Справа № 206/4056/15-к
Провадження № 1-кп/206/232/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" серпня 2015 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001069 від 01 липня 2015 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, одруженого, з середньою освітою,на утриманні маючого неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-22.12.2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 , ст..ст.75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

-28.03.2013 року ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська іспитовий строк скасовано, засудженого направлено до місць позбавлення волі на 2 роки;

-24.07.2014 року ухвалою Бердянського міськрайсуду Запорізької області засудженого за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2011 року звільнено від відбування покарання на підставі ст..2 Закону України « Про амністію в 2014 році» ;

-16.01.2014 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України кримінальне провадження закрите у зв*язку з відмовою потерпілого від приватного обвинувачення,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 30.06.2015 року приблизно об 11 год..00 хвилин, знаходячись неподалік кіоску « Мелітопольські курчата» , який розташований навпроти будинку № 21 по вул. Роторній у м. Дніпропетровську , побачив раніше незнайомого йому гр-на ОСОБА_5 , який стояв в черзі до кіоску , і у якого в правій задній кишені джинсів , вдягнених на нього, знаходилися грошові кошти купюрами різного номіналу .В цей час у обвинуваченого раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння грошовими коштами, що належать потерпілому ОСОБА_5 , реалізуючи який обвинувачений 30.06.2015 року об 11 годині 01 хвилині , діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів,повторно, наблизився до потерпілого , що стояв в черзі , та ривком витяг з кишені джинсів купюри грошових коштів різним номіналом загальною сумою 1000 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі при цьому суду пояснив, що 30.06.2015 року близько 11 години він проходив повз кіоску , де торгують курчатами , він побачив раніше незнайомого йому потерпілого, який стояв біля прилавку та оплачував покупку, в кишені джинсів в нього виднілись велика кількість купюр,які вже були наполовину витягнуті з кишені, при цьому малознайомий хлопець на ім.*я ОСОБА_7 очима показав йому на ці гроші, він подумав , що ОСОБА_7 намагався тишком витягти гроші з кишені. Тоді в нього раптово виник умисел на пограбування покупця. Він ривком витяг гроші з кишені і почав тікати, прибігши додому, став дивитись, скільки в нього грошей, невдовзі подзвонили працівники міліції , і повідомили, що їм відомо про його вчинок, тоді він віддав працівника міліції грошові кошти,які не встиг витратити , та чесно розповів,що скоїв.
В скоєному розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив що в той день він робив покупки в кіоску « Мелітопольські курчата», купуючи 6 кг несвіжих м*ясних виробів для свого собаки. Коли він вже почав розраховуватись , то не зміг покласти гроші в гаманець, так як пакет з курчатами був важкий і він поклав їх до задньої кишені джинсів, в цей момент він почув, як хтось ривком витяг в нього з кишені ці гроші, і він став кричати , щоб той спинився, або хтось тримав злодія, а сам кинувся його переслідувати .Але навпроти йшли дві жінки, які б не змогли надати йому допомогу в затриманні злодія, тому він не зміг його догнати , так як він знав , що прізвисько даного хлопця « ОСОБА_8 », то він зразу подзвонив в райвідділ міліції та повідомив про пограбування, назвавши і прізвисько злодія. У зв*язку з цим по гарячим слідам особу злодія зразу ж було встановлено ,в подальшому гроші йому було повернуто. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Учасниками судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом в судовому засіданні дані докази не досліджувались.
Таким чином, аналіз належних і допустимих доказів в їх сукупності, дає суду підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч. 2 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж),вчинений повторно.

При вирішення питання про вид і міру покарання , які слід застосувати обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив тяжкий злочин, за місцем мешкання характеризується незадовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,на утриманні має малолітню доньку,2010 року народження, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом*якшують покарання обвинуваченому, суд визнає повне визнання своєї вини ОСОБА_4 , щире каяття та повне відшкодування шкоди потерпілому в процесі досудового слідства.
Обставини, які обтяжують покараня ОСОБА_4 , судом не втановлені.
Суд не може погодитись з доводами обвинувачення про те, що обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочину, так як ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного корисного злочину ( ст..185 ч.2 КК України) , судимість за яке у встановленому законом порядку не знята і не погашена , виходячи з наступного ..
Так ч.4 ст.67 КК України передбачено, що якщо будь-яка з обставин , що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину , що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку,що його обтяжує.
Про це ж законодавець зазначив і в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.06.2010 року « Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність,сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки».
Таким чином суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому міри покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті з застосуванням ст..75 КК України з іспитовим строком з обмеженнями, які передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов не заявлений.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст..100 КПК України.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.

Керуючись ст..ст. 314, 472-475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання , якщо він протягом іспитового строку 3 ( роки) не вчинить новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції;
-періодично з*являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію;
-повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: купюри номіналом 100,200,50 грн. на загальну суму .1000 грн.: ЄД № 4183609, ВФ № 5565789, ПВ № 8704620,КЕ № 9114138, РГ № 1612908, КЦ № 5918792,ВД № 8273238, ЗВ № 5490943, ЕЯ № 9974332, ЗЕ № 1772181, КП № 1091748, ПЖ № 6430395, КУ № 8012057, КИ № 2474875, РГ № 3557234, РЕ № 6227059 , що зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 за розпискою залишити йому ж , як власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України , до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1