Справа № 1-315/10
Провадження № 1-315/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2010 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Петришин М.Є.

з участю прокурора Кузь Т.О,

заслухавши кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженць с. Блищиводи та мешканець с. Смереків, вул. Шептицького, 14, Жовківського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, гр. України, не працюючий, одружений, військово .зобов'язаний, раніше не судимий

За ст. 122 ч. 1, 296 ч. 1 КК України

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2010 року, у період часу з 19 години 20 хвилин до 19 години 30 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись біля магазину «Струмок», що розташований у с. Смереків Жовківського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, показуючи зневагу до існуючих в суспільстві елементарних правил і норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи особливу зухвалість, висловлюючись нецензурними словами, демонструючи свою зверхність та фізичну перевагу, умисно, безпричинно завдав ОСОБА_2 один удар кулаком правої руки в обличчя зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_2, згідно висновку судово-медичної експертизи № 286 від 19.07.2010 р., закриту черепно-мозкову зі струсом головного мозку, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасними розладом здоров'я, подряпину і крововилив на обличчі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження та травматичний перелом виличної кістки зліва, який відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, після чого припинив свої хуліганській дії залишивши потерпілого на місці події, тобто вчинив хуліганство.

Крім цього, 01 червня 2010 року, у період часу з 19 години 20 хвилин до 19 години 30 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись біля магазину «Струмок» що розташований у с. Смереків Жовківського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час вчинення хуліганства, умисно, безпричинно завдав ОСОБА_2 один удар кулаком правої руки в обличчя зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_2, згідно висновку судово-медичної експертизи № 286 від 19.07.2010 р., травматичний перелом виличної кістки зліва, який відноситься до ушкоджень середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я, тобто заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_2.

Крім цього, 01 червня 2010 року, у період часу з 19 години 45 хвилин до 20 години 00 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись біля магазину «Струмок», що розташований у с. Смереків Жовківського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, показуючи зневагу до існуючих в суспільстві елементарних правил і норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи особливу зухвалість, демонструючи свою зверхність та фізичну перевагу, умисно, безпричинно завдав ОСОБА_3 удар кулаком правої руки в голову, після чого завдав останньому другий удар кулаком цієї ж руки в обличчя зліва, від якого ОСОБА_3 впав та вдарився головою об бетонну площадку, чим спричинив потерпілому ОСОБА_3, згідно висновку судово-медичної експертизи № 287 від 19.07.2010 р., закриту черепно-мозкову зі струсом головного мозку, забій м'яких тканин обличчя зліва, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасними розладом здоров'я, після чого припинив свої хуліганській дії залишивши потерпілого на місці події, тобто вчинив хуліганство.

Допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 свою вину визнав частково і пояснив, що 01 червня 2010 р., в після обідній час, приблизно 15-16 год., я і колегою ОСОБА_4 поїхали двома підводами орати огород та в подальшому працювали дві чи дві з половиною години часу. Закінчивши роботу підводами поїхали в напрямку дому. Проїжджаючи біля магазину «Продукти» під назвою «Струмок» вирішив зайти в магазин та купити продукти харчування та сигарети. Тоді, зупинив підводу по лівій стороні дороги на відстані 15-20 метрів від магазину. Коли йшов до магазину, то в той час падав легкий дощ, а тому швидко забіг в магазин. Чи були люди біля магазину не пригадую. Пригадує, що в магазині були люди, але на них не звертав уваги, оскільки спішив додому, де на нього чекала дочка, яка була сама в дома. Зайшовши в магазин підійшов до прилавка за яким в той час знаходилась продавець, яку знає візуально як односельчанку. ОСОБА_5 в той час, була повернута до нього спиною та щось робила. Підійшовши до прилавка, звертаючись до продавця, попросив дати сигарети «Вінстон». На це продавець відповіла, що не має часу йти в склад. В даному магазині періодично купляв сигарети в той самої продавщиці і вона діставала сигарети з-під прилавка, де вони знаходились в ящичку. Тоді, вирішив купити сигарети, які є в наявності, і щоб подивитись, які саме є сигарети, зігнувся за прилавок та побачивши в коробці сигарети «Честрелфілд» взяв їх у кількості дві пачки. Взявши дві пачки сигарет, запхав руку в кишеню штанів, однак грошей в кишені не було. Тоді, пригадав, що гроші залишив на підводі в ящику, під дощовиком. Після цього, звертаючись до продавця, сказав, що йде за грішми до підводи, зараз прийде та розрахується за сигарети. Крім того, мав намір докупити продуктів. Далі тримаючи дві пачки сигарет в лівій руці направився до виходу з магазину та коли зробив декілька кроків, то почув слова: - злодій, злодій, які говорив в його адресу незнайомий на той час мужчина, який на час допиту відомий як ОСОБА_2, який є сином продавщиці. Продавщиця бачила як брав сигарети, на це нічого не говорила і чула, що як говорив їй, що йде за грішми щоб розплатитись. На слова мужчини, відреагував наступним чином, а саме кинув одну пачку сигарет в ящик, сказав - це тобі, після чого вийшов з магазину на прилеглу до магазину територію. Коли вийшов за поріг та зробив крок чи два, то відчув поштовх в спину ззаду. Від даного поштовху зробив крок вперед та вдарився в металеву вертикально розташовану трубу, яка слугує опорою піднавісу, що перед входом у магазин. Об трубу вдарився лівою лобною частиною голови, від чого відчув біль, потемніло в очах і впав на бетонне покриття на ліву бокову частину тіла. Свідомості не втрачав, а тому після падіння відразу підвівся, повернувся обличчя до входу в магазину та перед собою, на відстані приблизно 1 м., побачив ОСОБА_2, а тому зрозумів, що це він штовхнув. Поблизу були інші особи, а які саме не зауважив. Тоді, сказав до ОСОБА_2, що б вдарив нормально, після чого чекав удару. ОСОБА_2 був у нетверезому стані, що було помітно по його координації рухів. Зокрема, ОСОБА_2, після вище сказаних слів, почав махати руками та намагався нанести удар, однак від ударів з легкість ухилявся в сторони. ОСОБА_2 замахався вдарити чотири рази, однак жодного разу не зміг мене вдарити. Коли ОСОБА_2 промазав четвертий раз, то сказав: - давай тепер я попробую. В той час, ОСОБА_2 тримали за праву руку його мама та батько. ОСОБА_2 опирався, намагався підійти та лівою стороною обличчя був повернутий до обвинуваченого. Вказані дії сильно рознервували, а тому щоб провчити обвинувачений вирішив легко штовхнути його в будь-яку частину тіла. Реалізовуючи задум, зробив декілька кроків в його сторону та штовхнув ОСОБА_2 долонею в основі зап'ястя в область обличчя зліва. Поштовх був різкий, на витягнуту руку і зі сторони міг виглядати як удар. Штовхнувши ОСОБА_2 відразу ж повернувся та пішов в сторону підводи. Коли йшов до підводи, то чув крики продавщиці, яка кричала б'ють, забивають, викликайте міліцію і ще щось, а що не пригадую. Підійшовши до підводи взяв із ящика гроші, свій телефон, після чого подзвонив до брата ОСОБА_6, але останній був поза зоною досяжності. Далі повернувся назад до магазину, щоб розрахуватись, але магазин був зачинений із середини. Після цього, повернувся до підводи та подзвонив до ОСОБА_4, якого попросив приїхати та забрати підводу. Після цього, пішов назад до магазину, де чекав на міліцію, оскільки чув, що будуть викликати міліцію. Через деякий час, біля магазину побачив ОСОБА_3, який ходив біля магазину з пляшкою пива в руці, тримав телефон та кудись дзвонив. Вказаними діями ОСОБА_3 рознервував.. Коли йшов від магазину до свого воза, то йому на шляху, біля магазину, стояв ОСОБА_3

Роман. Обвинувачений будучи нервовим, різко штовхнув ОСОБА_3 долонею правої руки в обличчя чи в груди, точно не пригадую. Від даного поштовху ОСОБА_3 впав біля лавки. На що впав та чи вдарявся при падінні не бачив. Після цього, ще деякий час побув біля магазину та пішов з місця події. Свою вину визнає частково, оскільки не мав наміру вчиняти хуліганські дії. В час події був у тверезому стані і не перебував у стані алкогольного сп'яніння. Ушкодження ОСОБА_2 та ОСОБА_3. спричинив на грунті особистих неприязних відносин,

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_2 пояснив, що 01 червня 2010 року, приблизно о 18 годині, приїхав маршрутним таксі на зупинку в с. Смереків, після чого зателефонував братові ОСОБА_7, щоб забрав його. Через короткий час брат приїхав своїм автомобілем марки Москвич і поїхали додому. В дома були тільки братова та племінники. Деякий час знаходились в дома та розмовляли. За той час з городу прийшов батько ОСОБА_8. ОСОБА_9 знаходилась на роботі працюючи продавцем в магазині «Продукти» в с. Смереків. Приблизно о 19 годині із братом ОСОБА_2 та сином останнього Миколою, якому 4 роки, пішли в магазин до мами ОСОБА_10. За 5 хвилин прийшли до магазину, де із племінником зайшли в магазин, а брат ОСОБА_7 залишився на вулиці. В магазині в той час був ОСОБА_3, а мама розмовляла по телефону. Тоді, щоб не переривати маминої розмови, стояв біля ОСОБА_3, який пив пиво, і розмовляв із ним. Через деякий час, приблизно 5-10 хв., в приміщення магазину зайшов односельчанин ОСОБА_1, якого знав візуально. ОСОБА_1 зайшовши в магазин, підійшов до холодильника із пивом, взяв з холодильника одне пиво та направився до виходу. В тій ситуації подумав, що ОСОБА_1 не бажає розраховуватись, а тому зробив йому зауваження, запитавши чому не розрахувався. ОСОБА_1 почав говорити хто ти такий. На це відповів, що тут працює моя мама. Тоді, ОСОБА_1 сказав вийти на двір. На той час подумав, що ОСОБА_1 хоче з поговорити, а тому без жодної лишньої думки вийшов із магазину на вулицю. Коли вийшли на вулицю, то ОСОБА_1 почав викрикувати та вживав в розмові нецензурні слова. Зокрема, ОСОБА_1 кричав: хто ти такий. Також щось кричав за пиво. В руках ОСОБА_1 пива нікого не мав і його мабуть залишив в магазині. Тоді, запитав в ОСОБА_1 чому він взяв пиво і не розрахувався. ОСОБА_1 поводив себе нервово та підходив в притул. В той час, брат ОСОБА_7 став між ними та говорив до ОСОБА_1, щоб заспокоївся. ОСОБА_1 був в нетверезому стані, що було помітно по запаху алкоголю, який доносився від нього. Брат ОСОБА_8 також сказав ОСОБА_1, що будуть розмовляти на тверезо, завтра. В час цього інциденту почав плакати син брата ОСОБА_7 і останній пішов його заспокоювати. Також, в той час, до магазину підійшов батько ОСОБА_8. Після цього, ОСОБА_1 підійшовши, несподівано наніс йому, тобто потерпілому ОСОБА_2, удар кулаком правої руки в обличчя зліва. Від даного удару відчув сильну біль в лівій стороні обличчі, присів, почала йти кров з носа та були головокружіння. Після цього, погано все пам'ятаю. Пригадує, що брат вів його додому. В дома знаходився деякий час, а потім повезли в Жовківську лікарню. Лікувався тривалий час з діагнозом перелом величної кістки; том 1 а.с. 50-51.

Допитаний в судовому засіданні в якості ОСОБА_3, пояснив, що 01 червня 2010 року, приблизно о 19 -20 год., точної години не пригадує, він йдучи із поля зайшов в магазин «Продукти», щоб випити пива. В той час в магазині продавала продавець ОСОБА_10. Коли в магазині взяв пиво, то продавець сказала почекати і розрахується, після того як відпустить клієнтку. Після цього, в магазин зайшов ОСОБА_2 із племінником, сином ОСОБА_7. Далі в магазин зайшов односельчанин ОСОБА_1, який взяв пиво із холодильника та почав йти на вихід. ОСОБА_2 побачивши це зробив зауваження ОСОБА_1 з приводу того чи розрахувався за пиво. ОСОБА_1 агресивно щось відповів та сказав до ОСОБА_2: - йдемо, вийдемо. Після цього, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 двоє вийшли із магазину, а він залишився в середині приміщення магазині, біля дверей виходу. ОСОБА_5 ОСОБА_10 розмовляла в той час по телефоні. Через короткий час, почув голоси на підвищених тонах. Тоді, вийшов на вулицю , а за ним вийшла продавець ОСОБА_10. Вийшовши на вулиці побачив, що ОСОБА_2 присів та тримається за обличчя зліва. ОСОБА_11 почала плакати. Де був ОСОБА_1 не пам'ятає. Пригадую, що ОСОБА_7 із сином, який плакав, повів додому ОСОБА_2. Далі, пригадує, що знаходився біля магазину, поблизу ходив ОСОБА_1, який несподівано, швидко підбіг чи підійшов та вдарив його, тобто потерпілого ОСОБА_3 кулаком правої руки в обличчя зліва. Від даного удару впав та вдарився головою до бетону. Після цього, взагалі нічого не пригадує. Пригадує, що привезли в лікарню, де оглядав лікар. Погано все пригадую від удару, який завдав йому ОСОБА_1. Чому ОСОБА_1 вдарив не знаю і пояснити не може. З ОСОБА_1 був просто знайомий і ніяких конфліктів не мав;

Вина підсудного підтверджується :

Допитна на досудовому слідстві в якості ОСОБА_10 пояснила, що 01 червня 2010 року зранку о 09 годині прийшла на роботу в магазин «Продукти», що розташований в с. Смереків^неподалік її місця проживання, після чого розпочала робочий день. На протязі дня приходили клієнти, яких відпускала. Під час робочого дня, у перед вечірній час, точної години не пригадую, до магазину зайшов односельчанин <ОСОБА_3, який купив пиво, відкрив та пив його в приміщенні магазину, біля виходу. ОСОБА_3 в магазин прийшов у тверезому стані і на обличчі та тілі не мав ніяких видимих тілесних ушкоджень. Коли відпускала візуально знайому старшу жіночку, які вже поза 70 р., то в магазин зайшли сини ОСОБА_7 та ОСОБА_2, який приїхав зі Львова. Сини стояли в приміщенні магазину, біля морозильної камери, поблизу виходу та розмовляли із ОСОБА_3. Коли жіночка розрахувалась і мала вже виходити, то в магазин зайшов односельчанин ОСОБА_1. В той час до неї подзвонила знайома із якою почала розмовляти по телефону за прилавком. Розмовляючи побачила, що ОСОБА_1 відчинив холодильник із пивом. Я думала, що він зараз підійде та розрахується, оскільки клієнти магазину самі беруть пиво та підходять на розрахунок. Далі, почула, що син ОСОБА_2 сказав треба заплатити. У відповідь почула слова ОСОБА_1, який погрозливим тоном сказав: хто ти такий, йдемо вийдемо. Тоді, подивилась в їх сторону та крикнула до ОСОБА_1, а саме: «це мій син», оскільки зрозуміла, що ОСОБА_1 хоче бити сина. Далі побачила, що син ОСОБА_2 першим вийшов із магазину, за ним зразу вийшов ОСОБА_1. Також вийшли син ОСОБА_7 та ОСОБА_3. Через деякий короткий проміжок часу, пішла слідом за ними. Коли вийшла із приміщення магазину на вулицю, то побачила, що син ОСОБА_2 присів та тримається рукою за обличчя зліва і що в нього йде кров. Звідки йшла кров не побачила. З правої сторони на лавці сидів ОСОБА_3 та пив пиво. Син ОСОБА_7, в той час, йшов з лівої сторони та підходив до брата ОСОБА_2. ОСОБА_1 в той час напрямлявся в сторону своєї підводи, яка стола на відстані до 10 метрів від магазину і бачила його зі спини. На підводі чи біля підводи нікого не було. ОСОБА_1 сів на підводу, розвернувся та поїхав в напрямку свого дому. Також слід сказати, що в той час до магазину йшов чоловік ОСОБА_8, який сказав до ОСОБА_1, що ти робиш. Далі син ОСОБА_7 допоміг брату ОСОБА_2 підвестись, після чого декілька хвилин розмовляли. В ході розмові ОСОБА_2 говорив, що його болить голова і йде додому. Тоді, ОСОБА_7 повів ОСОБА_2 додому, а вона, її чоловік ОСОБА_8, ОСОБА_3 та здається ОСОБА_12, який є родичем ОСОБА_1, та ще хтось, а хто не пригадую, знаходились біля магазину і розмовляли. Після цього, через короткий час, приблизно через 10 хв., ОСОБА_1 під'їхав підводою до магазину. Крім нього, на підводі нікого не бачила. ОСОБА_1 поставив підводу, підійшов та почав щось шукати в смітнику. Тоді, почала говорити до ОСОБА_1, а саме сказала : ОСОБА_1, що ти наробив, навіщо ти вдарив малого». ОСОБА_1 підвівшись і нічого не сказавши до неї, відразу вдарив ОСОБА_3, який сидів на лавці, кулаком, якої руки не пригадую, в голову. Тоді, ОСОБА_12 та мужчина, якого не пригадує, почали тримати ОСОБА_1, а останній рвався. ОСОБА_3 після першого удару подався назад до паркану, після чого підвівся на ноги. ОСОБА_1 вирвався та наніс ОСОБА_3 ще один удар кулаком, якої руки не пригадує, в область голови. Від даного удару ОСОБА_3 відразу впав на бетонну площадку, що перед входом в магазин. Тоді, сказала ОСОБА_3 щоб ставав і скоро йшов в магазин. ОСОБА_3 підвівся, зайшов в магазин та в магазині втратив свідомість. Після цього, ОСОБА_3 почали надавати допомогу. Через деякий час ОСОБА_1 вже не бачила. Тоді, подзвонила до власника магазину ОСОБА_13, якому повідомила що трапилось. Власник сказав закрити магазин, що і зробила. Через короткий час ОСОБА_13 приїхав, йому розповіла, що трапилось та попросила завести в лікарю сина ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ОСОБА_13 послухав та повіз їх в прийомний покій у супроводі сина ОСОБА_7;

а.с.38-40

допитаний на досудовому слідстві в якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що 01 червня 2010 року, близько 19 години, прийшов з городу, і в той час побачив, що в дома є син ОСОБА_2, який приїхав зі Львова. Через деякий час сини ОСОБА_7 і ОСОБА_2 сказали, що йдуть до мами у магазин. Коли вони пішли, то залишився вдома. Вдома також була невістка та внуки. Після цього, приблизно біля 20 години, точно пригадати не може, він також пішов в магазин у якому продає дружина ОСОБА_10 та який розташований на відстані приблизно 300 метрів від місця проживання у с. Смереків. Коли прийшов під магазин, то побачив, що біля магазину знаходяться сини ОСОБА_7, ОСОБА_2, а також ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_12 жит. ІНФОРМАЦІЯ_3. Сини в той час стояли під навісом, перед входом в магазин. ОСОБА_3 сидів на лавці біля магазину та пив пиво. Що робив ОСОБА_12 не пригадує. ОСОБА_1 ходив біля синів, розмахував руками, лаявся нецензурними словами. Син ОСОБА_7, говорив, що ОСОБА_2 є братом. Тоді, підійшов до ОСОБА_1 та сказав, щоб заспокоївся, сідав на коні та їхав. На ці слова ОСОБА_1 спочатку послухався та направився в сторону своєї підводи. Однак пройшовши декілька метрів ОСОБА_1 провернувся та швидко пішов в сторону синів. ОСОБА_1, підбігши несподівано наніс синові ОСОБА_2 удар кулаком правої руки в область обличчя зліва. Від даного удар син ОСОБА_9 відразу присів. Нанісши удар ОСОБА_1 відразу відійшов та направився в сторону підводи. В сина ОСОБА_2 йшла з носа кров. В той час з магазину вийшла дружина ОСОБА_10. Тоді, щоб не було бійки, сказав синам щоб йшли додому. Син ОСОБА_7 допоміг ОСОБА_2 підвести і вони пішли додому. ОСОБА_1 розвернув підводу та поїхав в напрямку свого дому. Далі він, дружина, ОСОБА_3 та ОСОБА_12, який є родичем ОСОБА_1 знаходились біля магазину і розмовляли. Після цього, приблизно через 10 часу, в час коли знаходились біля магазину і розмовляли, то ОСОБА_1 піді'їхав підводою. Крім нього, на підводі нікого не було. ОСОБА_1 поставив підводу, почав дзвонити кудись по телефону, говорив, щоб скликати «братву», після знову сів на підводу та кудись поїхав в напрямку свого дому. Через пару хвилин ОСОБА_1 повернувся вже пішком, без підводи, підійшов до магазину та щось шукав. В той час, ОСОБА_3 пив на лавочці і ОСОБА_1 кликав ОСОБА_3 до себе. ОСОБА_3 не йшов та сидів дальше на лавці. Далі, він, тобто

ОСОБА_8, поніс ящик з порожніми пляшками з-під пива у приміщення кладови, що окремо від магазину у вигляді будки. Коли відчинив двері кладової, то почув крик з двору, кинув ящик та побіг назад. Коли прибіг до магазину, то побачив, що ОСОБА_3 лежить в приміщенні магазину, без свідомості і біля нього знаходиться дружина ОСОБА_8 та ще хтось був, а хто не пригадує. ОСОБА_1 бачив перед входом в магазин, ще перед цим як прибіг в приміщення магазину. ОСОБА_1 в приміщення магазину не заходив. Тоді, ОСОБА_3 відлили і останній прийшов до свідомості. Далі дружина подзвонила власнику магазину та повідомила про події. ОСОБА_1 ходив попід магазин, однак ніяких протиправних дій не вчиняв. Зі слів дружини йому стало відомо, що ОСОБА_3 побив ОСОБА_1. Через деякий час приїхав власник магазину ОСОБА_13, якого попросили завезти в лікарню сина ОСОБА_14 та ОСОБА_3, що він і зробив;

а.с.41-42

допитаний на досудовому слідстві в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що 01 червня 2010 року, в обідній час, він із односельчанином ОСОБА_1 поїхали двома підводами орати город. Приблизно за півтора чи дві години часу закінчили роботу. Після цього, поїхали. ОСОБА_1 поїхав першим, а він поїхав слідом за ним. В якому стані був ОСОБА_1 не може сказати і не бачив чи вживав ОСОБА_1 алкоголь. Коли їхали селом Смереків, то ОСОБА_1 зупинив підводу поблизу магазину «Продукти», по лівій стороні дороги, на відстані приблизно 15 метрів до магазину, після чого сказав, що йде за продуктами. На ОСОБА_1 не чекав та своєю підводою поїхав дальше, тобто додому. Коли приїхав додому, то через деякий час, до нього подзвонив ОСОБА_1, який сказав, що в нього проблеми і що його б'ють. ОСОБА_1 попросив приїхати до магазину. Після цього, запріг коні та за 10 хвилин приїхав до магазину. Під'їхавши до магазину, на відстані приблизно 15 метрів, побачив, що ОСОБА_1 знаходиться біля магазину та спорить із односельчанином ОСОБА_3. Поблизу стояли продавщиця, її чоловік та ще хтось. Далі, коли підійшов, то побачив, що ОСОБА_3 підняли та посадили на лавку, а що трапилось не бачив. Можливо ОСОБА_1 штовхнув або вдарив ОСОБА_3, але точно сказати не можу так-як цього не бачив. ОСОБА_1 був у нервовому та збудженому стані;

а.с. 47-48

допитаний на досудовому слідстві в якості свідка ОСОБА_15 пояснив, що 01 червня 2010 року, в перед вечірній час, точної години не пригадує, із сусідом ОСОБА_16 пішли на пиво у магазин «Струмок», що розташований в с. Смереків Жовківського району. Коли прийшли до магазину, то біля магазину побачив односельчан ОСОБА_17, ОСОБА_8 і ОСОБА_3. ОСОБА_3 сидів на лавочці та в руках мав пляшку пива. Прийшовши зайшов в магазин, де в той час була продавець ОСОБА_10, купив дві пляшки пива, після чого із колегою вийшов на вулицю. На вулиці випили пиво і колега ОСОБА_16 пішов додому, а він залишився та розмовляв із ОСОБА_18. Через декілька хвилин, після того як пішов ОСОБА_16, під магазин підійшов троюрідний брат ОСОБА_1. Прийшовши, ОСОБА_1 привітався з ним та з ОСОБА_18, після чого ходив біля магазину. Далі бачив, що ОСОБА_1 про щось говорив із ОСОБА_3 на протязі хвилини часу, а про що говорили не чув. Закінчивши розмову із ОСОБА_3, ОСОБА_1 відійшов в сторону та далі ходив біля магазину. Через декілька хвилин, в час розмови із ОСОБА_18, почув звук удару зі сторони, де на лавці сидів ОСОБА_3. Повернувшись в цю сторону побачив, що ОСОБА_3 тримав в руках пляшку з пивом і наміряється її кинути в ОСОБА_1, який в той час, стояв на відстані 1 - 1,5 м. від нього. Далі побачив, що ОСОБА_3 кинув пляшку в сторону ОСОБА_1, однак не попав, пляшка пролетіла в стороні від ОСОБА_1 та розбилась. Тоді, він та ОСОБА_17 підбігли швидко до ОСОБА_1 та почали його тримати, оскільки ОСОБА_1 міг побити ОСОБА_3 за те, що той кинув пляшкою. ОСОБА_1 обхопив за плечі ззаду, а ОСОБА_17 став спереду. ОСОБА_1 спочатку декілька секунд намагався вирватись в сторону ОСОБА_3, але при цьому їм ніяких ударів не завдавав. ОСОБА_1 зрозумівши, що не вирветься сказав, щоб його відпустили і він піде. Подумавши, ОСОБА_1 насправді піде і не буде рухати ОСОБА_3, перестали його тримати. Як тільки відпустили ОСОБА_1, то останній підбіг до ОСОБА_3 та наніс йому удар правою рукою в обличчя зліва. Від даного удару ОСОБА_19 впав на площадку. Коли ОСОБА_3 впав, то ОСОБА_1 відійшов в сторону та пішов сторону своєї підводи. В той час, почув голос продавщиці ОСОБА_10, яка кричала на ОСОБА_1, а що саме не чув. ОСОБА_3 впавши, почав підніматись та втікаючи побіг в магазин. Забігши в магазин ОСОБА_3 впав, а продавець ОСОБА_8 вийшли та кликала на допомогу. Туди відразу ж всі побігли та почали надавати допомогу ОСОБА_3, який лежав на підлозі магазину. Коли на ОСОБА_3 вилили воду, то відразу останній прийшов до свідомості. Після того, як ОСОБА_3 прийшов до свідомості, то із ОСОБА_17 пішли додому.

а.с. 59-60

-протоколом огляду місця події від 04.06.2010 р., схемою та фото таблицею до нього, відповідно до якого місцем події являється прилегла території до магазину «Струмок» у с. Смерків Жовківського району Львівської області; том.1 а.с. 18, 19, 20-21

висновком судово-медичної експертизи № 286 від 19.07.2010 р., відповідно до якого у гр-на ОСОБА_2 при поступленні у лікарню, огляді виявлено закриту черепно-мозкову зі струсом головного мозку, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасними розладом здоров'я, подряпину і крововилив на обличчі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження та травматичний перелом виличної кістки зліва, який відноситься до ушкоджень середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я;

а.с. 94-96

- висновком судово-медичної експертизи № 287 від 19.07.2010 р., відповідно до якого у гр-на ОСОБА_3 при поступленні у лікарню, огляді виявлено закриту черепно-мозкову зі струсом головного мозку, забій м'яких тканин обличчя зліва, які відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасними розладом здоров'я;

а.с. 101-102

Аналізуючи усі докази в їх сукупності суд вважає, що вина ОСОБА_1 полягає у тому, що він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю і тому суд такі її дії кваліфікує за ст. 296 ч.1 КК України.

Крім того ОСОБА_1 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я і тому суд такі її дії кваліфікує за ст. 122 ч.1 КК України.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину та особи винного який позитивно характеризується, вперше судиться .

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особи винного, суд вважає за необхідне обрати щодо підсудного покарання у виді арету та позбавлення волі в межах санкції статей за якою він судиться .

Враховуючи характер та суспільну небезпеку скоєного злочину і його тяжкість та особу винного, який позитивно характеризується, , а також можливість виправлення підсудного без відбуття покарання, суд вважає за необхідне, звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України , суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 122 ч. 1 КК України та засудити до 2 років позбавлення волі..

Визнати винним за ст. 296 ч. 1 КК України і засудити до 6 місяців арешту.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_20 покарання шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередньою - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 15 діб з часу проголошення.

Суддя Мікула В. Є.