Печерський районний суд міста Києва 16.03.2011
Справа № 4-1117/11
П О С Т А Н О В А

12 квітня 2011 року суддя Печерського районного суду м. Києва Смик С. І. , перевіривши матеріали апеляції заявника ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 24.03. 2011 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2011 скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України залишена без розгляду.

08.04.2011 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла апеляція ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2011 року.

Відповідно до ст. 350 КПК України в апеляції зазначається:

назва суду, якому адресується апеляція;

особа, яка подає апеляцію;

вирок, ухвала чи постанова, на які подається апеляція, і назва суду, який їх постановив;

вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на її обґрунтування;

прохання особи, яка подає апеляцію;

перелік документів, які додаються до апеляції.

В апеляції вказується, яке конкретно судове рішення оскаржується, яким судом воно ухвалене, число, місяць та рік його постанови, вказується короткий зміст судового рішення і наводяться формулювання зі змісту його мотивувальної частини, які оскаржуються.

Апеляційна скарга повинна мати місця вказівки на те, в чому саме полягає незаконність судового рішення і доводи в обґрунтування такої позиції та вказівка на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування, які на думку апелянта допущені при постановленні рішення.

В апеляції заявника ОСОБА_1 відсутня вказівка на те, в чому саме полягає незаконність судового рішення і доводи в обґрунтування такої позиції та вказівка на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування, які на думку апелянта допущені при постановленні рішення.

У відповідності до ст. 350 КПК України, в апеляції повинно викладатися конкретне прохання особи, що подає апеляцію, сформульоване з урахуванням того, які рішення апеляційний суд вправі ухвалити.

Однак апеляція заявника не відповідає вимогам ст. 350 КПК України, а вимоги апеляції не конкретизовані, не викладено прохання заявника, щодо постанови, яку він оскаржує, сформульоване з урахуванням того, які рішення апеляційний суд вправі ухвалити.

Так апелянт в апеляції просить апеляційний суд визнати, що повідомлення про злочин підлягає розгляду тільки в порядку ст. 97 КПК України та зобов'язати Генерального прокурора України виконати норми ст. 97 КПК України по повідомленню про злочин; постановити окрему ухвалу на адресу Генерального прокурора України та судді Смик С.І., яке направити заступнику Генерального прокурора України Р.Кузьміну.

Таким чином ОСОБА_1 в апеляції висуває вимоги, які не входять до компетенції апеляційного суду при розгляді апеляційних скарг.

Зазначена апеляція не може бути прийнята судом та направлена для розгляду в Апеляційний суд м. Києва.

Заявник ОСОБА_1 повинен конкретно зазначити свої вимоги, подавши виправлену апеляцію в якій конкретно викласти своє прохання щодо постанови Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2011 року з обґрунтуванням доводів своїх вимог.

Виходячи з вище викладеного, зазначена апеляція не відповідає вимогам ст. 350 КПК України.

Оскільки відповідно до вимог ст. 352 КПК України, якщо особа, що подала апеляцію, не дотрималась хоча б однієї з пред'явлених до неї вимог ст. 350 КПК України, головуючий у справі першої інстанції виносить постанову про залишення апеляції без руху.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що апеляцію необхідно залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків по поданій скарзі.

Керуючись ст. 350,352 КПК України , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію заявника ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2011 року - залишити без руху.

Запропонувати заявнику в строк семи діб, з дня отримання зазначеної постанови, усунути недоліки по поданій апеляції.

В разі не усунення недоліків у зазначений термін, апеляція буде визнана такою, що не підлягає розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С. І. Смик