Справа № 161/6206/15-к
Провадження № 1-кс/165/117/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 року м. Нововолинськ
Компанії ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " надати інформацію в друкованому та електронному вигляді.
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 18.04.2011 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 по цивільній справі № 2-3111/11 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 від 25.03.2011 року про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на 21 об`єкт нерухомості в м. Луцьку, виходячи за межі позовних вимог, з метою задоволення інтересів ОСОБА_7 , постановив іменем України завідомо неправосудне рішення, яким позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності майна подружжя задовольнив повністю, встановив факт проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_7 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з січня 2005 року по грудень 2010 року та визнав право спільної сумісної власності на 27 об`єктів нерухомості.
Крім того у ході розслідування установлено, що ОСОБА_5 розглядав справи за позовами банків до ОСОБА_7 , її сестри ОСОБА_8 , інших підставних осіб ОСОБА_7 та зареєстрованих на неї фірм, так і за позовами останніх до банків, у яких фігурували об`єкти нерухомості, що вказані в позовних вимогах ОСОБА_6 , при тому знаючи про боргові зобовязання ОСОБА_7 перед банківськими установами, накладення арештів, заборон відчуження на належні їй об`єкти нерухомості, знаходження їх у заставі банків та не сплати відсотків по кредитних договорах визнав право спільної сумісної власності на об`єкти нерухомості ОСОБА_7 .
На підставі рішення суду від 18.04.2011 року Луцьким міськрайонним судом 22.09.2011 року прийнято рішення про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 08.08.2007 року нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Крім того, ОСОБА_7 , знаючи про відсутність факту проживання однією сімєю з ОСОБА_6 , бажала та мала намір про надходження даної заяви саме до ОСОБА_5 , так як 28.02.2011 року ухвалою суду заяву ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу залишено без розгляду у зв`язку з тим, що на адресу суду від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 перебуває у дружніх відносинах із ОСОБА_5 , який неодноразово розглядав цивільні справи у яких стороною була ОСОБА_7 , відповідно до протоколу допиту свідка від 23.05.2013 року остання користується мобільним номером телефону НОМЕР_1 .
Крім того у ході досудового розслідування встановлено, що перед розглядом цивільної справи ОСОБА_5 до ОСОБА_7 телефонував на мобільний телефон та просив донести до позовної заяви правовстановлюючі документи.
Враховуючи вищевикладене, з метою отримання доказів та перевірки вже отриманих доказів у вказаному кримінальному провадженні, а також з метою перевірки на причетність до вказаного злочину ОСОБА_7 , яка використовує номер телефону НОМЕР_2 , встановленні фактів спілкування ОСОБА_5 із відповідачем у справі та даних, які вказують на задоволення інтересів ОСОБА_7 , з якою він спілкувався, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до документів ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", у яких міститься інформація про власника абонентського номеру НОМЕР_2 , а саме: відомостей про час початку надання послуг за зазначеним номером, деталізації переговорів телефонних номерів за період із 01.02.2011 по 01.06.2011 із зазначенням imei-терміналів з якими працював абонент, зазначенням реєстрації базово-передаючих станцій під час розмов, та отриманні дозволу на їх вилучення як на паперовому, так і на електронному носіях.
Відповідно до ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить, у тому числі, інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.
Згідно ст. 9 Закону України "Про телекомунікації", охорона таємниці телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передається технічними засобами телекомунікації, та інформаційна безпека телекомунікаційних мереж гарантується Конституцією та законами України.
Згідно ст. 34 цього ж Закону, інформація про споживача та про телекомунікаційнй послуги, що він отримав, може надаватись у випадку і в порядку визначених законом. В інших випадках зазначена інформація може поширюватися лише за наявності письмової згоди споживача.
Згідно ст. 39 Закону України "Про телекомунікації", оператори телекомунікацій зобов`язані зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, а надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.
У матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що в результаті надання доступу до вказаних документів, можуть бути отримані докази, які як самостійно, так і в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для з`ясування всіх обставин вчинення злочину. Іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих даних не можливо.
Крім того, слідство вважає недоцільним виклик у судове засідання для розгляду цього клопотання представників ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", у зв`язку із тим, що їх присутність під час розгляду клопотання може призвести до розголошення даних досудового розслідування та отримання цієї інформації особами, які можуть використати її для перешкоджання органам досудового розслідування, а тому існує реальна загроза зміни або знищення документів, які необхідні слідству.
Даним клопотанням не порушується питання щодо одержання інформації про зміст телефонних розмов, якою обмінювалась зазначена особа і не ставить на меті одержання інформації, яка може будь-яким чином порушити її конституційні права.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просить його задоволити з підстав викладених у клопотанні.
Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 159-164 КПК України, -
ухвалив:
Надати тимчасовий доступ на отримання в ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", а саме її Львівській філії, що за адресою: АДРЕСА_1 , інформації (відомостей) про сеанси мобільного зв`язку абонента ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що здійснюється абонентськими номером рухомого (мобільного) зв`язку передплаченого сервісу (без укладення контрактів та ідентифікації абонентів) НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 за період часу з 01.02.2011 року по 01.06.2011 року (включно) із зазначенням базових станцій та прив`язки на місцевості, дати та часу здійснення таких дзвінків, тривалості розмов, серійних номерів (imei) телефонів, з яких та на які здійснювались ці дзвінки.
Компанії ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " надати інформацію в друкованому та електронному вигляді.
Строк дії ухвали суду не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.
В разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку, відповідно до ст. 166 КПК України.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, як така, що не позбавляє підприємця чи юридичну особу можливості здійснювати свою діяльність.
Слідчий суддя підпис
Слідчий суддя ОСОБА_1