Справа № 635/6754/15- к
Провадження № 1-кс/635/730/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2015 року с. Покотилівка
Харківського районного суду Харківської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківській області підполковника міліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківській області підполковник міліції ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, досудовим слідством встановлено, що 16.10.2014 року в післяобідній час ОСОБА_5 , керуючись злочинним наміром, направленим на скоєння правопорушення в сфері статевої свободи та статевої недоторканості особи, прибув до смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, де став біля Безлюдівського юридичного ліцею ім. Героя І.Я. Підкопая, розташованого на вул. Перемоги, 144. Близько 14.45 годин він пішов слідом за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка сама йшла зі школи додому, та на вул. Чайковського, наздогнавши її, напав на дівчину ззаду, закривши однією рукою їй рота, а другою рукою приставив до горла дівчині, заздалегідь взятий ним із свого дому кухонний ніж, тим самим діючи із погрозою застосування фізичної сили. Після чого ОСОБА_5 , утримуючи ніж біля горла ОСОБА_6 , повів її до недобудованого приміщення домоволодіння АДРЕСА_1 , де наказав їй повністю роздягтись, при цьому оголив свій статевий орган та став ним здійснювати дії із метою вступу до статевих зносин природнім способом із ОСОБА_6 , силоміць цілував її та намагався вводити свій язик до ротової порожнини дитини, неодноразово примусово торкався своїм статевим органом до статевих органів потерпілої, розуміючи при тому, що вона є малолітньою і недосягла полової зрілості, потім став виконувати рухи руками, масажуючи та погладжувати її по тілу, із метою задоволення своєї статевої пристрасті та отримання повної стадії збудженості, продовжував свої активні дії, направлені на вступ у полові зносини природнім способом проти волі малолітньої потерпілої, які продовжувались на протязі 20 хвилин. Через свої фізіологічні властивості ОСОБА_5 не зміг ввести свій статевий орган до статевих органів малолітньої потерпілої, тим самим вчинив всі дії, які вважав за необхідне, щоб вступити із нею в статеві зносини проти її волі, тобто вчинив усі дії, необхідні для доведення злочину (свого злочинного умислу) спрямованого на зґвалтування ОСОБА_6 до кінця, але не довів його до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене передбаченого ч.2 ст. 15, ст.152 ч.4 КК України закінчений замах на зґвалтування, тобто статеві зносини із погрозою застосуванням фізичного насильства, вчинені щодо малолітньої.

Крім того, 20.02.2015 року в післяобідній час ОСОБА_5 , керуючись злочинним наміром, направленим на скоєння правопорушення в сфері статевої свободи та статевої недоторканості особи, прибув до смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, де став біля Безлюдівського юридичного ліцею ім. Героя І.Я. Підкопая, розташованого на вул. Перемоги, 144. Близько 15.05 годин він пішов слідом за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сама йшла зі школи додому, та наздогнавши її, напав на дівчину ззаду, закривши однією рукою їй рота, а другою рукою приставив до горла дівчині заздалегідь взятий ним із свого дому кухонний ніж, при чому діяв із погрозою застосування фізичної сили. Після чого ОСОБА_5 , утримуючи ніж біля горла ОСОБА_7 , повів її вглиб лісу, розташованого поруч, де вона попросила відпустити її та прибрати ніж, пообіцявши, що нікуди не втече. В подальшому, завівши ОСОБА_7 на достатню на його думку відстань від вул. Перемоги, вглиб лісу, дізнавшись в ході розмови від неї, що ОСОБА_7 є неповнолітньою, ОСОБА_5 наказав їй зупинитись та запропонував їй вступити із ним в статеві зносини на вибір: природнім або неприроднім способом, після чого почувши від неї відмову, а також те, що вона не має досвіду і їй соромно про це говорити, примусово став із нею вести розмови на відверті теми сексуального характеру, розповідати у відвертій формі із вживанням нецензурної лексики про статеві відносини між жінкою та чоловіком, тим самим скоїв розпусні дії, які виразились у інтелектуальному розбещенні неповнолітньої.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КК України вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку.

Крім того, 20.02.2015 року близько 15.30 годин ОСОБА_5 , знаходячись в лісі, розташованому вглиб від вул. Перемоги в смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, керуючись злочинним наміром, направленим на відкрите заволодіння чужим майном із корисливих мотивів, запитав у ОСОБА_7 , яка сума грошових коштів є в неї при собі, на що вона із метою перерахунку дістала всі грошові кошти, наявні в неї в сумі 130 грн, після чого розуміючи, що його дії є відкритими для ОСОБА_7 , ігноруючи цей факт, відкрито викрав у неї із рук грошові кошти в сумі 130грн, в подальшому звернув викрадене на свою користь, тим самим завдав матері неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

22.03.2015 року ОСОБА_5 оголошено підозру.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та виклав обставини скоєння вищевказаних кримінальних правопорушень.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23.03.2015 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

В ході проведення досудового слідства 14.04.2015 року підозрюваному ОСОБА_5 призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 362 від 20.04.2015 у ОСОБА_5 виявлені ознаки тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у вигляді диссоціативного (конверсійного) розладу, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

29.04.2015 року згідно ст.292 КПК України вказане кримінальне провадження було направлено до Харківського районного суду Харківської області разом із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08.06.2015 до ОСОБА_5 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричний заклад зі звичайним наглядом Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 27.08.2015 винесено рішення про задоволення подання Харківської обласної психіатричної лікарні №3 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусової госпіталізації у психіатричний заклад. Згідно даної ухвали встановлено, що за час лікування ОСОБА_5 зі стану тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у вигляді дисоціативного (конверсійного) розладу вийшов, в теперішній час він за своїм психічним станом примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару зі звичайним типом нагляду не потребує.

Після набрання чинності вищезазначеної ухвали, 04.09.2015 ОСОБА_5 буде виписано із лікувального закладу та відпущено додому.

04.09.2015 Харківським міжрайонним прокурором відновлено кримінальне провадження №0004287.

В даному випадку мається існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Суд вислухавши слідчого та прокурора , які підтримали клопотання, дослідивши надані матеріали , приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 188 КПК України , прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

На підсаві ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити , крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосуванні запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 ст. 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Згідно ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали , зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Обґрунтованість підозри у скоєні вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується наданими копіями матеріалів кримінального провадження.

Участь підозрюваного в розгляді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Виходячи із наведеного, керуючись ст.177, 183, 184, 187-191 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України підполковника міліції ОСОБА_4 - задовольнити.

Дозволити затримати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому СВ Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України підполковнику міліції ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення і втрачає силу після приводу підозрюваного до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1