Справа № 152/1329/15-к
В И Р О К
іменем України
15 вересня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 23.04.2012 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 120 годин; 20.11.2012 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді арешту строком на три місяці і десять днів; 16.09.2013 року Шаргородським районним судом за ч. 2 ст. 164 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки, звільненого від відбування покарання умовно достроково 30.12.2014 року на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 22.12.2014 року на 10 місяців 09 днів,

Обвинувачений ОСОБА_4 04.08.2015 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та проходячи повз кафе-бар «Домашня кухня», що знаходиться в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, на вул. Гагаріна, побачивши біля кафе припаркований велосипед «Україна», що належав ОСОБА_5 , вирішив його викрасти. Упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_4 умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів викрав велосипед, сів на нього та поїхав до себе додому, тобто на АДРЕСА_1 , покинувши місце події.
При цьому обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв збитку ОСОБА_5 на суму 700 грн.
Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 17.08.2015 року, визнав повністю, щиро покаявся, просив його суворо не карати. Суду показав, що 04.08.2015 року вдень він перебував у кафе в с. Рахни-Лісові, де розпивав спиртні напої, зокрема, горілку і пиво. Ввечері він вийшов з кафе і пішов додому, але по дорозі вирішив зайти в кафе-бар «Домашня кухня, що знаходиться на вул. Горького в с. Рахни-Лісові, щоб купити цигарок. Придбавши цигарки та вийшовши з кафе-бару, надворі він побачив припаркований велосипед та, подивившись, що довкола нікого немає, вирішив його викрасти, щоб поїхати додому, так як перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Викравши велосипед, він сів на нього та поїхав до себе додому. Приїхавши додому, він залишив велосипед на подвір`ї і пішов до будинку спати. Через деякий час прийшли працівники міліції та потерпілий ОСОБА_5 і він їм повідомив, що викрадений велосипед знаходиться у нього на подвір`ї, після чого працівники міліції, оглянувши велосипед, вилучили його. Він відшкодував потерпілому збитки повністю, тому просить його суворо не карати, так як усвідомив свою протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчиненого, перед потерпілим вибачився.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, який передбачений ч.1 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті, та беручи до уваги думку прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , висловлену в заяві до суду (а.с.9), обвинуваченого ОСОБА_4 , за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_4 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Потерпілий ОСОБА_5 в заяві до суду просив судовий розгляд проводити у його відсутності, так як він не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 , не заперечує щодо розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України (а.с.9).
Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.
За таких обставин, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Відтак, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме: 04.08.2015 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та проходячи повз кафе-бар «Домашня кухня», що знаходиться в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, на вул. Гагаріна, побачивши біля кафе припаркований велосипед «Україна», що належав ОСОБА_5 , вирішив його викрасти. Упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_4 умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів викрав велосипед, сів на нього та поїхав до себе додому, тобто на АДРЕСА_1 , покинувши місце події.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
ОСОБА_4 щиро покаявся у скоєному, відшкодував потерпілому заподіяні злочином збитки (а.с.9). Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки упродовж всього досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений визнав вину, надав показання, які відповідають обставинам, встановленим під час досудового розслідування і викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч.2 ст.66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.43, 45). Ці обставини суд також враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обставиною, обтяжуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення ним злочину, будучи в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи усі вказані вище обставини у їх сукупності та особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, вчинив новий умисний злочин у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі на 10 місяців 09 днів за вироком Шаргородського районного суду від 16.09.2013 року, але щиро покаявся, відшкодував потерпілому заподіяні злочином збитки, суд вважає можливим призначення ОСОБА_4 покарання в умовах ізоляції його від суспільства, а саме: в умовах призначення покарання у виді позбавлення волі за правилами, передбаченими ст.71 КК України про призначення покарання за сукупністю вироків, та за правилами ст.72 КК України про складання покарань за сукупністю вироків, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 якої вбачається, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Таким чином, суд вважає можливим призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі строком на один рік, а на підставі ст.71 КК України остаточне покарання визначити за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Шаргородського районного суду від 16.09.2013 року два місяці позбавлення волі, враховуючи, що ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі за попереднім вироком на 10 місяців та 09 днів, оскільки, відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком… Остаточне покарання за сукупністю вироків … має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нового злочину.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
Велосипед марки «Україна», що визнаний речовим доказом, приєднаний до матеріалів кримінального провадження і повернутий власнику ОСОБА_5 на зберігання до вирішення кримінальної справи (а.с.46-47), слід, відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України, повернути законному володільцю потерпілому ОСОБА_5 .
Цивільний позов у даній кримінальній справі не заявлявся.
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.1 ст.185 КК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за якою засудити його до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ст.ст.71, 72 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 16.09.2013 року два місяці позбавлення волі, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, і остаточно до відбування ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік і два місяці.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не застосовувати.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вираховувати з дня звернення вироку до виконання.
Речовий доказ: велосипед марки «Україна» повернути потерпілому ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1