11-кп/775/372/2015(м)
241/1171/15-к

Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.121 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

іменем У к р а ї н и
30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
секретаря ОСОБА_6
за участю прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець смт. Мангуш Першотравневого р-ну Донецької області, раніше судимий:
1) 11.11.2011 р. Першотравневим райсудом Донецької області за ст. 185 ч.1 КК України до 240 годин громадських робіт,
2) 06.04.2012 р. Першотравневим райсудом Донецької області за ст.ст. 190 ч.2, 389 ч.2, 357 ч.1, 71 КК України до 2 років 20 днів позбавлення волі;
3) 21.05.2012 р. Першотравневим райсудом Донецької області за ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 23.06.2014 р. ухвалою Волноваського райсуду Донецької області на підставі ст.2 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 р., мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України та засуджений до покарання у виді семи років позбавлення волі,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 21 липня 2015 р. ОСОБА_9 визнано винним за ст. 121 ч.2 КК України за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.
17.03.2015 р. у період часу з 10.00 по 12.00 години, ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов в домоволодінні АДРЕСА_2 , маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .. Під час сварки з ОСОБА_11 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно неодноразово наніс йому удари по голові та іншим частинам тіла ногами та твердими предметами (дерев`яною гілкою, гумовим шлангом від пральної машини, куском цеглини).
18.03.2015 р. близько 10.00 години ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повернувся в домоволодіння АДРЕСА_2 та продовжуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень, продовжив сварку з ОСОБА_11 , на ґрунті особистих неприязних відносин, та умисно неодноразово наніс останньому удари по голові та іншим частинам тіла ногами та твердими предметами (дерев`яною гілкою, гумовим шлангом від пральної машини, куском цеглини).
В наслідок заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_11 останній отримав лінійний переломом кісток склепіння та основи черепу, крововиливи під м`які та тверду мозкові оболонки головного мозку, забойні рани голови, садна, синці голови та обличчя, крововиливи у м`які покриви голови, які утворилася від дії тупих предметів, незадовго до настання смерті і за ознакою небезпеки для життя по ступеню тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень щодо живих осіб; множинні садна та синці тулуба та кінцівок, які утворилися від дії тупих предметів, незадовго до настання смерті та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, щодо живих осіб, в результаті чого від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 помер. Труп ОСОБА_12 виявлено 19.03.2015р. за місцем мешкання в домоволодінні АДРЕСА_2 .
Не погодившись з вироком суду, прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити покарання за ст. 121 ч.2 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд не врахував обставини, які мають суттєве значення при призначенні ОСОБА_9 покарання. Прокурор вважає, що суд не врахував обставини вчинення злочину обвинуваченим, тяжкість злочину, який відноситься до умисних тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною обтяжуючою покарання, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого, який будучи працездатною особою, суспільно корисною працею не займається, постійного джерела прибутку не має.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, просив скасувати вирок суду та постановити новий вирок, захисника та обвинуваченого ОСОБА_9 , які заперечували проти апеляції прокурора, просив залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції в її межах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, вирок суду підлягає скасуванню з постановленням по справі нового вироку з наступних підстав
Висновки суду про винність ОСОБА_9 та правильність кваліфікації його дій за ст. 121 ч. 2 КК України в апеляційному порядку не оскаржуються.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, що вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання, суд першої інстанції обґрунтовано врахував у якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 щиросердне каяття у вчиненому злочині.
Проте, приймаючи рішення за апеляційними вимогами прокурора стосовно призначення обвинуваченому більш суворого покарання, колегія суддів вважає, що вони являються обґрунтованими, оскільки суд першої інстанції безпідставно призначив ОСОБА_9 покарання у мінімальних межах санкції статті Особливої частини КК України, передбачаючої покарання за вчинений злочин. Суд не врахував повною мірою тяжкість вчиненого ОСОБА_9 злочину, який є тяжким умисним злочином, обставини його вчинення, за яких обвинувачений двічі приходив до потерпілого, бив його та заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, що потягли за собою смерть потерпілого.
На думку колегії суддів, не зважив суд при призначенні покарання і на наявність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, а саме, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Заслуговують на увагу і доводи прокурора стосовно даних, характеризуючи особу обвинуваченого, а саме, те, що він раніше неодноразово засуджувався, має не зняту і не погашену судимість, зокрема, за останнім вироком Першотравневого райсуду Донецької області від 21.05.12 р., негативно характеризується за місцем проживання, будучи особою працездатного віку, офіційно не працевлаштований.
Враховуючи наведені доводи, колегія суддів вважає, що покарання призначене судом ОСОБА_9 не відповідає вимогам ст. 65 КК України, вважає, що суд призначив покарання, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та вважає необхідним призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, у межах санкції ст. 121 ч.2 КК України, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ст. 420 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції та постановляє свій вирок у разі необхідності призначення більш суворого покарання.
Керуючись вимогами стст. 405, 407,420 КПК України, колегія суддів, -
З А С У Д И Л А:
Апеляцію прокурора - задовольнити.
Вирок Першотравневого райсуду Донецької області від 21 липня 2015 року в частині призначеного ОСОБА_9 покарання скасувати.
ОСОБА_9 призначити покарання за ст. 121 ч.2 КК України у виді дев`яти років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Строк покарання ОСОБА_9 обчислювати з дня затримання.
В строк покарання зарахувати час затримання ОСОБА_9 з 21 по 23 березня 2015 року.
В іншій частині вирок Першотравневого райсуду Донецької області від 21 липня 2015 року залишити без зміни.
Вирок суду може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення вироку, а особою яка тримається під вартою протягом цього строку з дня отримання його копії.
Судді: