Справа № 361/6045/15-к
Провадження № 1-кп/361/384/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
10 вересня 2015 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Княжичі Броварського району, Київської області, із середньою освітою, одруженого, маючого дитину інваліда 1 групи, тимчасово офіційно не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , міра запобіжного заходу не обиралась, раніше в силу ст.89 КК України не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст.185ч.2 КК України,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Княжичі Броварського району, Київської області, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово офіційно не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , міра запобіжного заходу не обиралась, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ст.185ч.2 КК України,-

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна(крадіжку) за попередньою змовою групою осіб за таких обставин.
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 30 травня 2015 року о 10-й годині, разом та за попередньою змовою із ОСОБА_5 , перебуваючи біля кузні розташованої по вул.Слави в с.Княжичі Броварського району Київської області, прийняли рішення незаконно заволодіти металевими виробами, що знаходяться на території Княжицької водонапірної вежі, поблизу вул.Бориспільської в с.Княжичі Броварського району Київської області.
Після цього, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, о 10год.30хв. ОСОБА_4 разом та за попередньою змовою з ОСОБА_5 та за допомогою ОСОБА_8 , який не був повідомлений ними про їхні злочинні наміри, попередньо підготувавши пристрій для газового зварювання, котрий був необхідний для реалізації свого спільного злочинного умислу, а також автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Transporter» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належав ОСОБА_9 для транспортування викраденого майна, котрий перебував у користуванні ОСОБА_4 , розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи впевненими, що за його діями ніхто не спостерігає, тим самим створивши всі необхідні умови для реалізації свого злочинного умислу, незаконно, шляхом вільного доступу прибули на територію Княжицької водонапірної вежі, звідки за допомогою пристрою для газового зварювання шляхом демонтажу таємно викрали три металеві задвижки загальною масою 294кг., загальною вартістю, 955грн.50коп., які перебували на балансі Княжицької сільської ради Броварського району Київської області.
Із викраденим майном, обвинувачені на вказаному автомобілі покинули територію Княжицької водонапірної вежі, розпорядившись ним за власним розсудом, завдавши своїми незаконними діями Княжицькій сільській раді Броварського району Київської області майнової шкоди на 955грн.50коп.
Такі дії, обох обвинувачених, кваліфіковані за ст.185ч.2 КК України.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в скоєному розкаялися, визнали повністю свою вину, пояснили, що завчасно домовились між собою на здійснення крадіжки люків для подальшої здачі на металолом. В зв`язку з цим підготовили два балони, різак та лебідку і попросили ОСОБА_8 відрізати люки, оскільки самі не вміли користуватись різаком. Вказані люки були в с.Княжичі біля водонапірної башти, яка вже більше 10 років не працює. По приїзду до башти на автомобілі, що належить ОСОБА_9 , ОСОБА_8 відрізав три люки і за допомогою лебідки їх витягли та погрузили в машину. В подальшому машина поламалась і її залишили на дорозі. На слідуючий день машину виявили працівники міліції і на евакуаторі відвезли в міліцію. Люки повернули в сільську раду, а балони, різак і лебідка знаходяться в машині.
Також обвинувачені вказали, що інших злочинів не вчиняли. Повідомили, що офіційно не працевлаштовані, але постійно підробляють на інших роботах. Просять їх суворо не карати та не направляти в місця позбавлення волі.
Покази обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Суд, відповідно до вимог ст.349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими, прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинувачених та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують їх особи.
Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інкримінованому злочині.
Суд, аналізуючи зібрані та надані матеріали кримінального провадження приходить висновку, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вчинили за попередньою змовою групою осіб таємне викрадення чужого майна (крадіжку) і такі їх дії правильно кваліфіковано за ст.185ч.2 КК України, тому вони обоє повинні нести відповідальність за вказаною статтею.
Обираючи покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.185ч.2 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про їх особи, що вони обоє за місцем проживання до скоєного характеризувалися позитивно, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебувають.
Обставиною, що пом`якшує покарання обох підсудних, суд визнає їх каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1ч.1 ст.66 КК України, а стосовно ОСОБА_4 і те, що він має на утриманні дитину інваліда.
Обставин, які обтяжують покарання обох обвинувачених, передбачених ст.67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до покарання відповідно до санкції ч.2ст.185 КК України.
Відповідно до вимог ч.2ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, пом`якшуючі обставини, дані про їх особи, що вони каються у вчиненому, правову позицію прокурора про призначення покарання не пов`язаного із ізоляцією їх від суспільства, а також приймаючи до уваги їх поведінку в суді, яка свідчить, що вони не є особами, які твердо стали на шлях вчинення злочинів, значних наслідків від скоєного злочину не наступило, тому суд вважає, що їх виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні покарання відповідно до санкції інкримінованого злочину у виді обмеження волі, при цьому вважає за необхідне звільнити їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням на них обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та запобігання вчинення ними нових злочинів.
Цивільний позов в даному провадженні не заявлявся, процесуальних витрат немає, речові докази у відповідності до вимог ст..100 КПК України, а саме: три металеві задвижки слід вважати повернутими потерпілому, автомобіль повернути власнику, а два балони, різак, лебідку як знаряддя злочину конфіскувати.
Враховуючи, що стосовно підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не застосовувався запобіжний захід і вони по вироку звільняються від відбуття покарання з випробуванням то суд вважає за можливе на період вступу вироку в законну силу не обирати їм запобіжний захід.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст.185ч.2 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді обмеження волі на строк 2(два) роки.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст.185ч.2 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді обмеження волі на строк 2(два) роки.
Звільнити засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити, кожному, іспитовий строк терміном 1(один) рік, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов`язати їх не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися туди для реєстрації.
Запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України щодо засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Після вступу вироку в законну силу речові докази: 1).Три металеві задвижки слід вважати повернутими Княжицькій сільській раді; 2). Автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Transporter» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 ОСОБА_9 та знаходиться на майданчику Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області повернути власнику ОСОБА_9 ; 3). Два балони, різак, лебідку як знаряддя злочину, які знаходяться в автомобілі «Volkswagen» конфіскувати.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченим та прокурору.
Суддя /підпис/ ОСОБА_1