В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2010 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді: Бедьо В.І., при секретарі: Шімон А.Е., з участю прокурора: Дьоміної І.Ю.., захисника: ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, середньою освітою, раніше судимого:

1)28.07.1998 року Ужгородським міським судом за ст.140 ч.З КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.46-1 КК України (в редакції 1960 року) з відстрочкою на 2 роки із зобов'язанням трудового колективу вести нагляд за засудженим;

2)03.05.2001 року Ужгородським міським судом за ст. 141 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі із застосуванням ст.45 КК України умовно з іспитовим строком 2 роки та сплатою штрафу 680 гривень;

3)03.06.2002 року Ужгородським міським судом за ст.289 ч.З КК України із звільненням від покарання на підставі ч.4 ст.289 КК України;

4)28.12.2005 року Ужгородським міськрайонним судом по ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України із звільненням від відбуття призначеного покарання з випробуванням на 3 роки, у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296 , ч.2 ст. 162 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 15.02.2006 року, близько 21 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у громадському місті - в приміщенні кафе-бару "Магнолія", розташованого в м. Ужгороді по вулиці Капушанській, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, що супроводжувалось особливою зухвалістю, діючи умисно, вчинив ряд дій, що супроводжувалось знущанням та насильством над потерпілими ОСОБА_3 і ОСОБА_4, яке тривалий час і вперто не припинялось та супроводжувалось нецензурною лайкою з боку ОСОБА_2 .

Так, 15.02.2006 року, близько 21 години ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння , знаходячись в приміщенні кафе-бару "Магнолія", розташованого в м. Ужгороді по вулиці Капушанській, умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушив громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства і показуючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, став примушувати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вживати разом з ним алкогольні напої, але отримавши відмову останніх став їх ображати і виражатись на адресу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 нецензурними словами, погрожуючи фізичною розправою.

Не бажаючи знаходитись в компанії ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покинули кафе-бар "Магнолія" пішли в будинок № 123, який розташований по вулиці Капушанській в м. Ужгороді де вони тимчасово проживали.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_2 підійшов до будинку № 123, розташованого по вулиці Капушанській в м. Ужгороді, в якому проживали ОСОБА_3 і ОСОБА_4, з погрозою застосування насильства щодо останніх, в супереч волевиявленню ОСОБА_3 і ОСОБА_4, виламав вхідні двері будинку і незаконно проник в житло.

У подальшому, діючи з хуліганських спонукань , умисно грубо порушуючи громадський порядок, та виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи норми загальноприйнятої поведінки , безпричинно пристав до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, почав ображати їх нецензурними словами, виштовхнув з кімнати ОСОБА_4. У подальшому, ОСОБА_2 за допомогою ножа, спеціально пристосованого і заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_3 декілька порізів в області передпліччя тим самим примусивши ОСОБА_3 і ОСОБА_4 повернутися з ним в кафе-бар "Магнолія".

Діючи під примусом, боячись повторного застосування фізичного насильства ОСОБА_3 і ОСОБА_4 разом з ОСОБА_2 повернулися в кафе-бар "Магнолія" де він продовжуючи погрожувати ОСОБА_3 ножем, спеціально пристосованого і заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, знову став примушувати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вживати з ним спиртні напої, при цьому ОСОБА_2 пригрозив їм фізичною розправою'в разі, якщо вони знову намагатимуться від нього втікти.

Не бажаючи перебувати в компаній' з ОСОБА_2, скориставшись сприятливими обставинами, подолавши протидію ОСОБА_2, який намагався їх зупинити, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вибігли з приміщення кафе-бару "Магнолія" і з приводу протиправних дій ОСОБА_2 звернулися із заявою в правоохоронні органи.

Згідно висновку експерта № 836 від 07.07.2006 року на тілі ОСОБА_3, виявлено наслідки тілесних ушкоджень у вигляді: рубців на шкірних покривах лівого передпліччя які виникли внаслідок дії колюче-ріжучого предмета по механізмі терті-ковзання, яким міг бути ніж, а також астенно-неврологічний синдром. Ситуаційний невроз, який міг виникнути внаслідок психотравми. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час пригоди, що відбулася 15.02.2006 року. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров'я строком до 6 днів і по цій ознаці кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 162 КК України визнав повністю та показав суду, що дійсно 15 лютого 2006 року він приблизно о 20 годині 00 хвилин прийшов у кафе "Магнолія" зі своїми товаришами. У барі відбувалися змагання з "Дарц". Зазначив, що бачив двох дівчат у барі і підсідав за їх столик та став примушувати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вживати разом з ним алкогольні напої, але отримавши відмову останніх став їх ображати і виражатись на адресу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 нецензурними словами та погрожувати фізичною розправою. Останні не бажаючи знаходитись з ним в компанії покинули кафе-бар "Магнолія" пішли в будинок № 123, який розташований по вулиці Капушанській в м. Ужгороді де вони проживали. ОСОБА_2 підійшов до вказаного будинку і в супереч волевиявленню ОСОБА_3 і ОСОБА_4, виламав вхідні двері будинку і таким чином проник в житло, де знову приставав до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ображав їх нецензурними словами. У подальшому, він за допомогою ножа, наніс ОСОБА_3 декілька порізів в області передпліччя, примусивши ОСОБА_3 і ОСОБА_4 повернутися з ним в кафе-бар "Магнолія", де продовжував їм погрожувати фізичною розправою в разі, якщо вони знову намагатимуться від нього втекти.

Зважаючи на повне визнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 162 КК України його вина доведена наступними доказами зібраними по даній справі.

Показами свідка ОСОБА_5, яка показала суду, що вона не може пригадати всіх обставин справи , а тому судом було оголошено її покази дані на досудовому слідстві, які аналогічні показам свідка ОСОБА_6. Додатково уточнила, що пам'ятає, те, що коли дівчата вийшли з бару, то ОСОБА_2 вийшов за ними десь через 10-15 хвилин. Коли ОСОБА_3 знову повернулися в бар, то була дуже налякана і сказала , що хлопець вибив двері у квартиру. Наступного дня дівчата заходили в бар і розповіли, що хлопець порізав ножем ОСОБА_3, але тілесних ушкоджень на дівчатах не бачила. Пізно вечором, коли кафе уже зачинялося до кафе приїхали працівники міліції , які залишилися спілкуватися з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а вона пішла додому.

Показами свідка ОСОБА_7, яка показала суду, що вона є власницею будинку № 123, який розташований по вулиці Капушанській в м. Ужгороді де проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Приблизно в лютому 2006 року вона дізналася, що дівчата мали проблеми з якимись хлопцями і і покинули будинок. Прибувши, приблизно через три дні до свого будинку виявила, що вхідні двері мають пошкодження і були відкритими.

Показами свідка ОСОБА_8, який показав суду, що приблизно в середині лютого 2006 року, йому на мобільний телефон зателефонувала його знайома - ОСОБА_4 і повідомила, що вона, разом із ОСОБА_3 знаходяться в кафе „Магнолія" де до них пристає хлопець і у грубій формі погрожує їм ножем. На це він запропонував вийти із кафе через 10 хв. На своєму автомобілі „Форд-експоєр" зеленого кольору він під'їхав до кафе і відправив повідомлення на мобільний телефон ОСОБА_4, чим дав знати, що він їх чекає. Через деякий час із кафе вибігли ОСОБА_4 і ОСОБА_3 які відразу сіли в автомобіль. Він помітив, що в слід за дівчатами із кафе вибіг невідомий хлопець. Як тільки дівчата сіли в салон автомобіля і по дорозі повідомили, що хлопець, який вибіг за ними на вулицю, приставав до них намагаючись вступити з ними в інтимні стосунки при цьому погрожував їм ножем. Також ОСОБА_3 розповіла, що цей хлопець, під час погроз порізав їй руку. На це, він запропонував дівчатам звернутися в чергову частину - Ужгородського МВ на що ті погодились. Після цього він відвіз їх в міськвідділ де вони стали давати пояснення з приводу пригоди.

Суд, обежившись показами підсудного ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_9 ОСОБА_8 та письмовими матеріалами, що характеризують особу підсудного, приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 162 КК України , як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю із застосуванням предмета, спеціально пристосованого і заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень та незаконне проникнення до житла вчинене з погрозою застосування насильства..

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує тяжкість вчинених злочинів, дані про особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, не працюючий, раніше судимий.

Обставинами, що пом'якшують покарання є його визнання вини та щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Оскільки встановлено , що підсудний ОСОБА_2 вчинив декілька злочинів, то покарання йому слід призначати за правилами , передбаченими ст. 70 КК України.

ОСОБА_2 вчинив злочини до постановления вироку Ужгородського міськрайонного суду від 18.06.2007 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 05.09.2007 року, а тому покарання йому слід призначити за правилами ст. 70 ч.4 КК України.

Цивільні позови не заявлялися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним та призначити покарання

-за ч.4 ст. 296 КК України - 4 роки позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 162 КК України - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 (пять) місяців.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України до покарання , призначеного за даним вироком , зарахувати повністю відбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.06.2007 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 05.09.2007 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 (пять) місяців.

Запобіжний захід до вступления вироку в законну силу залишити ОСОБА_2 - взяття під варту.

Відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з дня його затримання , тобто з 13 травня 2006 року.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом 15 діб із моменту його проголошення, а засудженим - у той же строк з моменту отримання копії вироку суду через цей суд.

Головуючий:

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_10