Провадження № 1-кп/592/538/15
ВИРОК
30 листопада 2015 року м.Суми
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Маріуполь, Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Ютол», одруженого, що має на утриманні сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , інваліда 2-ї групи, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у пред`явленому обвинуваченні по ст.205 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 без наміру здійснення статутної діяльності підприємства, придбав на території м. Києва суб`єкти господарської діяльності ТОВ «Унікомб» (код 39201953) та ТОВ «Каліопе» (код 39673852) з метою прикриття незаконної діяльності, направленої на сприяння підприємствам реального сектору економіки в ухиленні від сплати податків, шляхом безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість підприємствам контрагентам, а також на вчинення «безтоварних» операцій направлених на переведення грошових коштів з безготівкової форми в готівкову, зареєструвавши при цьому підприємства на інших осіб.
З цією метою, ОСОБА_5 у лютому 2015 року з кола своїх знайомих підшукав ОСОБА_8 з метою реєстрації на нього підприємства ТОВ «Унікомб».
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 запевнив останнього про те, що він буде власником та директором ТОВ «Унікомб» і підприємство буде здійснювати статутну діяльність. У подальшому, відповідно до протоколу №2 від 04.03.2015 рокузборів учасників ТОВ «Унікомб» зі складу учасників підприємства вийшли ТОВ «Робан Солюшинз» та ОСОБА_9 , які поступились своїми частками у статутному капіталі ОСОБА_8 . Згідно з наказом №3 К від 05.03.2015 року ОСОБА_8 призначений на посаду директора ТОВ «Унікомб».
Фактично, керівництвом підприємства займався ОСОБА_5 , встановивши над ним повний контроль і 11.03.2015 року отримав у володіння установчі, реєстраційні документи та печатку підприємства поштою за адресою свого проживання в АДРЕСА_1 , фактично набувши право власності на нього, відкрив поточні рахунки в банківських установах, отримав ключі доступу до систем електронних платежів «Клієнт-Банк» та отримав електронний цифровий підпис для підпису та подання податкової звітності.
Таким чином, ОСОБА_8 став формальним власником та директором підприємства, не усвідомлюючи при цьому мети придбання цього підприємства ОСОБА_5 .
В березні 2015 року ОСОБА_5 підшукав з кола своїх знайомих малозабезпечену особу ОСОБА_10 , з метою реєстрації на неї підприємства ТОВ «Каліопе». Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 запевнив останню про те, що вона буде власником та директором ТОВ «Каліопе» і підприємство буде здійснювати статутну діяльність. У подальшому, відповідно до протоколу № 1/04/2015 від 01.04.2015 року загальних зборів учасників ТОВ «Каліопе» зі складу учасників підприємства вийшли ТОВ «Імперіум Астра» та ТОВ «Тавер Строй», які поступились своїми частками у статутному капіталі ОСОБА_10 . Згідно з наказом №4 від 02.04.2015 року ОСОБА_10 призначена директором ТОВ «Каліопе».
Фактично, керівництвом підприємства займався ОСОБА_5 , встановивши над ним повний контроль і, 08.04.2015 року отримав у володіння установчі, реєстраційні документи та печатку підприємства поштою за адресою свого проживання в АДРЕСА_1 , фактично набувши право власності на нього, відкрив поточні рахунки в банківських установах, отримав ключі доступу до систем електронних платежів «Клієнт-Банк» та отримав електронний цифровий підпис для підпису та подання податкової звітності. Таким чином ОСОБА_10 стала формальним власником та директором підприємства, не усвідомлюючи при цьому мети придбання цього підприємства ОСОБА_5 .
19 жовтня 2015 року між прокурором прокуратури Сумської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.205 ч.1 КК України. Сторони узгодили покарання у виді штрафу у розмірі 8500 грн. Крім того, згідно умов даної угоди обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.205 ч.1 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 205 ч.1 КК України, а саме придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності.
Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції ст.205 ч.1 КК України, відповідає вимогам чинного законодавства, тобто, умови даної угоди про визнання винуватості відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального, матеріального законодавства.
Суд перевірив, що форма та зміст угоди відповідає Закону, інтересам суспільства, принципам призначення покарань та принципам законності і гуманізму.
Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч.4 ст.469, ст.472 КПК України, з`ясувавши у ОСОБА_5 , що він розуміє викладені в ч.4 ст.474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості. Підстави для відмови в затвердженні наданої суду угоди, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України відсутні.
Керуючись ст.314, 368, 475 КПК України, с у д, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ст.205 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19 жовтня 2015 року покарання у виді штрафу у розмірі 8500 грн.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський райсуд м. Суми на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1