печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2997/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Кицюк В.П., за участю секретаря Заліської Г.Г., сторін кримінального провадження - прокурора Коваленка Ю.О., слідчого Підлісного О.А., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Києва Підлісного О.А. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, неодруженого, який не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України, внаслідок яких територіальній громаді м. Києва було заподіяно матеріальних збитків на загальну суму 94 029 181,57 грн.

Слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Києва Підлісний О.А. звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури м. Києва Коваленко Ю.О., в якому просить в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній підозрюється, у тому числі, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання до 12 років позбавлення волі, за місцем реєстрації фактично не проживав, за викликами для проведення слідчих дій не з'являвся та переховувався від органів досудового розслідування, у зв'язку з чим 27.01.2011 був оголошений у розшук, а 25.11.2011 - у міжнародний розшук. 11.12.2012 розшукуваний ОСОБА_3 був затриманий на території Грузії і для його екстрадиції до України потрібно вирішити питання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням вищезазначених ризиків перешкоджання встановленню істини у справі та переховування ОСОБА_3 від правосуддя.

В судовому засіданні прокурор та слідчий просили обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під варту, з підстав зазначених у клопотанні та наведених судом вище.

Захисник ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні клопотання, в обґрунтування чого надала письмові заперечення, в яких, зокрема, зазначила, що клопотання органу досудового розслідування про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вже було предметом судового розгляду і ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.01.2013 в його задоволенні було відмовлено, а можливість повторного внесення аналогічного клопотання КПК України не передбачена; при цьому необхідність обрання такого запобіжного заходу не викликана необхідністю, оскільки відносно ОСОБА_3 діє постанова Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2011 про надання дозволу на його затримання та доставку до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту; ОСОБА_3 оголошений в розшук за відсутності для цього достатніх підстав, оскільки викликів до органу досудового розслідування не отримував, у зв'язку з чим на законних підставах виїхав на постійне місце проживання до Грузії; процесуальне рішення про оголошення ОСОБА_3 в міжнародний розшук в матеріалах за клопотанням відсутнє; повідомлення про підозру відносно ОСОБА_3 винесено з порушенням ст. 278 КПК України. Окремо захисник акцентувала увагу на тому, що прокурором не наведено достатніх підстав та ризиків для обрання ОСОБА_3 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і вважала, що менш суворі запобіжні заходи зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши думку прокурора та слідчого в обґрунтування заявленого клопотання, заперечення захисника ОСОБА_1,дослідивши матеріали за клопотанням, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого за наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, та за умови знаходження їх в міжнародному розшуку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000275 відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема, вбачається, що 25.11.2011 ОСОБА_3 оголошено в міжнародний розшук; 15.12.2012 слідчим СВ прокуратури м. Києва винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 як обвинуваченого за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України, а 07.02.2013 прокурором м. Києва винесено повідомлення про оголошення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України.

Посилання захисника на відсутність в матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення ОСОБА_3 в міжнародний розшук безпідставне, оскільки зазначене (оголошення ОСОБА_3 в міжнародний розшук) підтверджується даними МВС України (а.с.7) і по суті захисником не оспорювалося в судовому засіданні.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов'язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов'язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув'язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв'язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації, суд у відповідності до положень ст. ст. 177, 178 КПК України, практики Європейського Суду з прав людини враховує, що ОСОБА_3 підозрюється, у тому числі, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання до 12 років позбавлення волі, при цьому ймовірний розмір заподіяних збитків перевищує 90 мільйонів гривень, за місцем реєстрації ОСОБА_3 фактично не проживав, за викликами для проведення слідчих дій не з'являвся та переховувався від органів досудового розслідування, у зв'язку з чим був оголошений у міжнародний розшук, за даними Інтерполу його місце знаходження встановлено на території Грузії, та вважає наявними ризики для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відтак клопотання підлягає задоволенню.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання з вищезазначених підстав, суд також враховує доводи органа досудового розслідування про те, що слідчим відділом прокуратури м. Києва ініційовано питання про екстрадицію ОСОБА_3 до України і наявність ухвали слідчого судді або суду про обрання особі запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як передумова для її екстрадиції, у відповідності до положень ст. 575 КПК України є обов'язковою.

Статтею 56 Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, підписаного 09.01.95 р., ратифікованого 22.11.95 р. Законом України N 451/95-ВР, передбачено, що у випадках, що не терплять зволікань, запитувана Договірна Сторона може взяти особу під варту і до отримання від запитуючої Договірної Сторони копії постанови про взяття під варту або вироку, що набув чинності (виписки з вироку), які винесені судом відносно даної особи.

Твердження захисника, що відносно ОСОБА_3 діє постанова Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2011, у зв'язку з чим орган досудового розслідування, з огляду на положення п. п. 10, 11 Перехідних положень КПК України, позбавлений був можливості ініціювати питання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за правилами КПК України 2012, не ґрунтується на законі.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст. 3 КПК України 1960 р., ст. 5 КПК України). За загальним правилом, якщо інше не передбачено перехідними положеннями, після набуття відповідними змінами чинності підлягають застосуванню нові процесуальні норми, незалежно від того, коли було розпочато провадження у справі.

Посилання захисника, як на підставу для відмови в задоволенні клопотання, на те, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.01.2013 було відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання, безпідставне. Зі змісту зазначеної ухвали слідує, що ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19.12.2012 було скасовано колегією суддів з процесуальних підстав, а рішення про відмову в задоволенні клопотання було прийнято у відповідності до повноважень апеляційного суду за результатами перегляду судових рішень такої категорії.

Не може суд прийняти до уваги і доводи захисника, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 винесено з порушенням ст. 278 КПК України. Зі змісту клопотання та долучених до нього документів слідує, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 було оголошено у відповідності до положень ч. 1 ст. 278 КПК України, з урахуванням того, що він знаходиться у міжнародному розшуку.

Окрім того, по цим доводам захисника, суд вважає доцільним зазначити, що оголошення особі про підозру та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення в розумінні ст. 177 КПК України є різними за суттю інститутами кримінального судочинства. Так, оголошення особі про підозру є стадією притягнення особи до кримінальної відповідальності, в той час як наявність обґрунтованої підозри - це сукупність об'єктивних фактичних даних, які свідчать про ймовірну причетність особи до вчинення кримінально-караного діяння. Згідно зі ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється, зокрема, у випадку обрання відносно особи запобіжного заходу. Відтак, системний аналіз положень ст. ст. 42, 177, 276, 278 КПК України дає підстави для висновку про те, що законодавець не пов'язує можливість обрання особі запобіжного заходу виключно після оголошення їй про підозру; запобіжний захід може бути обрано за наявності об'єктивних фактичних даних про причетність особи до злочину, як передумова для оголошення про підозру.

Інші доводи захисника стосуються питань доведеності вини та правильності кваліфікації вчиненого і виходять за межі предмета судового розгляду слідчого судді.

Між тим, посилання органу досудового розслідування на те, що в майбутньому ОСОБА_3 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом впливу на свідків є передчасним; оцінка цим обставинам може бути надана судом при розгляді питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м'який запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Києва Підлісного О.А. - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не пізніше як через 48 годин з часу доставки ОСОБА_3 до місця кримінального провадження забезпечити його доставку до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м'який запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя В.П. Кицюк