Справа № 301/1992/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" жовтня 2015 р. м. Іршава

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Загаття, Іршавського району, мешканки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючої, одруженої, на утриманні має четверо малолітніх дітей, громадянки України, раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
20 серпня 2015 року близько 12 години 50 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на вулиці біля будинку АДРЕСА_1 , де в той час знаходилася і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, нанесла ОСОБА_5 дерев`яним ціпком декілька ударів по різним частинам тіла, а саме: один удар в область спини, два удари в область обличчя, два удари в область спини знизу, два удари в область рук та два удари в область живота, заподіявши ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як шість днів.
Обвинувачена ОСОБА_3 вину визнала і показала, що 20.08.2015 року біля 13 години поралася по господарству на власному подвір`ї, коли почула образливі висловлювання з боку потерпілої ОСОБА_6 на свою адресу та адресу своєї сім`ї. Розсердившись, вона вийшла на вулицю до потерпілої, яку попросила не ображати свою сім`ю. Однак, потерпіла у відповідь нецензурно обізвала її. Не стримавши своїх емоцій, вона взяла в руки дерев`яний прутик, яким почала наносити потерпілій удари по різним частинам тіла. Прутик був довжиною до метра та шириною «з палець». Потерпіла, схопившись за прутик, поламала його, після чого вчепилася в її волосся. Вони деякий час тягали один одного за волосся, після чого вона вирвалася від потерпілої та повернулася додому. У вчиненому щиро покаялася, просила потерпілу вибачити їй, обіцяла більше не порушувати закон. Заявлений цивільний позов не визнала, оскільки вважала, що бійку спровокувала потерпіла.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 20.08.2015 року біля 13 години поверталася додому з поля. Проходячи біля будинку обвинуваченої почула, що ОСОБА_7 звертається до когось із погрозою розібратися за втручання в її сімейні справи. Оскільки ніяких конфліктів з ОСОБА_7 у неї раніше не було, вважаючи, що це звернення не до неї, пройшла далі. Однак, відчула удари палицею по спині. Розвернувшись до ОСОБА_7 , отримала удари палицею по обличчю, потім по тілу. Враховуючи кількість синців та подряпин, всього було нанесено біля 12 ударів. При цьому, обвинувачена ніяких пояснень щодо причин нанесення побоїв не давала, побивши потерпілу, розвернулася на повернулася додому.
Потерпіла заявила цивільний позов і просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду в сумі 1497,61 грн., що були витрачені нею на придбання ліків, та 5000 грн. моральної шкоди, яка полягає у перенесених внаслідок тілесних ушкоджень фізичному болю та стражданнях. Вважала, що діями ОСОБА_3 було порушено її звичний спосіб життя, протягом півтора місяців не могла виконувати роботу по господарству через пережитий стрес, до цього часу відчуває головний біль та періодично проходить лікування. Крім того, вона витратила багато часу для відвідування лікарів та правоохоронних органів. Крім того вважала, що ОСОБА_3 повинна придбати їй інший мобільний телефон, оскільки її телефон після нанесених ударів не працює.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №397 від 15.09.2015 року, у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді синця шкірних покровів мізенцевої поверхні променево-зап`ясткового суглобу справа, синця шкірних покровів попереково-сідничної ділянки зліва, синця шкірних покровів поперекової ділянки справа, синця шкірних покровів в ділянці ості лопатки справа, синця шкірних покровів передньої черевної стінки зліва на 5 см нижче пупка, садна-подряпини шкірних покровів щічної ділянки зліва, садно шкірних покровів правої вушної мушлі по зовнішній поверхні. Вказані тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як шість днів. Вказані тілесні ушкодження могли бути спричинені в терміни, зазначені в обставинах справи, від дії тупого, твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею за ударним механізмом спричинення і такими могла бути дерев`яна палиця. Зважаючи на локалізацію, поширеність та ступінь прояву виявлених на тілі ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, останні не характерні для падіння на площині (а.с. 31-33).
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 доведена в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження і її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.
Обираючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини вчинення злочину та особу винної.
Те, що ОСОБА_3 винною визнала себе повністю, раніше судимою не була, у вчиненому щиро покаялася, має на утриманні четверо малолітніх дітей, суд враховує, як обставини, що пом`якшують її покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, всі обставини справи в їх сукупності, особу обвинуваченої, зокрема те, що вона має на утриманні чотирьох малолітніх дітей та здійснює догляд за ними, за місцем проживання характеризується позитивно ( а.с.37-42), у вчиненому щиро покаялася, суд вважає, що призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, що передбачений санкцією ч.1 ст. 125 КК України, буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Заявлений потерпілою цивільний позов на відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд вважає задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. ст. 84, 85, 91, 92 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню; обов`язок доказування обставин щодо виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, покладається на потерпілого.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У судовому засіданні встановлено, що обвинуваченою ОСОБА_3 20.08.2015 року заподіяно потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як шість днів, у виді синця шкірних покровів мізенцевої поверхні променево-зап`ясткового суглобу справа, синця шкірних покровів попереково-сідничної ділянки зліва, синця шкірних покровів поперекової ділянки справа, синця шкірних покровів в ділянці ості лопатки справа, синця шкірних покровів передньої черевної стінки зліва на 5 см нижче пупка, садна-подряпини шкірних покровів щічної ділянки зліва, садно шкірних покровів правої вушної мушлі по зовнішній поверхні.
З вказаних чеків вбачається, що більшість медичних препаратів придбана через 20 або 40 днів після вчинення злочину (згідно експертизи потерпілій заподіяно ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як шість днів), а за чеком №203338 від 10.08.2015 року ліки придбані до вчинення злочину.
При цьому, суду не надано належних доказів щодо призначення лікарем зазначених у чеках медичних препаратів саме потерпілій ОСОБА_5 та у зв`язку з лікуванням тілесних ушкоджень, заподіяних внаслідок злочину.
А з висновку судово-медичної експертизи №397 від 15.09.2015 року вбачається, що неврологічний стан на фоні стресової ситуації з емоційно-вольовою лабільністю, початкові непрямі ознаки дисциркуляторної енцефалопатії, ознаки остеохондрозу, патологія між хребцевих дисків є соматичними захворюваннями, не пов`язаними з обставинами розглядуваної події.
Не надано суду належних і допустимих доказів пошкодження внаслідок подій, що відбулися 20.08.2015 року, мобільного телефону потерпілої.
За таких обставин суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення 1497,61 грн. матеріальної шкоди є недоведеним і таким, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. ст. 23 ч. 2 п.п.1,2 та 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженям здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
З позовної заяви та пояснень потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що внаслідок фізичного болю та душевних страждань, у зв`язку з спричиненням тілесних ушкоджень, потерпіла зазнала моральної шкоди, яку оцінює у 5000 грн. Вчинення відносно потерпілої протиправних дій призвели до негативних змін в житті потерпілої: постійний головний біль, порушення звичного способу життя, протягом півтора місяців не могла виконувати роботу по господарству через пережитий стрес, сором перед односельчанами за пережите, постійний страх та переживання під час зустрічі з обвинуваченою. До цього часу потерпіла відчуває головний біль та періодично проходить лікування. Крім того, вона витратила багато часу для відвідування лікарів та правоохоронних органів
При цьому, надати суду належні докази, які б підтверджували погіршення стану здоров`я потерпілої, яке триває по даний час та є наслідком неправомірних дій обвинуваченої, потерпіла не могла.
Враховуючи характер правопорушення та конкретні обставини вчинення злочину, тяжкість нанесених потерпілій тілесних ушкоджень, глибину душевних страждань потерпілої, ступінь вини обвинуваченої, суд вважає позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підставними та обґрунтованими. Однак, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду у сумі 3000 грн.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.
Процесуальних витрат та речових доказів по справі не має.
Керуючись ст. ст.7, 22, 23, 84-86, 94, 129, 368, 370, 373, 374 КПК України,
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду у сумі 3000 (три тисячі) грн.
В решті позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд.

Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Потерпіла має право отримати в суді копію вироку.

Головуюча : ОСОБА_1