначеному банку не повернули, майно, на яке можливо звернути стягнення у ОСОБА_3 відсутнє. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_2 заволодів злочинним шляхом коштами КФ АКБ „ПриватБанк" в сумі 150 000 грн. 00 коп., тим самим заподіявши збитків КФ 'ЗАТ КБ "ПриватБанк" на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_2 в період з 18.05.2005р. до 31.12.2005р., з метою легалізації доходів, здобутих завідомо злочинним шляхом в банківській установі АКБ "Приватбанк", а саме грошових коштів в сумі 150 000 грн. 00 коп. по мікрокредитах ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, частково передавав їх декілька разів ОСОБА_3, який виконував функції головного агронома на підприємстві СТОВ "Васіно і К" без укладання трудової угоди, та надавав вказівку останньому придбавати на вказані готівкові кошти запасні частини для проведення ремонту сільськогосподарської техніки, яка знаходилась на балансі вказаного підприємства, засновником якою є ОСОБА_2 На виконання вказівок ОСОБА_2, ОСОБА_3, отримавши від ОСОБА_2 вказані грошові кошти, витратив їх на придбання запасних частин для сільськогосподарської техніки, яка знаходилась на балансі вказаного підприємства та вказані запасні частини були встановлені на сільськогосподарську техніку, а частину коштів ОСОБА_2 легалізував сам, шляхом придбання 20.05.2005 року сівалки СУПН-8 у суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_18 згідно накладної №8 та квитанції до прибуткового касовою ордера №8 на суму12 000 грн. 00 коп., а також шляхом внесення вказаних коштів в сумі 65 350 грн. 00 коп. у вигляді безвідсоткової фінансової допомоги на підставі договору б/н від 19.05.2005р. через прибуткову касу банку КФ ЗАТ КБ "ПриватБанк" на рахунок СТОВ "Васіно і К" та послідуючим використанням для ведення господарської діяльності.

Таким чином, отримані ОСОБА_2 завідомо злочинним та неправомірним шляхом кредитні кошти в сумі 150 000 грн. 00 коп. були привласнені та використані ним для здійснення господарської діяльності СТОВ «Васіно і К», одним із засновників якого він є.

В ході судового розгляду дані факти не знайшли свою підтвердження.

Зокрема, об'єктивна сторона злочину, передбаченого ст.190 КК України, полягає у заволодінні чужим майном шляхом обману або зловживання довірою.

Обман це повідомлення неправдивих відомостей або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно. Зловживання довірою це вид обману, що полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснованих на родинних, службових відносинах, знайомстві, інших цивільно-правових відносинах.

Суб'єктивна сторона злочину, передбаченого ст.190 КК України, характеризується прямим умислом, корисливим мотивом та метою.

Разом з тим, допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.222 та ч.1 ст.209 КК України не визнав та пояснив, що він являвся співзасновником СТОВ "Васіно і К", яке здійснювало господарську діяльність, пов'язану з виробництвом, переробкою та реалізацією сільськогосподарської продукції, іншим співзасновником вказаного товариства був ОСОБА_6, при цьому зазначене підприємство кредитувалося в ЗАТ КБ "ПриватБанк", а оскільки товариство повинно було виконувати договірні зобов'язання щодо повернення кредитів та сплати процентів за користування кредитами, та при цьому повинно здійснювати статутну діяльність, враховуючи також наявність простроченої заборгованості по кредитам, отриманим СТОВ "Васіно і К" в ЗАТ КБ «ПриватБанк» та призупинення отримання кредитів в банках підприємствами-сільгоспвиробниками, враховуючи переваги отримання мікрокредитів фізичними особами, а також приймаючи до уваги необхідність в грошових коштах СТОВ "Васіно і К", навесні, 2005 року, він запропонував ОСОБА_3 та ОСОБА_7, які працювали в СТОВ "Васіно і К", а також ОСОБА_5, яка є його рідною сестрою, оформити на себе три мікрокредити в КФ ЗАТ КБ "ПриватБанк" на суму 50 000 грн. 00 коп. кожний, крім того, він також повідомив їм, що отримані ними в банку кредитні кошти будуть направлені на розвиток СТОВ "Васіно і К", а саме: закупівлю посівного та паливно-мастильного матеріалу, ремонт та закупівлю сільськогосподарської техніки та запчастин до неї, а також запевнив їх, що кредити будуть погашатися товариством, яке по кожному із трьох кредитних договорів виступить фінансовим поручителем, на що ним була отримана згода як від ОСОБА_3, так і ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Після чого, з метою допомогти зазначеним особам в оформленні кредитів, він звернувся до експерта з мікрокредитування КФ ЗАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_8 з проханням надати перелік документів, необхідних для укладення кредитних договорів, якому він також повідомив, що кредити буде оформлювати не він, а інші фізичні особи. Крім того, враховуючи також ту обставину, що однією з обов'язкових умов отримання кредиту, у банківській установі є наявність заставного майна, яке може бути передане в заставу кредитору в якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором, він повідомив ОСОБА_3, що на нього будуть переоформлені три комбайни, які знаходилися на балансі СТОВ "Васіно і К". Крім того, підсудний ОСОБА_2 вказав, що він не мав на меті привласнення грошових коштів, отриманих за трьома мікрокредитами в КФ ЗАТ КБ «ПриватБанк», та пояснив, що ОСОБА_9 не має претензій до позичальників, оскільки кредити повернуті в повному обсязі поручителем СТОВ "Васіно і К". Більш того, зазначив, що грошові кошти не було привласнено ним для його особистих потреб, а витрачено на погашення кредитів, наданих банківською установою, та на забезпечення господарської діяльності підприємства СТОВ "Васіно і К" одним з засновників якого він був;

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пояснили, що приблизно навесні, 2005 році ОСОБА_2 запропонував їм оформити на себе три мікрокредити на суму 50 000 гри. 00 коп. кожний в ЗАТ КБ "ПриватБанк", при чому повідомив їм, що зазначені кошти підуть на розвиток СТОВ «Васіно і К», зокрема, на придбання посівного матеріалу, сільгосптехніки, запасних частин до неї та її ремонт, крім того, запевнив їх, що повертати кредити буде СТОВ «Васіпо і К», яке виступить поручителем по кожному з трьох кредитних договорів. Свідки також пояснили, що вони погодилися на пропозицію ОСОБА_2, при цьому збором необхідних документів займався ОСОБА_2, а вони лише підписували документи, та, крім того, приміщенні Кіровоградської філії ЗАТ КБ "ПриватБанк" в присутності представника банку особисто підписували також кредитні договори, а в касі банку отримували грошові кошти кожний в розмірі 50 000 грн. 00 коп., які відразу ж віддавали ОСОБА_2 Також зазначили, що вони не здійснювали оплату за кредитом та процентами за користування кредитним коштами, оскільки відповідно до домовленості з ОСОБА_2 такий обов'язок взяло на себе СТОВ "Васіно і К";

Свідок ОСОБА_6 показав, що він разом з ОСОБА_2 являвся засновником СТОВ «Васіно і К», причому він займався лише виробничими справами, в той час як ОСОБА_2 займався фінансовими питаннями товариства. Крім того, пояснив, що він дійсно в 2005 році (в період з травня по червень) підписував договори поруки, які йому надавав для підписання ОСОБА_2, та за якими, підприємство СТОВ "Васіно і К" виступило фінансовим поручителем по зобов'язанням позичальників ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які випливають з укладених між ними та ЗАТ КБ "ПриватБанк" кредитних договорів. Свідок також пояснив, що отримані позичальниками в банку кредитні кошти були передані ОСОБА_3, який працював в СТОВ "Васіно і К" на розвиток їх підприємства та ремонт зернозбиральних комбайнів. Крім того, свідок пояснив, що в 2005 році СтОВ "Васіно і К" отримало в ЗАТ КБ "ПриватБанк" кредит, за яким, у зв'язку з поганим врожаєм та відсутністю прибутків на підприємстві, виникла прострочена заборгованість, при цьому на балансі в товаристві знаходилися комбайни та інша сільгосптехніка, яка була власністю СТОВ "Васіно і К'. Стосовно порядку отримання кредитів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, де в заставу передавалося майно, яке нібито належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, він нічого пояснити не може, окрім того, що по вказаних кредитах поручителем виступило підприємство - СТОВ «Васіно і К». Свідок також зазначив, що СТОВ "Васіно і К", отримавши в ЗАТ КБ "ПриватБанк" кредит, і в подальшому потребувало кредитування, але враховуючи, що для підприємств-сільгоспвиробників банками на той період були встановлені високі відсотки за користування кредитними коштами, на підставі чого вигідніше та доцільніше було оформлювати мікрокредити на фізичних осіб, за якими була менша відсоткова ставка, у зв'язку з чим, після перемовин з фізичними особами, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, які були працівниками СТОВ "Васіно і К" та ОСОБА_5, яка є рідною сестрою ОСОБА_2, останні погодилися оформити на себе кредити в КФ ЗАТ КБ «ПриватБанк», за якими поручителем виступило СТОВ «Васіпо і К» і яке, згідно попередньої домовленості повинно було повертати кредити та сплачувати проценти за їх користування;

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він працював на посаді експерта мікрокредитування Кіровоградської філії ЗАТ КБ «ПриватБанк» і в коло його службових обов'язків входило: пошук та залучення клієнтів, підготовка документів на кредитний комітет, проведення фінансово - економічного аналізу, проведення огляду та оцінки предмета застави, здійснення підготовки кредитної справи та здійснення захисту кредиту на засіданні кредитного комітету, проведення моніторингу і контролю за погашенням виданих раніше кредитів, здійснення консультативної та роз'яснювальної роботи серед клієнтів, а також зазначив, що в його обов'язки входить перевірка наявності та визначення вартості заставного майна, яка може здійснюватися різними способами. Рішення про видачу мікрокредитів клієнтам банку приймав малий кредитний комітет, який збирався один раз на тиждень або додатково за необхідністю, при цьому, він, як кредитний експерт, повинен був сформулювати кредитну справу, до якої повинно входити ряд документів, перелік яких чітко зазначено в «кредитних процедурах», що видаються відповідно до «кредитних процедур» НБУ, і які кредитний експерт повинен був витребувати у особи, яка подала заявку на отримання кредиту. Більш того, кожен кредит повинен бути забезпечений предметом застави, це може бути як рухоме, так і нерухоме майно, а також інша ліквідна застава. Кредитний експерт при формуванні кредитної справи повинен затребувати у клієнта оригінали документів, які підтверджують право власності на майно особи, яка передаватиме вказане майно в заставу. Крім того, після надання клієнтом вказаних документів кредитний експерт повинен виїхати на місце зберігання заставного майна, де перевірити його наявність та відповідність його технічного стану вказаного клієнтом, також він повинен перевірити чи дійсно майно, яке повинно передатися в заставу банку належить особі, яка хоче отримати кредит, там же на місці звірити номери агрегатів та вузлів заставною майна, якщо такі наявні, з номерами в документації на право власності на вказане заставне майно. За результатами проведеного аналізу кредитним експертом складається резюме клієнта, яке стає підставою для винесення кредитної справи на розгляд кредитного комітету. Крім того, кожен кредитний експерт, формуючи матеріали кредитної справи, відповідає за достовірність внесеної в резюме потенційного позичальника інформації про заставу та його платоспроможність, також, у вказаному резюме зазначається його висновок стосовно доцільності видачі або не видачі кредиту, який приймається за основу при прийнятті рішення кредитним комітетом. Свідок ОСОБА_8 також пояснив, що приблизно в травні 2005 року до нього за наданням консультації щодо отримання мікрокредиту на фізичну особу звернувся ОСОБА_2, якого він знав як клієнта банку, та який при зустрічі повідомив йому що за СТОВ "Васіно і К", в якому він є одним із засновників, виникла прострочена заборгованість по кредиту та відсотках та кредитним договором, укладеним з ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим для погашення простроченої заборгованості та здійснення в подальшому статутної діяльності підприємства необхідно було оформити мікрокредити на третю особу, на що він повідомив ОСОБА_2, що для отримання мікрокредиту вказаній особі потрібно мати майно, яке можна було б передати в заставу та особа повинна була зібрати пакет документів, серед яких: заява на отримання кредиту від свою імені написана власноручно; копія паспорту та ідентифікаційного номеру, копія свідоцтва про державну реєстрацію, якщо вказана особа зареєстрована, як приватний підприємець; копія довідки ДПА про постановлена на облік платника податків, якщо дана особа зареєстрована, як приватний підприємець; копії патентів, ліцензій, дозволів на зайняття певними видами діяльності, якщо вказана особа зареєстрована, як приватний підприємець; документи, які підтверджують право власності на заставне майно, копії яких надаються банку; договори, пов'язані з веденням господарської діяльності. Заставним майном виступала сільськогосподарська техніка. Свідок також зазначив, що при зверненні ОСОБА_2, останній повідомив йому, що кредит потрібен не йому, він лише допомагає в підготовці пакету документів. Крім того, попрохав його, щоб він роздрукував йому бланки та анкети, які повинен заповнювати позичальник, а через декілька днів, ОСОБА_2 приніс йому вже заповнені бланки (заяву на отримання кредиту), анкету та аналітичний формуляр позичальника, фотокартки комбайнів, копії технічних паспортів на комбайни ДОН-1500, Славутич КЗС-9-1 та New Holland 8050, один із цих комбайнів він мав вибрати, як предмет застави; договори на виконання сільськогосподарських робіт сільськогосподарською технікою; план прибутків та витрат підприємця, а також копію паспорту та ідентифікаційного номеру позичальника. По кожному з трьох мікрокредитів схема оформлення була однаковою, зокрема, надавалися документи, бралися бланки та перелік документів, які повинен надати позичальник, після формування кредитної справи та підготовки резюме, питання щодо можливості надання позичальнику кредиту виносилося на розгляд кредитного комітету, та після прийняття позитивного рішення кредитним комітетом, він телефонував ОСОБА_2, який приїздив до банку з позичальником, де в його присутності позичальник підписував кредитний договір, крім того, заставодавець, яким виступила за трьома кредитними договорами фізична особа, прізвище якої він не пам'ятає, однак це був хтось із трьох позичальників, підписував договори застави, в подальшому він роздруковував видатковий касовий ордер, та позичальник після ідентифікації його особи за паспортними даними отримував в касі банку кредитні кошти. Свідок також зазначив, що він не виїздив для огляду сільгосптехніки, яка передається в заставу, хоча його посадовою інструкцією було передбачено такий обов'язок. Особисто ОСОБА_2 кредитні кошти не брав. Більш того, йому відомо, що на теперішній час кредити ЗАТ КБ «ПриватБанк» повернуті.

З огляду на зазначене, суд вважає, що кваліфікація дій підсудного ОСОБА_2 за ч.4 ст.190 КК України не знайшла свою підтвердження під час судового слідства, оскільки судом не було встановлено фактів привласнення підсудним ОСОБА_2 кредитних коштів, отриманих в КФ ЗАТ КБ "ПриватБанк" фізичними особами ОСОБА_3. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою фізичних осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5, директора СТОВ "Васіно і К" ОСОБА_6 та кредитного експерта КФ ЗАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_8

Більше того, кредиті кошти, отримані фізичними особами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за кредитними договорами, були повернені ЗАТ КБ "ПриватБанк", що підтверджується довідками КФ ЗАТ КБ «ПриватБанк» №№266, 267 від 21 вересня 2007 року та №264 віл 12 вересня 2007 року про погашення заборгованості за кредитними договорами: ОСОБА_3 №МС-143 від 18 травня 2005 року, ОСОБА_4 №МС-145 від 30 травня 2008 року, ОСОБА_5 №МС-153 від 05 липня 2005 року, і банк ніяких претензій матеріального характеру до ОСОБА_2, а також позичальників не має, що також підтверджується інформацією за №Р.26.14.6.0.0/5-446 від 21 вересня 2007 року, за підписом директора Кіровоградської філії ЗАТ КБ "ПриватБанк", що вказує на відсутність матеріальної шкоди, завданої банківській установі.

Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачувався у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, а саме в тому, що будучи одним із засновників СТОВ "Васіно і К" вчинив легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто вчинення фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, то передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Відповідно до ч. 1 ст.209 КК України відповідальність за легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом настає лише у разі, коли кошти або інше майно, що і предметом легалізації, були одержані внаслідок вчинення предикатного діяння, яке передбачено в п.1 Примітки до ст.209 КК України, яке передувало легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом і ці дії були вчинені умисно з метою надання правомірного вигляду володінню, користуванню, розпорядженню такими коштами або майном, їх набуттю чи для приховання джерел їх походження.

Крім того, предметом зазначеного злочину є грошові кошти та інше майно, які здобуті злочинним шляхом.

Більш того, відповідно до п.4 ст.10 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства про кримінальну відповідальність за легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом» від 15.04.2005 року №5 не є предметом легалізації кошти (незалежно від їх розміру) одержані як субсидії, субвенції, дотації чи кредити внаслідок надання неправдивої інформації суб'єктами, зазначеними в диспозиції ч.1 ст.222 КК України, вказаним у цій нормі Закону кредиторам, хоча з такими коштами і вчинюються діяння, перелічені у ст.209 КК України, оскільки ці кошти одержуються офіційно (легально) і злочин, склад якого передбачений ч.1 ст.222 КК України, не містить усіх ознак предикатного діяння, визначеного у п.1 Примітки до ст.209 КК України.

Суб'єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.209 КК України характеризується виною у виді прямого умислу, за якою особа усвідомлює суспільну небезпечність вчинених дій, завідомо знаючи про злочинне походження грошових коштів чи майна або прав на такі кошти чи майно і бажає вчинити ці дії.

Із диспозиції ст.209 КК України також випливає, що обов'язковою ознакою суб'єктивної сторони злочину є спеціальна мета легалізації, тобто надання правомірного вигляду володінню, користуванню і розпорядженню предметами, зазначеними в ст.209 КК України, в той час як із показів підсудного ОСОБА_2, показів свідка ОСОБА_8, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, матеріалами кредитних справ встановлено, що останні, отримуючи кредит, вчиняли правомірні угоди, а не надавали їм вигляду правомірних, з метою вчинення злочину, при цьому, кошти, отримані за укладеними кредитними договорами не мають злочинного походження, більш того, ОСОБА_2 особисто ніяких коштів не отримував, мікрокредити на суму 50 000 грн. 00 коп. кожний були отримані не ним, а фізичними особами ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_19, на підставі дійсних кредитних договорів, укладених між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, які в судовому засіданні підтвердили факт укладання кредитних договорів, як підтвердили і те, що ставили власні підписи в кредитних договорах, за якими в подальшому отримували в касі банку грошові кошти, і які потім передавали за досягнутою попередньо домовленістю ОСОБА_2, які мали бути спрямовані ним на розвиток підприємства, при цьому, матеріалами кримінальної справи не встановлено, що ОСОБА_2 отримав зазначені кредитні кошти у власність.

Зазначене підтверджується також показами свідка ОСОБА_18, який показав, що він займається ремонтом та продажем сільськогосподарської техніки, при цьому ним була реалізована одна сівалка СУПН-8, транспортуванням якої займався покупець - СТОВ «Васіно і К», про що також було зазначено в накладній; вказана угода була вчинена в готівковій формі; відповідно до накладної №8 зазначену сівалку було придбано за 12 000 грн. 00 коп., крім того, і грошові кошти в розмірі 65 350 грн. 00 коп. були внесені ОСОБА_2 у вигляді безвідсоткової фінансової допомоги на рахунок СТОВ "Васіно і К", залишок готівкових грошових коштів ОСОБА_2 було передано ОСОБА_3, проти чого не заперечував останній, для придбання запчастин та ремонту сільгосптехніки, яка знаходилася на балансі СТОВ «Васіно і К».

Таким чином, у діях ОСОБА_2 відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.209 КК України, оскільки відсутній предмет злочину, так як кошти були отримані фізичними особами як кредит і не є доходом особисто ОСОБА_2, який одержаний злочинним шляхом, в діях ОСОБА_2 відсутні також ознаки об'єктивної та суб'єктивної сторони, оскільки ОСОБА_2 не вчинив жодної із дій, передбачених у диспозиції ч.1 ст.209 КК України, а отже не мав і прямого умислу на вчинення злочину.

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачувався також і у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.222 КК України, а саме в тому, що будучи одним із засновників СТОВ "Васіно і К" з метою одержання кредитів на загальну суму 150 000 грн. 00 коп. надав до КФ ЗАТ КБ «ПриватБанк» завідомо неправдиву інформацію, що завдало великої матеріальної шкоди банківській установі.

Суб'єктивна сторона складу злочину, передбаченою ч.2 ст.222 КК України, характеризується прямим умислом, поєднаним з метою одержання кредитів, при цьому особа, яка подає таку інформацію повинна усвідомлювати неправдивість інформації, яку вона подає. Завідомість неправдивої інформації означає усвідомлення особою неправдивості інформації ще до фактичної передачі її адресату.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_2, надаючи допомогу фізичним особам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в оформленні в Кіровоградській філії ЗАТ КБ «ПриватБанк» трьох мікрокредитів не міг усвідомлювати неправдивий характер відомостей, яких він не вносив до документів, а саме: що технічні паспорти про реєстрацію сільськогосподарської техніки трьох комбайнів, за якими власником виступив ОСОБА_3, не відповідали дійсності.

Більш того, неправдива інформація, яка надається банку з метою отримання кредиту, за змістом ст.222 КК України це ті дані, що сприяють незаконному отриманню фінансової допомоги, причинно зумовлюють її надання, при цьому в сфері банківського кредитування неправдива інформація - це дані, які впливають на волю кредитора, відповідно до вимог чинного законодавства, локальних нормативних актів банків і усталеної практики ділового обороту, враховуються в процесі прийняття рішення про надання кредиту та його умови (розмір кредиту, розмір відсотків, строк повернення кредиту, його забезпечення).

Як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 до 12 грудня 2006 року він займав посаду керівника відділу мікрокредитування КФ АКБ „ПриватБанк". З метою оптимізації робочого часу кредитних експертів через територіальну віддаленість робочих місць ОСОБА_8 та інших членів малого кредитного комітету, - всі документи, що готував ОСОБА_8 надходили йому з протоколом рішення кредитного комітету, в якому були підписи всіх його членів, а саме ОСОБА_13 - голови кредитного комітету та ОСОБА_21- члена кредитного комітету, не виключенням були і оформлення кредитів по ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зазначеним особам кредити видавалися в кінці весни на початку літа 2005 року. Резюме на вказаних клієнтів надавалися йому на підпис ОСОБА_8 разом з підписаним протоколом рішення кредитною комітету, на якому вже були підписи ОСОБА_13 та ОСОБА_21, тобто його підпис фактично був формальністю, так, як рішення було прийнято більшістю від кредитного комітету. Крім того, для отримання мікрокредиту необхідно наявність майна, яке б було передано в заставу; заява на отримання кредиту від свого імені написана власноручно особою, яка братиме кредит; копія паспорту та ідентифікаційного номеру особи; копія свідоцтва про державну реєстрацію, якщо вказана особа зареєстрована, як приватний підприємець; копія довідки ДПА про встановлення на облік платника податків, якщо вказана особа зареєстрована, як приватній підприємець; копії патентів, ліцензій, дозволів на зайняття певними видами діяльності, якщо вказана особа зареєстрована, як приватний підприємець; документи, які підтверджують право власності на заставне майно, копії яких надаються банку; договори, пов'язані з веденням господарської діяльності, в разі наявності таких, інші документи, які б сприяли прийняттю рішення стосовно надання кредиту. Зазначений перелік документів повинен був зібрати ОСОБА_8 та, більш того, він також повинен, відповідно до його функціональних обовязків, перевірити достовірність як предмету застави, так і достовірність всіх наданих документів.

Крім того, з оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_9, який з 04 вересня 2006 року займав посаду 1-го заступника директора КФ АКБ «ПриватБанк» та мав довіреність на підписання договорів з клієнтами банку, вбачається, що кредитні договори та договори застави на підписання йому готувалися кредитними експертами, до обов'язків яких це входило, крім того, до обовязків кредитних експертів входили також повноваження щодо перевірки предмету застави та самих клієнтів. Підготовкою кредитних говорів № МС 145, №МС-143, №МС-153, договорів застави автотранспорту №МС-145, №МС- 143, № 153, займався ОСОБА_8 який на той момент займав посаду експерта з мікрокредитування. Крім того, для того, щоб особа отримала мікрокредит, їй необхідно: наявність майна, яке б було передано в заставу; заяву на отримання кредиту від свого імені написана власноручно особою, яка братиме кредит; копію паспорту та ідентифікаційного номеру особи; копію свідоцтва про державну реєстрацію, якщо вказана особа зареєстрована, як приватний підприємець; копію довідки ДПА про встановлення на облік платника податків, якщо вказана особа зареєстрована, як приватний підприємець; копію патентів, ліцензій, дозволів на зайняття певними видами діяльності, якщо вказана особа зареєстрована, як приватний підприємець; документи, які підтверджують право власності на заставне майно, копії яких надаються банку; договори, пов'язані з веденням господарської діяльності, в разі наявності таких, інші документи, які б сприяли прийняттю рішення стосовно надання кредиту. Зазначений перелік документів повинен був зібрати ОСОБА_8 та він же повинен, відповідно до його функціональних обов'язків, перевірити достовірність, як предмету застави, так і достовірність всіх наданих документів, який і складає резюме клієнта, відповідно до якого кредитний комітет приймає рішення.

З огляду на зазначене, достовірність представлених підсудним ОСОБА_2 документів, в тому числі щодо предмета застави, та наявність заставного майна представниками КФ ЗАТ КБ "ПриватБанк" ніяким чином не перевірялась і, більш того, малим кредитним комітетом було прийнято по даному питанню позитивне рішення та в подальшому оформлено три мікрокредити з фізичними особами ОСОБА_3, ОСОБА_4 га ОСОБА_5 на суму 50 000 грн. 00 коп. кожний.

За диспозицією ст.222 КК України, суб'єктом даного злочину може бути лише конкретна особа (виконавець), яка вступає в правовідносини з банківською установою і при цьому подає їй недостовірні дані і метою отримання кредиту, разом і тим, ОСОБА_2 в правовідносини з банківською установою не вступав, стороною - позичальником за кредитними договорами не виступав, а лише допомагав фізичним особам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в підготовці пакету документів, необхідних для укладення кредитних договорів.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержанних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведенності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 не може нести кримінальну відповідальність за ч.4 ст.190 КК України, як вчинення шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене в особливо великих розмірах, за ч.2 ст.222 КК України, як вчинення шахрайства з фінансовими ресурсами, що завдало великої матеріальної шкоди, та за ч.1 ст.209 КК України, як вчинення легалізації грошових коштів, здобутих завідомо злочинним шляхом та використання зазначених коштів для здійснення підприємницької діяльності, оскільки в матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які достовірні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_2 шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошовими коштами банківської установи, привласнивши їх, або ж легалізував кошти, які були отримані злочинним шляхом, а тому, на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України його слід визнати невинним у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.222, ч.1 ст.209 КК України, за відсутністю в його діях складу злочинів.

Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію" №660-VI від 12 грудня 2008 року, який набрав чинності 26 грудня 2008 року, звільняються від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, які не позбавлені батьківських прав, і які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, або дітей-інвалідів незалежно від їх віку.

Крім того, відповідно до ст.12 Закону України "Про амністію" дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно.

Як вбачається з свідоцтва про народження підсудний ОСОБА_2 має неповнолітнього сина ОСОБА_22, який народився 01 грудня 1995 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 13 березня 1996 року зроблено відповідний запис за №535, про що свідчить свідоцтво про народження ОСОБА_22, серії І-ОЛ №071497, де в графі батьки зазначено: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_23.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що злочини, передбачені ч.1 ст.358 та ч.3 ст.358 КК України, в скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_2, скоєні до дня набрання чинності Законом України "Про амністію" від 12 грудня 2008 року, який набрав чинності 26 грудня 2008 року, та відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також враховуючи клопотання підсудного ОСОБА_2 про застосування до нього Закону України "Про амністію" від 12 грудня 2008 року, як особа, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має неповнолітню дитину ОСОБА_22, 01 грудня 1995 року, відносно якою не позбавлений батьківських прав, а тому на нього розповсюджується дія п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію" від 12 грудня 2008 року, який набрав чинності 26 грудня 2008 року.

Речові докази по справі: кредитна справа ОСОБА_4, кредитна справа ОСОБА_3, кредитна справа ОСОБА_5, фінансово-господарські документи ТОВ "Васіно і К", журнал реєстрації технологічних транспортних засобів ДП Кіровоградського експертно-технічного центру, журнал реєстрації та обліку великовантажних автомобілів та інших технологічних транспортних засобів територіального управління Держпромгірнагляду України по Кіровоградській області, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи, - зберігати при матеріалах кримінальної справи.

Судові витрати по справі за проведення експертиз покласти на ОСОБА_2, стягнувши з нього на користь НДЕКЦ УМВС України в Кіровоградській області 2 237 грн. 59 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.2 ст.6 КПК України, п. "в" ст.1 Закону

України «Про амністію» №660-VІ від 12 грудня 2008 року, ст.ст.321-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.358 КК України та ч.3 ст.358 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст.358 КК України 2 роки обмеження волі;

за ч.3 ст.358 КК України 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію" №660- VІ від 12 грудня 2008 року звільнити ОСОБА_2 від призначеного покарання.

ОСОБА_2 визнати невинним у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.1ст.209, ч.2 ст.222 КК України та виправдати за відсутністю в його діях складу злочину.

ОСОБА_2 залишити міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: кредитна справа ОСОБА_4, кредитна справа ОСОБА_3, кредитна справа ОСОБА_5, фінансово-господарські документи СТОВ «Васіно і К», журнал реєстрації технологічних транспортних засобів ДП Кіровоградського експертно-технічного центру, журнал реєстрації та обліку великовантажних автомобілів та інших технологічних транспортних засобів територіального управління Держпромгірнагляду України по Кіровоградській області, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи, - зберігати при матеріалах кримінальної справи.

Арешт, накладений на майно ОСОБА_2 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ УМВС України в Кіровоградській області судові витрати по справі за проведення експертиз в розмірі 2 237 грн. 59 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 15 днів з моменту його проголошення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. А. ОСОБА_13