У Х В А Л А

Справа № 183/6066/15

№ 1-кс/183/713/15

23 вересня 2015 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , слідчої слідчого відділення Новомосковського міського відділу (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) головного управління міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській обл. ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчої про закриття кримінального провадження №0000426

встановив :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000426 винесену 18.08.2015 р. слідчою слідчого відділення Новомосковського міського відділу (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) головного управління міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській обл. ОСОБА_5 по кримінальному провадженню відкритого за її заявою від 02.02.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала та мотивувала її тим, що слідча в порушення закону 18.08.2015 р. винесла постанову про закриття кримінального провадження, яку вона не отримала, відкритого за її заявою про те, що в ніч з 28 на 29 січня 2015 р., коли вона перебувала на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 . В магазин неодноразово заходив ОСОБА_6 , який був у нетверезому стані, погрожував їй розправою, на зауваження сторонніх громадян не реагував, а у відповідь бив їх, вкусив за груди, висловлювався нецензурно, при цьому намагався її зґвалтувати, та застосовував фізичну силу, і спричинив їй легкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_3 вважає, що слідча не виконала необхідних процесуальних дій, щодо збору доказів правопорушення, зокрема не встановила того факту, що ОСОБА_6 завдав їй тілесних ушкоджень, також не встановила, що ОСОБА_6 вчинив інші правопорушення, такі як злісне хуліганство та намагання її зґвалтувати. Закриваючи провадження слідча не встановила особу, що завдала їй легких тілесних ушкоджень, при цьому сама собі вона їх не завдавала.

Слідча ОСОБА_7 , пояснила що при проведенні слідчий дій було з`ясовано, що ОСОБА_6 не завдавав тілесних ушкоджень потерплій, що він підтвердив при допиті. Ніяких доказів крім показань потерпілої ОСОБА_3 , щодо протиправних дій ОСОБА_6 не має, крім того сама потерпіла не вжила ніяких заходів, маючи при цьому можливість, щоб припинити протиправні дії ОСОБА_6 , навіть тоді коли в магазин приходила її мати, і там був ОСОБА_6 , вона не просила про допомогу і нічим не виказала свою стурбованість поведінкою ОСОБА_6 , тому і кримінальне провадження було за згодою процесуального керівника закрито.

Судом досліджено кримінальне провадження, вислухані сторони, внаслідок чого суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_8 виходячи з того, що закриваючи провадження по справі слідча та прокурор залишили поза межами розслідування дії ОСОБА_6 , так як слідча встановивши, що ОСОБА_6 , не завдавав потерпілій ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, не з`ясувала яким чином виникли у потерпілої тілесні ушкодження. Крім того допитаній свідок ОСОБА_9 (а.с.32 провадження) показав, що ОСОБА_6 , вів себе зухвало, був у стані алкогольного сп`яніння, приставав до ОСОБА_8 з хуліганських спонукань. Однак такі свідчення слідчою належним чином не досліджені.

Судом з`ясовано, що свої дії в магазині ОСОБА_6 вчиняв протягом чотирьох годин, свідки та сама потерпіла намагалися протягом цього часу припинити його протиправні дії. Але зухвала та цинічна поведінка ОСОБА_6 , який зі показань потерпілої та свідків, злісно порушуючи громадський порядок в магазині, який є громадським місцем, належним чином слідчою в межах КК України не досліджена.

Згідно положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 КПК України доказування в кримінальному провадження полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Такий обов`язок покладено на слідчого органів внутрішніх справ.

Вказані вимоги закону слідчою в ході досудового розслідування не виконані належним чином. З урахуванням вищевикладеного, постанова про закриття кримінального провадження, прийнята без всебічного і повного дослідження обставин кримінального провадження, та не може вважатись законною і обґрунтованою, тому підлягає скасуванню. Слідча повинен вжити всіх заході для встановлення особи, що завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , та належним чином дослідити дії ОСОБА_6 .

Суд встановив, що потерпілій ОСОБА_3 стало відомо про винесену постанову про закриття кримінального провадження від свого представника 07.09.2015 р., що підтвердила слідча ОСОБА_5 , тому суд вважає, що відповідно до ст. 304 КПК України ОСОБА_3 строк оскарження постанови не пропустила.

Згідно ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення слідчого постановляє ухвалу про скасування рішення слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91-94, 303-307 КПК України, суд

постановив :

скаргу ОСОБА_3 задовольнити, скасувати постанову слідчої слідчого відділення Новомосковського міського відділу головного управління МВС України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_5 від 18.08.2015 р. про закриття кримінального провадження №0000246

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя