Вирок
Іменем України
30.10.2015 року Франківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого- судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002109 від 04.08.2015 року на підставі обвинувального акту, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судженого: 07.11.2011 року Франківським районним судом м. Львова до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, без постійного місця проживання та реєстрації

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

обвинувачення- прокурор

прокуратури Франківського району м. Львова- ОСОБА_4

захисник- ОСОБА_5

обвинувачений- ОСОБА_3 , суд,-

в с т а н о в и в:
Згідно із обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, будучи раніше судженим за злочини проти власності, шляхом пошкодження вікна, проник у приміщення кіоску хлібо-булочних виробів, під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , діяльність у якому на підставі договору оренди здійснює ФОП ОСОБА_6 , звідки намагався таємно викрасти хлібо-булочні та кондитерські вироби, на загальну суму 2031,14 грн., однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі та не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був виявлений працівниками УДСО при ГУ МВС України у Львівській області в приміщенні вище вказаного кіоску та затриманий працівниками міліції.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, та дав аналогічні показання, добавивши, що крав хліб, оскільки хотів їсти. Щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення, просить його суворо не карати та застосувати більш м`яку міру покарання.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у приміщення кіоску, вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, котрий раніше суджений, на обліку в психоневрологічному, наркологічному диспансері не перебуває, враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме повне визнання вини та щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, крім того, який є особою молодого віку, критично ставиться до вчиненого, хворіє хронічним гастритом, який є в стадії загострення (відповідно до довідки виданої Комунальною міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги м. Львова від 16.04.2015 року за №05-06 вих.1246), між тим, обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливо без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинувачених та попередження скоєння ними нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання з речовим доказом вирішити у відповідності із вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

У відповідності до вимог ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід засуджену ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 982,08 грн. (дев`ятсот вісімдесят дві гривні вісім копійок) стягнути з ОСОБА_3 на користь держави /а.с. 59-70, 73-76/.

Речові доказ у справі, а саме: хлібо-булочні та кондитерські вироби залишити потерпілій ОСОБА_6 в якої знаходяться на зберіганні /а.с.52-53/, полімерний спец пакет №2992981 в якому знаходиться ПЛС зі слідом взуття знищити, полімерний спец пакет №314510 в якому знаходиться пара кросівок повернути засудженому ОСОБА_3 /а.с.77-78/.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_1