печерський районний суд міста києва
справа № 757/6024/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі:ОСОБА_2 ,
за участю:
особи, яка подала скаргу:не з`явився,
слідчого:ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність працівників прокуратури Київської області, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (далі особа, яка подала скаргу, ОСОБА_4 ) звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність працівників прокуратури Київської області (далі прокурор), яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).
В обґрунтування скарги ОСОБА_4 зазначає, що 21.02.2014 року рекомендованим листом з повідомленням він та ОСОБА_5 направили на адресу Генеральної прокуратури України письмову заяву про кримінальне правопорушення в порядку ст. 60, 214-216 КПК України та 11.03.2014 року одержали лист-відповідь, що заява направлена до прокуратури Київської області. 14.03.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 одержали лист з прокуратури Київської області від 21.02.2014 року, згідно якого прокуратура не вбачає підстав для внесення відповідних відомостей в ЄРДР, оскільки в заяві відсутні будь-які об`єктивні дані, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, старшим слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області каптаном міліції ОСОБА_6 та прокурором, що здійснює повноваження в кримінальному провадженні № 0000265 від 22.11.2013 року, який був визначений керівником прокуратури м. Біла Церква Київської області після початку досудового розслідування. Таким чином працівниками прокуратури Київської області порушено ст.. 214 КПК України.
В судове засідання з`явився слідчий. Особа, яка подала скаргу, в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, причини неявки невідомі.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника.
Разом з тим, оскільки ОСОБА_4 про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, проте, в судове засідання вдруге не з`явився, а слідчий суддя позбавлений можливості забезпечити її явку, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності ОСОБА_4 .
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.
Слідчий в судовому засіданні просив в задоволені скарги відмовити, оскільки прокуратура Київської області діяла в межах винного законодавства.
Вислухавши пояснення слідчого, перевіривши матеріали скарги, матеріали наглядового провадження № 06/1/2-43-14, слідчий суддя вважає, що у задоволені скарги слід відмовити, враховуючи наступне.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 направила на адресу Генеральної прокуратури України заяву від 21.02.2014 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, старшим слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області каптаном міліції ОСОБА_6 та прокурором, що здійснює повноваження в кримінальному провадженні № 0000265 від 22.11.2013 року, який був визначений керівником прокуратури м. Біла Церква Київської області після початку досудового розслідування.
Вказана заява була зареєстрована Генеральною прокуратурою України 28.02.2014 року та того ж дня була направлена Першому заступнику прокурора Київської області ОСОБА_7 , про що було повідомлено ОСОБА_4 .
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Частиною 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Відтак, слід розмежовувати поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та поняття зареєструвати (прийняти) відповідну заяву, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.
Так, заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 21.02.2014 року була прийнята та зареєстрована прокуратурою Київської області 04.03.2014 року.
За наслідками розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21.02.2014 року у листі від 06.03.2014 року за підписом Начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 було надано відповідь, що заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, старшим слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області каптаном міліції ОСОБА_6 та прокурором, що здійснює повноваження в кримінальному провадженні № 0000265 від 22.11.2013 року, який був визначений керівником прокуратури м. Біла Церква Київської області після початку досудового розслідування, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить достатніх даних про вчинення працівниками прокуратури та міліції злочинів.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.
Згідно ст.. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статтей 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Разом з тим, заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 21.02.2014 року, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки у ній не наведено даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним. Так, в заяві наведено лише факти не належного виконання слідчим та прокурором своїх службових обов`язків, що може бути підставою для притягнення останніх до дисциплінарної відповідальності.
Згідно Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генерального прокурора України № 9гн-2011 від 21.06.2011 року, скарги, які не містять даних про наявність ознак злочину, вирішуються шляхом надання мотивованої відповіді.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, розглянувши заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, старшим слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області каптаном міліції ОСОБА_6 та прокурором, що здійснює повноваження в кримінальному провадженні № 0000265 від 22.11.2013 року, який був визначений керівником прокуратури м. Біла Церква Київської області після початку досудового розслідування, в порядку Закону України «Про звернення громадян», працівники прокуратури Київської області діяли в межах наданих їм повноважень, відповідно до норм чинного законодавства.
Аналізуючи викладене, скарга ОСОБА_4 на бездіяльність працівників прокуратури Київської області, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є необґрунтованою та в її задоволені слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 107, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність працівників прокуратури Київської області, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1