11-сс/775/333/2015(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання

за участю прокурора

захисників:

та підозрюваного ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 13 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002249, за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючих в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2015 року, про продовження підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, громадянину України, маючому середню освіту, неодруженому, маючому на утриманні неповнолітню дитину, не працюючому, такому, що раніше судимості не мав, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області строком до 8 місяців до 16 листопада 2015 року включно,

установила:

згідно ухвали слідчого судді, в провадженні старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України майора міліції ОСОБА_9 знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені 13 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002249, за фактом вчинення 13 листопада 2014 року розбійного нападу на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований за адресою: АДРЕСА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, розпочате слідчим відділом Мар`їнського РВ ГУМВС України в Донецькій області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з кінця жовтня 2014 року, точна дата досудовим слідством не встановлена, ОСОБА_10 , будучи за різними причинами незадоволеним своїм матеріальним становищем, вирішив організувати стійку, озброєну групу - банду, для скоєння розбійних нападів, викрадення осіб, вбивств, незаконного заволодіння транспортними засобами, спричинення тілесних ушкоджень та незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, з метою заволодіння майном і грошима підприємств, установ, організацій та окремих осіб на території Донецької області.

Про свої наміри ОСОБА_10 повідомив своїм знайомим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 та іншим невстановленим слідством особам, які також мали скрутне матеріальне становище та мали потребу у матеріальному доході.

Зазначені особи з пропозицією ОСОБА_10 погодилися та, діючи з корисливих мотивів, об`єдналися за взаємною згодою та бажанням у стійку організовану озброєну групу - банду, для скоєння розбійних нападів, викрадення осіб, вбивств, незаконного заволодіння транспортними засобами, спричинення тілесних ушкоджень та незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, на підприємства, установи, організації та окремих громадян, у тому числі із застосуванням вогнепальної зброї у разі виникнення необхідності.

Вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини, а саме: автомат невстановленого зразку без номерних позначень з магазином без патронів; АКМ № НОМЕР_1 , 1969 р.в. з магазином який споряджено 30 патронами калібру 7,62 мм; АКМ № ЯО 8893, 1969 р.в., без магазину; АМК № ВИ 9641 1961 р.в., без магазину з коліматором; АКМ № МП 2968, 1966 р.в. калібру 7,62 мм без магазину; АКМ № НОМЕР_2 , 1968 р.в. калібру 7,62 мм без магазину; АКМ № ГР НОМЕР_3 , 1964 р.в., калібру 7,62 мм без магазину; АКМ № НОМЕР_4 , 1964 р.в. з магазином, який споряджено патронами 7,62 мм у кількості 30шт.; гранатомет РПГ-22 з маркуванням 254-5-85, 533-Л60-84; гранатомет РПГ-26 з маркуванням 254-19-91; гранатомет РПГ-26 з маркуванням 054-16-88; гранатомет РПГ-26 з маркуванням 254-14-88; гранатомет РПГ-26 з маркуванням 254-5-90; гранати «Ф-1» без запалів у кількості 7 шт.; гранати РГД-5 без запалів у кількості 10 шт.; одна граната РГМ без запалу; гранати ВОГ-25 у кількості 11 шт.; запали до гранат УЗРГМ у кількості 12 шт.; патрони калібру 5,45 мм у кількості 210 шт.; патрони калібру 7,62 мм у кількості 385 шт.; патрони в коробках калібру 7,62 мм у кількості 380 шт.; патрони в коробках калібру 5,45 мм у кількості 59 шт. гранати Ф-1 без запалів у кількості 3 шт.; гранати РГД-5 без запалів у кількості 6 шт.; одна граната РГН без запалу; три тротилові шашки (200 гр., 400 гр., 400 гр.); запали до гранат УЗРГМ у кількості 7 шт.; один запал УДЗ до гранати; один вибуховий пакет; 2 електродетонатори ЕДПР; одна граната ВОГ-25п; патрони калібру 7,62 мм у кількості 419 шт.; патрони калібру 7,62 мм у кількості 100 шт.; патрони калібру 5,45 мм у коробках у кількості 149 шт.; патрони калібру 7,62 мм у кількості 700 шт.; патрони калібру 7,62 мм у кількості 77 шт.; патрони калібру 5,45 мм у кількості 556 шт.; запал до гранати УЗРГМ у кількості 1 шт.; патрони калібру 5,45 мм у кількості 180 шт.; патрони калібру 308 у кількості 26 шт., члени банди планували використовувати при здійснені злочинів з метою усунення опору зі сторони потерпілих, а також при необхідності із застосуванням цієї зброї для фізичної ліквідації осіб, які будуть чинити активний опір їх злочинній діяльності, яку носили та зберігали при собі та за місцем тимчасового мешкання у Дніпропетровській області.

Зорганізувавшись у стійке, озброєне, злочинне угруповання - банду, визначившись у єдності їх мети та намірів, спрямованих на заволодіння чужим майном підприємств, установ, організацій та окремих осіб, ОСОБА_10 почав дотримуватися вироблених їм правил поведінки у банді та приймати участь у скоєнні бандою злочинах, при цьому строго виконуючи встановлену його планами роль з метою досягнення єдиних злочинних намірів банди - у вигляді матеріальної вигоди, отриманої незаконним шляхом.

Реалізуючи єдиний злочинний намір учасників організованої групи, 22 березня 2015 року в період часу з 08.00 год. до 12.00 год. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 виявлено та вилучено вогнепальну зброю, боєприпаси та вибухові речовини, а саме: автомат невстановленого зразку без номерних позначень з магазином без патронів; АКМ № НОМЕР_1 , 1969 р.в. з магазином який споряджено 30 патронами калібру 7,62 мм; АКМ № ЯО 8893, 1969 р.в., без магазину; АМК № ВИ 9641 1961 р.в., без магазину з коліматором; АКМ № МП 2968, 1966 р.в. калібру 7,62 мм без магазину; АКМ № НОМЕР_2 , 1968 р.в. калібру 7,62 мм без магазину; АКМ № ГР НОМЕР_3 , 1964 р.в., калібру 7,62 мм без магазину; АКМ № НОМЕР_4 , 1964 р.в. з магазином, який споряджено патронами 7,62 мм у кількості 30шт.; гранатомет РПГ-22 з маркуванням 254-5-85, 533-Л60-84; гранатомет РПГ-26 з маркуванням 254-19-91; гранатомет РПГ-26 з маркуванням 054-16-88; гранатомет РПГ-26 з маркуванням 254-14-88; гранатомет РПГ-26 з маркуванням 254-5-90; гранати «Ф-1» без запалів у кількості 7 шт.; гранати РГД-5 без запалів у кількості 10 шт.; одна граната РГМ без запалу; гранати ВОГ-25 у кількості 11 шт.; запали до гранат УЗРГМ у кількості 12 шт.; патрони калібру 5,45 мм у кількості 210 шт.; патрони калібру 7,62 мм у кількості 385 шт.; патрони в коробках калібру 7,62 мм у кількості 380 шт.; патрони в коробках калібру 5,45 мм у кількості 59 шт. гранати Ф-1 без запалів у кількості 3 шт.; гранати РГД-5 без запалів у кількості 6 шт.; одна граната РГН без запалу; три тротилові шашки (200 гр., 400 гр., 400 гр.); запали до гранат УЗРГМ у кількості 7 шт.; один запал УДЗ до гранати; один вибуховий пакет; 2 електродетонатори ЕДПР; одна граната ВОГ-25п; патрони калібру 7,62 мм у кількості 419 шт.; патрони калібру 7,62 мм у кількості 100 шт.; патрони калібру 5,45 мм у коробках у кількості 149 шт.; патрони калібру 7,62 мм у кількості 700 шт.; патрони калібру 7,62 мм у кількості 77 шт.; патрони калібру 5,45 мм у кількості 556 шт.; запал до гранати УЗРГМ у кількості 1 шт.; патрони калібру 5,45 мм у кількості 180 шт.; патрони калібру 308 у кількості 26 шт., які ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 та невстановлені слідством особи незаконно придбали, при невстановлених слідством обставинах та зберігали за вищевказаною адресою.

22 березня 2015 року ОСОБА_8 затриманий за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.1 ст. 263 КК України, в порядку ст. 208 КПК України.

25 березня 2015 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, рахуючи з моменту затримання, тобто до 20 травня 2015 року.

19 травня 2015 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до 4-х місяців, тобто до 19 липня 2015 року.

16 липня 2015 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до 6-ти місяців, тобто до 17 вересня 2015 року.

23 березня 2015 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2015 року ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області строком до 8 місяців до 16 листопада 2015 року включно.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, захисниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючими в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій останні просять скасувати назване судове рішення та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України. В обґрунтування доводів своєї апеляції посилаються на те, що ухвала слідчого судді має посилання на наявність лише однієї обставини, яка вказує на начебто обґрунтовану підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Наявність підстав, які вказують на підозру вчинення вказаного кримінального правопорушення у складі банди в ухвалі не вказано. Крім того, вважають, що слідчий судді в ухвалі лише перелічив усі вказані у ч.1 ст.177 КК України ризики, які на його думку дають підстави вважати, що підозрюваний вчинить вказані дії. Однак, наявність цих ризиків взагалі не була перевірена. Також слідчий у клопотанні не навів жодного доводу про неможливість застосування іншого більш м`якого заходу до ОСОБА_8 , а слідчий суддя це питання не досліджував.

Заслухавши суддю-доповідача, захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючих в інтересах підозрюваного, підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який, в свою чергу, відстоював законність і обґрунтованість судового рішення і просив апеляцію захисників залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий в клопотанні та прокурор під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 довели про наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися і наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений у ст.183 Кримінального процесуального кодексу України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Так, суд правильно врахував те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, вчиненого організованою озброєною групою - бандою, які викликали особливу увагу суспільства, що вказує на продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КК України, зокрема, що знаходячись на волі, він не буде виконувати покладені процесуальні обов`язки і матиме можливість уникнути від кримінальної відповідальності та перешкоджати повному, неупередженому проведенню досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Досудове слідство по справі ведеться активно, але не може бути закінчено у встановлені строки, бо з метою всебічного дослідження обставин справи необхідно виконати ще ряд процесуальних дій, більшість з яких необхідно проводити в зоні проведення антитерористичної операції, в якій склалася важка суспільно-політична ситуація, що, в свою чергу, ускладнює їх проведення.

Продовжуючи строк тримання підозрюваного під вартою, суд також прийшов до обґрунтованого висновку про те, що підстав для скасування або зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 на більш м`який не вбачається, необхідність в обраному щодо нього запобіжному заході не відпала.

Переконливих даних про те, що вказані ризики зменшилися і не виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, стороною захисту не надано.

За таких обставин, ухвала слідчого судді законна і обґрунтована, підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючих в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2015 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області строком до 8 місяців до 16 листопада 2015 року включно, залишити без зміни.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3