УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2015 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001299 від «22» жовтня 2015 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, де зазначено,що 21 жовтня 2015 року в денний час ОСОБА_4 прибув до Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні Житомирської обласної ради, що знаходиться за адресою: Житомирський район, с. Станишівка, Сквирське шоссе, 6, з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаному із проникненням в інше приміщення.

21.10.2015 близько 19 години ОСОБА_4 зайшов до приміщення лікарні. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 незаконно проник до палати № 4, лор-відділення Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні Житомирської обласної ради, звідки таємно, повторно викрав мобільний телефон «Nokia», вартістю 400 грн. та сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 20 грн., котра знаходилася в ньому. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 420 грн.

Крім цього, 21 жовтня 2015 року, близько 20 години, ОСОБА_4 перебував поблизу ізолятора Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні Житомирської обласної ради, де у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у вказаний час та місці, незаконно проник до приміщення ізолятору, де в одній із кімнат таємно викрав мобільний телефон марки«Samsung», вартістю 530 грн. та сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 20 грн., котра знаходилася в ньому, які належать ОСОБА_6 . Тримаючи викрадене майно в своїх руках, ОСОБА_4 вийшов із приміщення ізолятора, таким чином вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4 , оскільки в цей час до ізолятору підійшла потерпіла ОСОБА_6 , яка побачила належний їй мобільний телефон в руках у ОСОБА_4 та почала кричати, щоб останній повернув їй належне їй майно.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи що його дії викриті та є відкритими, разом із викраденим майном почав тікати з місця події, однак на першому поверсі лікарні був затриманий працівниками лікарні.

У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

22 жовтня 2015 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22 жовтня 2015 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

22 жовтня 2015 року, був вилучений автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , в ході проведення огляду якого, в салоні був виявлений та вилучений мобільний телефон «Нокіа», котрий був викрадений у ОСОБА_5 .

Будучи допитаним, підозрюваний ОСОБА_4 показав, що автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 належить його батькові ОСОБА_7 .

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора та слідчого, якіпросили задовольнити дане клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Виходячи з того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, з метою забезпечення прав потерпілих, та забезпечення виконання рішення суду, виникла необхідність накласти арешт автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 171 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт та тимчасово позбавити ОСОБА_4 можливості відчуження то розпорядження на автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1