Справа № 676/5926/15-к
Провадження № 1-кп/676/406/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2015 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 18 серпня 2015 року до ЄРДР за № 0000755, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

17 серпня 2015 року близько 3 год. ОСОБА_6 на території домоволодіння АДРЕСА_1 з метою викрадення чужого майна шляхом зриву поворотно-відкидного механізму зі створки метало-пластикового склопакету проник у приміщення житлового будинку та, пройшовши у приміщення кімнати, в якій проживає потерпілий ОСОБА_5 , з комп`ютерного столу умисно таємно викрав чоловічу каблучку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 5,3 г, зі вставками цирконію та білого золота, вартістю 900 грн. за 1 г, загальною вартістю 4770 грн., чоловічий срібний браслет на руку, виготовлений зі срібла 925 проби, плетіння Бісмарк, вагою 11,5 г, вартістю 60 грн. за 1 г, загальною вартістю 690 грн. та грошові кошти в сумі 30000 грн., купюрами номіналом по 500 грн. в сумі 20000 грн., та купюрами номіналом по 200 грн. в сумі 10000 грн., які зберігалися у шафі в коробці від відеокасети, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 35460 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що після 2 год. ночі 17 серпня 2015 року він, взявши у гаражі домоволодіння за місцем свого проживання ножиці по металу, зірвав верхню планку вікна у будинку АДРЕСА_2 , внаслідок чого зняв вікно із завіса та заліз у будинок. Обійшовши всі кімнати у пошуках чогось, що можна було б викрасти, з комп`ютерного столу викрав золотий перстень та срібний браслет. В серванті нічого цінного не знайшов. Близько 3 год. ночі повернувся з викраденим додому. Наступного дня прикраси повернув потерпілому, який повернувся з відпочинку з Одеси, однак у крадіжці зізнався не одразу, спочатку звинуватив у злочині чоловіка своєї сестри, з яким перебуває у неприязних стосунках. Заперечив викрадення 30000 грн. з шафи потерпілого, ствердивши що таких коштів потерпілий не мав, що йому як близькому другу було відомо. Свої звинувачення спочатку невідомих осіб, а в подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки пояснив тим, що хотів відвернути підозри від себе. Висловив щире каяття у вчиненому, підтримав позицію прокурора щодо призначення покарання із застосуванням іспитового строку.

Крім частково визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_6 , його вина у вчиненні інкримінованого діяння об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, з показань в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що близько 2 год. ночі 17 серпня 2015 року від обвинуваченого ОСОБА_6 він отримав смс-повідомлення про вчинення невідомими людьми крадіжки з його будинку, однак прочитав повідомлення лише вранці, коли зателефонувала бабуся та повідомила про виявлення пошкодження вікна. Того ж ранку бабуся по телефону розповіла, що разом з ОСОБА_6 через відчинене вікно зайшли у будинок перевірити чи нічого не зникло, оскільки не могли відчинити вхідні двері. Дізнавшись про поламане вікно, батько через свого знайомого викликав працівників міліції, які також оглядали будинок, але крадіжки не виявили. ОСОБА_6 повідомив по телефону, що бачив вночі, як троє невідомих осіб намагалися залізти через вікно у будинок потерпілого, однак він їх відігнав. Коли близько 22 год. 17 серпня 2015 року він з батьком та сестрою повернулися з ОСОБА_9 , в ході спілкування ОСОБА_6 виявляв розгубленість та схвильованість, приніс зламані ножиці по металу, а пізніше й викрадені прикраси, звинувативши у вчиненні крадіжки спочатку чоловіка своєї сестри ОСОБА_10 , а згодом свого знайомого ОСОБА_11 . Заперечив твердження обвинуваченого про те, що викрадення грошових коштів у сумі 30000 грн. вигадане, оскільки він (потерпілий) відкладав їх протягом декількох років на навчання, зберігаючи у коробці від відеокасети у шафі. Вказану суму зібрав, відкладаючи із заробітної плати, яку отримував як за кордоном, так і під час роботи на ПАТ «Авіс», крім того, коштами йому періодично допомагала мати, яка теж їздила на заробітки за кордон. Потерпілий ствердив, що про ці заощадження його колишня дружина не знала, оскільки в силу відносин, які складалися між ними, він їй не довіряв. При призначенні покарання підтримав позицію прокурора щодо призначення покарання із застосуванням іспитового строку.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив показання потерпілого щодо обставин виявлення крадіжки та наявність у сина вказаної суми заощаджень на навчання у шафі в його кімнаті. Крадіжку прикрас та коштів син виявив одразу по приїзду з відпочинку. Зранку наступного дня син повідомив, що ОСОБА_6 зізнався, що крадіжку вчинив його родич. Свідок категорично заперечив можливість прибільшення сином завданих збитків в частині викрадення грошових коштів та досягнення домовленості між ними щодо завідомо неправдивого повідомлення про викрадення, крім прикрас, 30000 грн. з метою їх подальшого стягнення з винуватої особи.

Як повідомив суду свідок ОСОБА_12 , у день події зранку його розбудила бабуся та повідомила, що у будинку його брата (потерпілого ОСОБА_5 ) розбите вікно. Прийшовши на місце події, відчинив двері будинку, однак при огляді кімнат не виявив очевидних слідів крадіжки. Після повернення потерпілого, його батька та сестри з ОСОБА_9 в ході спілкування ОСОБА_6 поводився підозріло, приніс зламані ножиці по металу, якими було зламано вікно, а пізніше й викрадені прикраси, звинувативши у вчиненні крадіжки спочатку чоловіка своєї сестри ОСОБА_10 , а згодом свого товариша ОСОБА_13 , якого звинуватив у тому, що той у ніч крадіжки брав у нього ножиці по металу, а потім повернув та залишив йому перстень та браслет потерпілого. Свідок категорично заперечив існування домовленості між потерпілим та його батьком щодо повідомлення про викрадення коштів, які насправді викрадені не були.

Свідок ОСОБА_8 заперечив свою причетність до вчинення крадіжки, що є предметом розгляду. Причину того, що обвинувачений, який був його товаришем, обмовляв його, пояснити не зміг.

Як пояснив суду свідок ОСОБА_7 , з двоюрідним братом своєї дружини обвинуваченим ОСОБА_6 він проживає у одному будинку, однак перебуває у неприязних стосунках, підозрюючи у крадіжці особистих речей. Після події ОСОБА_6 заперечував свою причетність до зникнення з їх гаража ножиць по металу, які в подальшому йому (свідкові) принесли ОСОБА_14 , розповівши, що ОСОБА_6 звів на нього наклеп, звинувативши у крадіжці з будинку ОСОБА_14 , та повідомивши, що викрадені прикраси ОСОБА_6 забрав із шкатулки, що належить йому ( ОСОБА_7 ).

Як вбачається з даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 серпня 2015 року (а.м.д.р. 4), батько потерпілого ОСОБА_5 повідомив про проникнення у його будинок по АДРЕСА_2 в період з 13 по 18 серпня 2015 року шляхом пошкодження вікна з подальшим викраденням срібного ланцюжка, золотої обручки та грошових коштів у сумі 30000 грн.

Показання потерпілого та свідка ОСОБА_5 про виявлення пошкодження вікна бабусею потерпілого 17 серпня 2015 року підтверджені даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17 серпня 2015 року (а.м.д.р. 12), відповідно до якого ОСОБА_15 повідомила про пошкодження вікна у будинку її сина ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 в ніч з 16 на 17 серпня 2015 року, а також даними протоколу огляду місця події від 17 серпня 2015 року (а.м.д.р. 14-15), згідно з яким на східній частині будинку по АДРЕСА_2 станом на 9 год. 30 хв. 17 серпня 2015 року ліва стулка металопластикового вікна знята із завісу та прихилена до рами, однак у приміщенні будинку ознак порушення обстановки не виявлено, як і в ході повторного огляду місця події вже за заявою свідка ОСОБА_5 , як вбачається з даних протоколу огляду місця події від 18 серпня 2015 року (а.м.д.р. 20-24), згідно з яким на коробці від відеокасети, де за твердженням потерпілого зберігалися викрадені грошові кошти, будь-яких відбитків виявлено не було, натомість на внутрішній стороні підвіконня було виявлено та вилучено 3 сліди папілярних відбитків пальців рук, а на склопакеті пошкодженого вікна 9 слідів папілярних відбитків пальців рук та 1 фрагмент відбитку долоні руки.

З вказаних відбитків 2 сліди папілярного візерунка пальців рук, виявлені на демонтованому вікні, та один слід папілярного візерунка долоні руки, виявлений на підвіконні пошкодженого вікна, належать ОСОБА_6 , як встановлено з даних судової трасологічної (дактилоскопічної) експертизи № 140р від 24 серпня 2015 року (а.м.д.р. 52-62), що підтверджує показання обвинуваченого про обставини та спосіб проникнення у помешкання потерпілого.

Даними протоколу огляду від 20 серпня 2015 року (а.м.д.р. 69) підтверджено пробу та вагу викрадених прикрас: 585 пробу золота та вагу 5,3 г персня 20-го розміру зі вставками цирконію та білого золота, а також 925 пробу срібла, вагу 11,5 г та довжину 21 см браслета плетінням «Бісмарк».

Заперечення обвинуваченим ОСОБА_6 своєї причетності до викрадення належних потерпілому 30000 грн. суд розцінює як спробу уникнення відповідальності з наступних мотивів.

Так, твердження ОСОБА_6 про те, що у потерпілого ОСОБА_5 не було такої значної суми коштів, спростовується як безпосередніми показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_12 в суді, так і даними дослідженого вище протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 серпня 2015 року, з якого вбачається, що 18 серпня 2015 року батько потерпілого свідок ОСОБА_5 повідомив про викрадення срібного ланцюжка, золотої обручки та грошових коштів у сумі 30000 грн. з його будинку по АДРЕСА_2 шляхом проникнення через пошкоджене вікно. При цьому очевидцем злочину заявник вказав ОСОБА_6 , а підозрюваним ОСОБА_13 , що підтверджує показання потерпілого, свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , а також самого обвинуваченого про попередні версії ОСОБА_6 щодо винуватця злочину та обставин крадіжки, свідком якої він начебто був.

Твердження обвинуваченого про наявність домовленості між потерпілим та його батьком (свідком ОСОБА_5 ) щодо повідомлення про викрадення коштів, яких насправді у потерпілого не було, не знайшли свого підтвердження, оскільки існування такої домовленості категорично заперечили потерпілий, його батько та свідок ОСОБА_12 .

З огляду на те, що показання потерпілого, свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_5 незмінні, послідовні, не містять суперечностей між собою та узгоджені з іншими доказами по справі, у суду відсутні будь-які підстави для піддання їх сумніву. Натомість не лише свідчення вказаних осіб, а й дані зазначеного вище протоколу засвідчують намагання ОСОБА_6 уникнути відповідальності шляхом звинувачення у вчиненні злочину іншої особи, що в суді не заперечив й сам обвинувачений.

Показання ж свідка ОСОБА_16 щодо відсутності у потерпілого станом на 30 серпня 2014 року, а також 11 липня 2015 року заощаджень у значній сумі готівкою у гривнях суд сприймає критично, оскільки свідок зі своїм колишнім чоловіком ( ОСОБА_5 ) перебуває у неприязних стосунках, що могло вплинути на об`єктивність її показань. Крім того, як ствердила сама свідок ОСОБА_16 , з матір`ю потерпілого, яка (за твердженням потерпілого) йому допомагала матеріально, вона не перебувала у довірительних відносинах і рівень доходів матері колишнього чоловіка їй достеменно відомий не був. Також свідок ствердила, що в ході спільного подружнього життя з 30 серпня 2014 року вона з потерпілим спільно придбали автомобіль, який він без її відома оформив на свою матір, що може свідчити про відсутність довіри у стосунках подружжя, на чому наполягав потерпілий, мотивуючи необізнаність дружини у його заощадженнях. Водночас, свідок пояснила, що всі грошові кошти та цінні речі батьки ОСОБА_14 зберігали у сейфі в гаражі, до якого особисто вона доступу не мала. При цьому свідок підтвердила існування наміру у ОСОБА_5 невдовзі здобути юридичну освіту, що потребувало значних витрат. Таким чином, з огляду на відсутність довірительних відносин між вказаним свідком, потерпілим та його родиною, у суду наявний обґрунтований сумнів щодо обізнаності колишньої дружини потерпілого як у самому факті, так і у розмірі його особистих заощаджень, на які він планував здобути юридичну освіту.

Щодо даних протоколу огляду домоволодіння АДРЕСА_3 (а.м.д.р. 97-102), яким встановлено, що за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 викраденої суми грошових коштів виявлено не було, то відсутність викрадених коштів за місцем проживання обвинуваченого не виключає можливості їх зберігання у іншому місці, враховуючи характер неприязних відносин між обвинуваченим та свідком ОСОБА_7 , які спільно проживають за вказаною адресою.

Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.

Суд вважає, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , мало місце, дії обвинуваченого містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і становлять собою таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло. Вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаного діяння повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за його вчинення.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд вважає часткове визнання вини у вчиненому злочині, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в частині визнаного.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем проживання до Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області зауваження та скарги щодо нього не надходили, у порушенні громадського порядку та інших негативних проявах він помічений не був, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, утриманців не має, не працевлаштований.

З врахуванням викладеного вище, позиції потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, наявності обставин, що пом`якшують покарання, та відсутності обставин, що його обтяжують, з огляду на особу обвинуваченого та часткове повернення викраденого майна, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Саме таке покарання вбачається необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує розмір вартості викраденого майна та суму викрадених коштів, обставини події, тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.

Однак з огляду на особу обвинуваченого, який позитивно характеризується на місцем проживання, його молодий вік, часткове відшкодування завданої шкоди, думку потерпілого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах реального відбування покарання, тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покладенням відповідних обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обраний не був.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, питання процесуальних витрат слід вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Покласти на ОСОБА_6 визначені ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази:

- золотий перстень та срібний браслет, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 (а.м.д.р. 72), йому залишити;

- поламані ножиці по металу та рухомий механізм пластикового склопакету, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РВ УМВС України в Хмельницькій області (а.м.д.р. 47), після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 1178 (одну тисячу сто сімдесят вісім) грн. 50 коп. процесуальних витрат на залучення експертів (а.м.д.р. 40, 51).

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_17 -Годлевська