Провадження № 1-кп/161/59/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 11 січня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000449 від 22.06.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15.06.2015 року Горохівським районним судом Волинської області за ст.186 ч.1 КК України 850 грн. штрафу, штраф сплачений.

-за ст.185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 , в період часу з 11:45 год. по 12:15 год. 21.06.2015 року, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав планшет марки «Asus», білого кольору, вартістю 4000 грн. та золотий ланцюжок із хрестиком, загальною вартістю 5000 грн., що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 9000 грн..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказаний час, місце та спосіб вчинив зазначену крадіжку. Завдані збитки відшкодовані в повному обсязі, шляхом повернення викрадених речей. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 , який підтвердив факт викрадення обвинуваченим ОСОБА_6 речей, що зазначені в обвинувальному акті, з будинку АДРЕСА_2 . Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_6 не має та просив суд суворо не карати.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази в кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, всі обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, однак, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки, потерпілий просив суд суворо не карати ОСОБА_6 , останній має постійне місце проживання, характеризується виключно з позитивної сторони, являється інвалідом дитинства другої групи, зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 , слід призначити в межах санкції ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній домашній арешт до набрання даним вироком законної сили.

Речові докази планшет марки «Asus», білого кольору із зарядним пристроєм, золотий ланцюжок та золотий хрестик, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , згідно його розписки залишити останньому за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: