Справа №11-569/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року листопада «04» дня. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - судді Ященка В.А.,

суддів - Гончарова М.В., Пархоменко О.М.,

з участю прокурора - Марченко Н.В.,

засудженого - ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 серпня 2010 року, яким, -

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Сулими,Роменського району,Сумської області, непрацюючий, раніше судимий:

- 18.10.2006 р. Конотопським міськрайонним судом Сумької області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, 13.02.2009 р. звільнений від покарання за ст. З п. «а» Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 р.

засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, за ст. 296 ч. 2 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю цих злочинів остаточно йому визначено до відбування 4 роки позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:

У відповідності з вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що 26.11.2009 року близько 03 години, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який засуджений вироком суду, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, разом з потерпілим ОСОБА_4 прибули на автомобілі таксі до с. Сулими Роменського району де ОСОБА_2, застосовуючи до потерпілого ОСОБА_4 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, заволодів грошовими коштами в сумі 400 гри.. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_2, разом з ОСОБА_3, який засуджений вироком суду, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, проявляючи особливу зухвалість та винятковий цинізм, почали знущатися над потерпілим ОСОБА_4, при цьому примусили його мити підлогу клубу та умисно наносили останньому удари руками та ногами по різним частинам тіла, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження.

У поданій апеляції засуджений ОСОБА_2 посилається на необґрунтованість його засудження за ст. 186 ч. 2 КК України, вважає що його дії за фактом заволодіння грошима потерпілого слід кваліфікувати за ст. 190 ч. 1 КК України, тому просить змінити вирок, перекваліфікувати його дії на ст. 190 ч. 1 та ст. 296 ч. 1 КК України і помякшити покарання.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи і зміст апеляції, засудженого ОСОБА_2, який підтримав апеляцію, міркування прокурора про залишення вироку суду без зміни, а апеляцію засудженого без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що задоволенню вона не підлягає.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини засудженого ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 296 ч.2 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінальної справи, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах.

Що стосується доводів засудженого ОСОБА_2 про перекваліфікацію його дій зі ст. 186 ч. 2 КК України на ст. 190 ч. 1 КК України, то вони необгрунтовані.

Як підтверджується доказами по справі ОСОБА_2, застосовуючи фізичне насильство до потерпілого ОСОБА_4 заволодів його грошима в сумі 400 грн.

ЦІ обставини підтверджуються явкою з повинною ОСОБА_2 від 29.11.2009 року, протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_2, від 21.01.2010 року, протоколами очних ставок між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4, де він зазначає, що ОСОБА_2 заламавши йому руку дістав з кишені його куртки 400 грн..

Факт скоєння грабежу і заволодіння засудженим 400 грн., які належали потерпілому ОСОБА_4 також підтвердили в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_4

Отже, на думку колегії суддів, винність ОСОБА_2 у вчиненні грабежу потерпілого ОСОБА_4 доведена доказами по справі і кваліфікація його дій за ст. 186 ч. 2 КК України є правильною і підстав для перекваліфікації дій засудженого на ст. 190 ч. 1 КК України немає

Також немає підстав і для перекваліфікації дій ОСОБА_2 зі ст. 296 ч. 2 КК України на ст. 296 ч. 1 КК України, оскільки хуліганські дії щодо потерпілого ОСОБА_4 були вчинені ОСОБА_2 і ОСОБА_3, тобто групою осіб.

Таким чином колегія суддів вважає, всі обставини справи досліджені судом всебічно, повно і обєктивно, зібраним доказам дана належна оцінка в їх сукупності і дії ОСОБА_2 за ст.ст. 186 ч. 2, 296 ч. 2 КК України кваліфіковані правильно, а тому підстав для скасування, або зміни вироку немає.

Що стосується покарання, яке призначене ОСОБА_2, то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України, тобто воно призначено з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних про його особу, та обставин, що обтяжують по помякшують його покарання, тому колегія суддів вважає, що призначене покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і підстав для помякшення покарання не вбачається.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 серпня 2010 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а його апеляцію - без задоволення.

Судді

ОСОБА_5,

ОСОБА_1

ОСОБА_6