Справа № 342/33/16-к
Провадження № 1-кп/342/35/2016
18 лютого 2016 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , представника служби в справах дітей Городенківської РДА ОСОБА_6 , секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працює, не навчається, раніше судимого 15.05.2015 року вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн.,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом обману, повторно.
Злочин вчинив при таких обставинах:
ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в період не знятої та непогашеної судимості, вчинив злочин проти власності за таких обставин:
Прочитавши в серпні 2015 р. на інтернет-сайті «ОLХ» повідомлення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки с. Стоянів Радехівського району Львівської області про намір купити автозапчастину піддон до автомобіля «Пежо експерт», маючи мету заволодіти грошовими коштами потерпілої, ОСОБА_4 30.08.2015 р. написав на сайті повідомлення, в якому вказав неправдиві відомості про наявність у нього згаданої запчастини та зазначив контактний номер телефону. Цього ж дня ОСОБА_8 зателефонувала до ОСОБА_4 , в телефонній розмові домовились, що ОСОБА_4 перешле їй запчастину через відділення «Нової пошти» після проведення попередньої оплати на банківську картку «Приватбанку» на ім`я ОСОБА_9 . Будучи введеною обвинуваченим в оману, ОСОБА_8 погодилась провести попередню оплату за запчастину та 02.09.2015 р. через ТСО № TS 205678 у відділенні банку, розташованому на проспекті Відродження, 14 в м. Радехів Львівської області, перерахувала кошти в сумі 608 грн. на картку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 . Достовірно знаючи про те, що запчастини до автомобіля, яку мала намір купити ОСОБА_8 у нього не було, наміру пересилати запчастину ОСОБА_8 . ОСОБА_4 не мав, він 02.09.2015 р. з корисливих мотивів з банкомату «Приватбанку» № CASF 1267 в м. Городенка по вул. Шевченка, 81а Івано-Франківської області зняв грошові кошти в сумі 600 грн. з картки № НОМЕР_1 , гроші використав на власні потреби, Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 608 грн. Банківську картку, на яку потерпіла перерахувала кошти, як попередню оплату за запчастину, ОСОБА_4 позичив у свого знайомого ОСОБА_9 , яку після отримання коштів розламав і викинув.
Суду неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 показав, що він дійсно вчинив кримінальне правопорушення щодо потерпілої, розкаюється у вчиненому. Ствердив, що заволодів коштами ОСОБА_8 за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Одночасно пояснив, що він не працює, не навчається, проживає разом з бабкою ОСОБА_5 . Його батько ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а мама ОСОБА_11 тривалий час проживає в Австрії, з нею на протязі останнього року він не спілкується, матеріальної допомоги не отримує. Злочин вчинив тому, що йому потрібні були гроші. Для спілкування з потерпілою з приводу обманної пропозиції продажу їй піддона до автомобіля «Пежо експерт» надав свій номер телефону, яким користується і в даний час - НОМЕР_2 . Своєї банківської карточки ОСОБА_4 не мав, тому він звернувся до товариша ОСОБА_9 , з яким раніше навчався в училищі. Той дав йому покористуватись своєю карточкою та назвав пін-код, не запитуючи для чого карточка потрібна. Отримавши гроші від потерпілої, карточку розламав і викинув, на телефонні дзвінки ОСОБА_8 не відповідав. В даний час він відшкодував завдані потерпілій збитки, направивши їй поштовий переказ; шкодує про вчинене, просить його суворо не карати.
В судове засідання потерпіла ОСОБА_8 не з`явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, шкоду їй відшкодовано в повному обсязі. Згідно вимог ст. 325 КПК України вирішено провести судовий розгляд у відсутності потерпілої.
Вина ОСОБА_4 в скоєному кримінальному правопорушенні доведена показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що приблизно в травні-червні 2015 р. обвинувачений позичав в нього належну йому банківську картку «Приватбанку», по якій він раніше, під час навчання в училищі, отримував стипендію. Тоді ОСОБА_4 пояснював, що йому мали надійти кошти від спільного знайомого ОСОБА_12 . Покористувавшись його банківською карткою, обвинувачений її віддав. Приблизно в серпні-вересні 2015 р. ОСОБА_4 знов попросив в нього банківську картку. Так як вона йому була непотрібна, тому дав покористуватись ОСОБА_4 , не запитуючи для якого платежу йому потрібна картка. Коли через деякий час зустрілись, на його запитання чому не повертає йому карточку, ОСОБА_4 відповів, що поламав її.
Також винуватість ОСОБА_4 стверджується дослідженими під час судового розгляду документами:
- Заявою ОСОБА_8 від 20.10.2015 р., зареєстрованою Радехівським РВ ГУ УМВС у Львівській області 27.10.2015 р. про те, що шляхом обману ОСОБА_13 заволодів її грошима в сумі 600 грн.;
- роздруківкою направленого потерпілій повідомлення з номерами телефонів ОСОБА_14 та номером банківської карточки на ім`я ОСОБА_15 ;
- копією чека ТСО № TS 205678 «Приватбанку», розташованого за адресою - м. Радехів проспект Відродження, 14 Львівської області про перерахування 02.09.2015 р. коштів в сумі 608 грн. на картку № НОМЕР_3 ;
- повідомленням Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про те, що 02.09.2015 р. на карту НОМЕР_1 жителя Івано-Франківської області ОСОБА_9 зараховано кошти в сумі 608 грн. через ТСО № TS 205678 Радехів проспект Відродження, 14; дані кошти в той же день були зняті в банкоматі № CASF 1267 Івано-Франківська область м. Городенка вул. Шевченка, 81а.
Оцінюючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що повністю доведена вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно.
Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65,102,103 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обставин, що обтяжують покарання не встановлено, а також враховує умови життя та виховання неповнолітнього, що наведені у Звіті про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , складеному службою в справах дітей Городенківської РДА.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Злочин, передбачений ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України, згідно ч. 3 ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
При призначенні покарання обвинуваченому до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що він повністю визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, негативно ставиться до скоєного, є неповнолітньою особою. Також суд приймає до уваги позицію потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого, про що свідчить подана нею заява. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Городенківської ЦРЛ не перебуває. ОСОБА_4 виховується бабусею ОСОБА_5 . Обвинувачений є напівсиротою, його батько помер, мати взагалі не приділяє йому уваги та не турбується про нього.
Суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі, так як інші види покарання не можуть бути до нього застосовані, оскільки він не працює, не має самостійного доходу чи майна. Виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України з урахуванням положень ст. 104 КК України, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі наведеного, ст. 12 Закону України «Про пробацію», керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 395, 484,485,487, 488, 490-491,496 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання - один рік позбавлення волі.
З урахуванням положень ст. 104 КК України, відповідно до статей 75 - 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2 і 3 ст.76 КК України:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання чи роботи.
Органу пробації застосувати по відношенню до ОСОБА_4 наглядові та соціально-виховні заходи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1