АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/6831/15к, Провадження №11кп/790/1821/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Категорія: застосування амністії
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2015 року м.Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 серпня 2015 року про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» відносно засудженого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 квітня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України, і засуджено до 5 років позбавлення волі.

17 серпня 2015 року Жовтневий районний суд м.Харкова своєю ухвалою задовольнив заяву засудженого ОСОБА_7 і на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» скоротив наполовину невідбуту частину призначеного покарання.

Прокурор оскаржив зазначену ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова. У своїй апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, він просив ухвалу суду першої інстанції скасувати і відмовити засудженому ОСОБА_7 в задоволенні його клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Обгрунтовуючи свої вимоги, прокурор зазначив, що згідно ст.11 Закону України «Про амністію у 2014 році» положення ст.6 цього Закону може бути застосовано лише до осіб, які відбували покарання на момент набрання законом чинності, тобто на 19 квітня 2014 року. Проте засуджений ОСОБА_7 на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» покарання не відбував, оскільки його було взято під варту після ухвалення вироку 29 квітня 2015 року.

За таких обставин, на думку прокурора, суд першої інстанції безпідставно застосував до засудженого ОСОБА_7 . Закон України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку засудженого ОСОБА_7 , який проти її задоволення заперечував, дослідивши матеріали судового провадження і особової справи засудженого, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора є необгрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від
відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину,
або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки
стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Стаття 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачає скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
З матеріалів справи вбачається, що вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 квітня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення тяжкого злочину, відтак звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону він не підлягає.

Разом з цим, злочин, передбачений ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_7 , відсутній в переліку злочинів, що містить п.«є» ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», і які виключають застосування амністії. Заборони щодо застосування амністії до ОСОБА_7 , перелічені у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», також відсутні.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правлпорушення до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», суд першої інстанції зробив цілком правильний висновок про можливість застосування до нього положення ст.6 цього Закону і обгрунтовано скоротив наполовину невідбуту частину призначеного покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора про можливість застосування положення ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» лише до осіб, які вже фактично відбували покарання на момент набрання цим законом чинності, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими, оскільки таке тлумачення змісту Закону суперечить припису ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році» і штучно звужує коло осіб, до яких, може бути застосовано амністію.

Беручи до уваги наведене, на підставі ст.ст.6,12 Закону України «Про амністію у 2014 році», керуючись статтями 336,404,405,407,418,419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 серпня 2015 року про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» відносно засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4