№ провадження 1-кс/646/6074/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.12.2015 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу судді Лозівського районного суду Харківської області ОСОБА_3 про скасування постанови від 24.11.2015 року про відмову в визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000503, -
В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови від 24.11.2015 року про відмову в визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000503.
ОСОБА_3 у своїй скарзі зазначив, що судді при здійсненні правосуддя незалежні та підкоряються лише закону, а тому втручання у їх діяльність заборонена. Таким чином, потерпілим від злочину, передбаченого ч.1 ст. 376 КК України, може бути тільки суддя, а тому оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що винесена передчасно без виконання слідчим всіх необхідних слідчих дій.
В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися.
Оскільки, згідно до ч.3 ст. 306 КПК України, неявка прокурора та слідчого не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000503, приходить до наступного.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000503, встановлено, що прокуратурою Харківської області до Єдиного реєстру досудового розслідування 13.07.2015 року на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова внесені відомості за заявою ОСОБА_3 від 16.06.2015 року за фактом втручання прокурором Лозівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 у діяльність судді ОСОБА_3 під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000248 від 08.10.2014 року за ч.2 ст.186 КК України.

Постановою слідчого від 25.11.2015 року кримінальне провадження №0000503, було закрито на підставі п.2 ч.1. ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні прокурора Лозівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 376 КК України.

Однак, ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.12.2015 року вказана постанова слідчого скасована.
Також, у судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого від 24.11.2015 року ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій було відмовлено у визнанні потерпілою, можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Так, за положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. При цьому права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
На підставі ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
За ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілими від 24.11.2015 року, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим зроблено посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що заявнику було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що заявнику не було завдано шкоди.
Одночасно, слідчим залишено поза увагою висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Червнозаводського районного суду м. Харкова від 20.10.2015 року, якою була скасована попередня постанова слідчого про відмову у визнанні заявника потерпілим.
Так, слідчий суддя вказував, щона підставі ч.2 ст.55 КПК України ОСОБА_3 набув статусу потерпілого в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, скарга в частині скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованою.
Фіксування судового засідання, згідно до вимог ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Скаргу судді Лозівського районного суду Харківської області ОСОБА_3 про скасування постанови від 24.11.2015 року про відмову в визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000503 -задовольнити.

Постанову від 24.11.2015 року старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1