АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/1923/15 Головуючий 1-ої інстанції:
Справа: № 610/2473/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 12 серпня 2015 року, у відповідності з яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, що мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 28 жовтня 2013 року вироком Дзержинського районного суду міста Харкова за ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі, звільнений умовно-достроково згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 17 вересня 2014 року на невідбутий строк 6 місяців 1 день,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання часткового приєднана невідбута частини покарання за попереднім вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2013 року у виді позбавлення волі строком 6 місяців, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнано винним у тому, що, 01 травня 2015 року близько 04.00 год., знаходячись на законних підставах в будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з приміщення спальної кімнати вказаного будинку чуже майно - ноутбук марки «НР 635 (LH487ЕА)», вартістю 3533 грн., мобільний телефон марки «Nokia 1280», вартістю 149 грн., машинку для стрижки марки «Maestro MR 656», вартістю 158 грн., а всього викрав майна, що належало ОСОБА_9 на загальну суму 3840 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок, по суті, змінити, пом`якшивши йому покарання, і врахувати невраховані судом першої інстанції обставини, що пом`якшують його вину: допомогу слідству, повне визнання своєї вини, позитивну характеристику за місцем мешкання, часткове відшкодування шкоди потерпілому, наявність на утриманні матері пенсійного віку та вагітної «цивільної» дружини.

Прокурор у кримінальному провадженні від своєї апеляційної скарги до початку судового розгляду відмовився.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто судом першої інстанції за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З вироку суду вбачається, що покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, в межах санкції кримінального закону, який передбачає відповідальність за вчинене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого не працюючий, раніше судимий 01.08.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, 28.10.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.ч.1,2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 ст.70 КК України на 2 роки обмеження волі, звільнений умовно-достроково згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 17.09.2014 року на невідбутий строк 6 місяців 1 день, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжують, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно і дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у межах, близьких до мінімуму санкції ч. 2 ст. 185 КК України, за якою його засуджено.

З урахуванням наведених даних про особу обвинуваченого, а також ступеню тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, колегія суддів також враховує, що будучи судимим за вчинення умисного тяжкого корисливого злочину та звільненим від відбування покарання в силу ст. 75 КК України в період дії іспитового строку знов скоїв умисний корисливий злочин середньої тяжкості, а тому підстав для призначення йому більш м`якого за розміром покарання, не вбачається.

Доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що судом не враховані як пом`якшуючі обставини допомога слідству, повне визнання своєї вини, позитивну характеристику за місцем мешкання, часткове відшкодування шкоди потерпілому, наявність на утриманні матері пенсійного віку та вагітної «цивільної» дружини є безпідставними, оскільки не підтверджуються матеріалами провадження.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у межах, близьких до мінімуму санкції ч. 2 ст. 185 КК України, за якою його засуджено, а доводи його апеляційної скарги правильності цього висновку не спростовують.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряв вирок суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 12 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий -

Судді: