печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

МЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г.,

при секретарі Хлуд А.Ю.

за участю прокурора Динника І.В.

підозрюваного ОСОБА_1

захисника - адвоката Поліщука Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юрист 1 класу Котелевець Д.О., погодженого з старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області молодшим радником юстиції Динник І.В. про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., у межах строку досудового розслідування до 10.01.2014 року,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юрист 1 класу Котелевець Д.О. за погодженням з старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області молодшим радником юстиції Динник І.В. звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., який підозрюється у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 28.09.2013 молодший інспектор відділу охорони БВК №119 ОСОБА_1, будучи працівником правоохоронного органу, приблизно о 08 год. 30 хв. зустрівся в с. Мартусівка Бориспільського району Київської області з ОСОБА_5, який на виконання попередньої домовленості, надав ОСОБА_1 несправжній (імітаційний) наркотичний засіб метадон, про що останньому відомо не було і він був переконаний, що йому наданий для перевезення до БВК №119 з метою збуту справжній наркотичний засіб метадон. За здійснення перевезення з метою збуту та збут засудженому в БВК №119 наркотичного засобу метадону ОСОБА_5 передав ОСОБА_1 грошову винагороду в сумі 500 грн., а також номер мобільного телефону засудженого ОСОБА_6, який повинен був отримати такий засіб на території БВК №119.

Ранком цього ж дня ОСОБА_1 приступив до виконання своїх службових обов'язків з охорони території БВК №119 та зв'язався по телефону з засудженим ОСОБА_6, з яким домовився про місце збуту наркотичного засобу - метадону.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_1, перебуваючи на посту з охорони режиму БВК № 119, приблизно о 19 годині 28.09.2013 збув засудженому ОСОБА_6 несправжній (імітаційний) наркотичний засіб метадон, будучи переконаним, що він є справжнім наркотичним засобом, спричинивши тим самим істотну шкоду інтересам держави у вигляді підриву престижу та авторитету органів державної влади.

Слідчий у клопотанні зазначає, що двомісячний строк досудового розслідування кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, закінчується 11.12.2013 року, однак, завершити досудове розслідування кримінальних правопорушень - злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 неможливо, оскільки у провадженні необхідно виконати наступні процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу: отримати з Державної пенітенціарної служби України копії наказів Державного департаменту України з питань виконання покарань №237 дск від 08.12.2003 «Про затвердження Інструкції з організації охорони кримінально-виконавчих установ закритого типу» та №205 дск від 22.10.2004 «Про затвердження Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах», якими керувались у своїй службовій діяльності ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_1; отримати від ГУ СБ України у м. Києві та Київській області дані, отриманні в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо підозрюваних ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_1, які можуть містити додаткові докази вчинення кримінальних правопорушень зазначених службових осіб; повідомити ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 про зміну раніше повідомленої підозри в порядку ст. 279 КПК України з врахуванням змісту їх службових обов'язків, передбачених витребуваними інструкціями, а також даних, отриманих під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій; провести інші слідчі та процесуальні дії у яких виникне необхідність в ході слідства у межах строку досудового розслідування; здійснити відкриття та доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваним та їх захисникам до 10.01.2014 року.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні просив не продовжувати йому строк тримання під вартою, а застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник - адвокат підозрюваного просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження його підзахисному строку тримання під вартою та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов'язання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчий суддя встановив, що 11 жовтня 2013 року ОСОБА_1 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України.

12.10.2013 року слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області постановлено ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту проголошення ухвали, взявши його під варту в залі суду, тобто до 10.12.2013 року.

05 грудня 2013 року заступником прокурора області старшим радником юстиції ОСОБА_9 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000152, до трьох місяців, тобто до 11.01.2013 року.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове слідство не закінчено, так як необхідно провести ряд слідчих дій.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Слідчим у клопотанні та доданих документів доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 364, ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що доводи є обґрунтованими, оскільки заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та продовжують існувати.

Вирішуючи клопотання про продовження строків тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, який носить характер підвищеної суспільної небезпеки, в якому підозрюється ОСОБА_1, спосіб вчинення даного кримінального правопорушення, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на інших підозрюваних та свідків в даному кримінальному провадженні, а для запобігання ризиків, які зазначено у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м'якого запобіжного заходу, оскільки саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та таким, що забезпечить виконання ОСОБА_1 процесуальних обов'язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов'язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов'язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного ОСОБА_1, тяжкість правопорушення за яке він підозрюється, те, що на його утримання малолітніх чи неповнолітніх дітей немає, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 30 розмірів мінімальної заробітної плати, що відповідно становить 34 410,00 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов'язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент до 10 січня 2014 року., вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього такі обов'язки:

· прибувати на виклик слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

· не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

· повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

· не спілкуватися зі свідками та іншими підозрюваними в даному провадженні;

· здати на зберігання слідчому, в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув'язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_1, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання ОСОБА_1 під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юриста 1 класу Котелевець Д.О. про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., у межах строку досудового розслідування до 10.01.2014 року - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 10.01.2014 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_1 обов'язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 30 мінімальних заробітних плат в сумі 34 410,00 грн. (тридцять чотири тисячі чотириста десять) грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

р/р 373 110 010 028 07;

МФО (код банку) 820019;

ЗКПО 02 896 745;

ЄДРПОУ банку: 38004897;

Банк одержувача: УДКСУ в Печерському районі ГУ ДКСУ в м. Києві.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_1, у разі внесення застави наступні обов'язки:

· прибувати на виклик слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

· не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;

· повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

· не спілкуватися зі свідками та іншими підозрюваними в даному провадженні;

· здати на зберігання слідчому, в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Термін дії обов'язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до строку дії ухвали.

Роз'яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській особі.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО № 13 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов'язаний виконувати покладені на нього обов'язки, пов'язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв'язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: Ільєва Т.Г.