154/5/16
1-кп/154/36/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000519 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця села Житнівка, Камінь - Каширського району , Волинської області , громадянина України, українця , освіта середня спеціальна , неодруженого,не працюючого , жителя АДРЕСА_1 колишній військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України ( в редакції станом на 05.04.2001 року),-
В С Т А Н О В И В:

З 11 квітня 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 проходив військову службу за мобілізацією на посаді номера обслуги 3 гаубичної самохідно артилерійської батареї 1 гаубичного самохідно артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 у Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 №310 від 02.05.2014 року з цього дня введено в дію нове умовне найменування зазначеної військової частини «військова частина польова пошта НОМЕР_1 ».
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 02.05. 2014 .2014 року № 262 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира обслуги 3 гаубичної самохідно артилерійської батареї 1 гаубичного самохідно - артилерійського дивізіону . Однак, військовослужбовець ОСОБА_4 достовірно знаючи , що він являється військовослужбовцем і повинен проходити службу за призовом під час мобілізації , не отримавши дозволу відповідного начальника, всупереч інтересам служби та вимогам ст.ст. 17,63 Конституції України , п.п.1,2 ст.1 п.4 ст. 2 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу », ст.ст..11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України діючи умисно , усвідомлюючи протиправність своїх дій , маючи намір ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив військову частину польова пошта В НОМЕР_4 місце дислокації якої розташоване у АДРЕСА_2 та з 31 жовтня 2014 року до 18 листопада 2014 року без поважних причин був відсутній на службі тривалістю понад 10 діб, не виконував покладені на нього службові обов`язки та перебував за місцем проживання в АДРЕСА_1 де проводив час на власний розсуд .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах , викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що він являвся військовослужбовцем. , і повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації . Без поважних причин , 31 жовтня 2014 року самовільно залишив військову частину польова пошта В НОМЕР_4 , місце дислокації якої розташоване в АДРЕСА_1 і дійсно до 18 листопада 2014 року без поважних причин був відсутній на службі протягом періоду понад десять днів , та перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 де проводив час на власний розсуд .
Проаналізувавши викладене, враховуючи , що учасниками кримінального провадження фактичні обставини справи не оспорюються , зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися , суд в силу ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів , стосовно не оспорюваних фактичних обставин справи , які є належними , достовірними , допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення
Оцінивши зібрані по справі докази , в їх сукупності , суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 які виразились у самовільному залишенню військової частини військовослужбовцем без поважних причин понад десять діб , вірно кваліфіковано за ст. 407 ч.2 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання , суд , відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного , та обставини , що пом`якшують та обтяжують покарання .
До пом`якшуючих відповідальність обставин покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить , його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю даного злочин ,
Злочин , який вчинив обвинувачений ОСОБА_4 відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до правопорушень середньої тяжкості . Має постійне місце проживання . Проживає з матір`ю яка тяжко хворіє та сестрою .
На обліку у лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває . По місцю проживання характеризується з позитивної сторони При проходженні військової служби характеризується з посередньої сторони .
Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і не судився .
Обтяжуючих відповідальність обставин покарання ОСОБА_4 суд не знаходить .
З врахуванням всіх обставин справи, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає , що йому слід обрати міру покарання , передбачену санкцією даної статті у вигляді штрафу . На думку суду дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів .
Речові докази по справі відсутні .
Процесуальних витрат не має .
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370 , 374 КПК України,суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області протягом 30 ти днів з дня його проголошення .
Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Суддя