Справа № 359/394/16-к
Провадження №1-в/359/137/2016
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2016 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю представника кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_2 ,

за участю засудженого ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Бориспільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київської області ОСОБА_2 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 01.04.2015 року вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, -

в с т а н о в и в :
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2015 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Контроль за поведінкою засудженого покладено на органи кримінально-виконавчої системи за місцем проживання ОСОБА_3

19.01.2016 року заступник начальника Бориспільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київської області ОСОБА_2 , відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, звернувся до суду з поданням про скасування засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, мотивуючи його тим, що ОСОБА_3 систематично порушує покладені судом на нього обов`язки, свідомо ухиляється від відбування призначеного покарання, а саме п`ять разів не з`явився на реєстрацію без поважних причин, за що йому було винесено офіційні застереження у виді письмового попередження. Крім того, 18.09.2015 р. відносно засудженого ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді 55 годин громадських робіт, за що останньому було винесено застереження у виді письмового попередження.

Засуджений в судове засідання з`явився, пояснивши, що він дійсно не з`являвся на реєстрацію декілька разів, оскільки він перебував на лікуванні, а також на тимчасових заробітках в м. Києві, у зв`язку з чим він не мав фізичної можливості приїхати до інспекції. На даний час він працевлаштувався не офіційно, а тому не може надати будь-яких підтверджуючих документів. Також зазначив, що він має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому він вимушений постійно працювати, щоб утримувати свою родину. Засуджений щиро розкаявся та обіцяв вчасно з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. ОСОБА_3 просив суд відмовити в задоволенні подання про скасування звільнення від покарання.

У судовому засіданні представник кримінально-виконавчої інспекції подання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просить подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого ОСОБА_3 розглядати у його відсутність, у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні. Подання підтримує в повному обсязі та просив задовольнити подання інспектора кримінально-виконавчої служби і скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, та направити ОСОБА_3 для відбування реального покарання.

Заслухавши представника кримінально-виконавчої інспекції, прокурора, засудженого, дослідивши письмові матеріали особової справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування покарання згідно з вироком суду.

Судом встановлено, що 1 липня 2015 року у засудженого відібрано підписку щодо обов`язків, покладених на нього судом, та згідно постанови інспекції встановлено дні явки для реєстрації (ІІ та IV вівторок кожного місяця), яку доведено йому під підпис (а.с.14). Засуджений не з`являвся на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції, за що йому виносилось чотири письмових попереджень.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений на реєстрацію не з`являвся п`ять разів без поважної причини.

Разом з тим, з матеріалів особової справи вбачається, що 14.07.2015 р. та 28.07.2015 р. він знаходився дома на лікуванні, приймав капельниці. В лікарню він не звертався, так як він періодично самостійно лікується, оскільки він має проблеми із шлунком (а.с.27). 25.08.2015 р., 24.11.2015 р. та 08.12.2015 р. він перебував на тимчасових заробітках в м. Києві, однак знав, що це не повинно бути перешкодою для явки на реєстрацію. На роботу останній влаштувався не офіційно, оскільки необхідні кошти для забезпечення своєї родини (а.с.29, 40, 43).

Таким чином, на протязі строку з випробуванням ОСОБА_3 дійсно 5 разів не з`явився, з яких два рази, у зв`язку з його лікуванням, та три рази, у зв`язку з перебуванням на заробітках, що підтверджується його поясненнями.

З цього приводу, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні подання та надати можливість виправитись останньому.

Так, неявки ОСОБА_3 до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, вчинені ним дійсно без поважних причин, оскільки останній працював неофіційно та лікувався не в лікарні.

Зворотного суду ні прокурором, ні інспектором КВІ не доведено в судовому засіданні, клопотань з цього приводу не заявлялось.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вчинені засудженим не з`явлення для реєстрації не є систематичними, зважаючи на періодичність неявок засудженого та його бажання виправитись, заявлене в суді.

Суд також бере до уваги, що зазначені засудженим обставини неможливості явки до КВІ у вказані дні працівниками кримінально-виконавчої інспекції не перевірялись, а тому матеріалами справи на засудженого не спростовуються його пояснення щодо працевлаштування та зайнятості на роботі у день визначений для реєстрації.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вимушений багато працювати, щоб допомагати своїй родині. Таким чином, позбавлення волі ОСОБА_3 призведе до погіршення стану утримання його родини.

Крім того, відповідно до рапорту ДІМ Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_7 від 22.12.2015 р., ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, схильний до вчинення насильство в сім`ї, громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає, з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя не товаришує (а.с.46).

В судовому засіданні засуджений зобов`язувався виконувати покладені на нього судом обов`язки та з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Також судом не встановлено достатніх даних для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а також особисте ставлення засудженого до вчинених ним порушень.

В частині вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення під час перебування на обліку Бориспільського районного підрозділу КВІ слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Пунктом 10 ППВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року № 7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та ч. 1 ст. 178 КУпАП, за що йому були призначені адміністративні стягнення у виді 55 годин громадських робіт та попередження.

Таким чином, вчинення ОСОБА_3 двох адміністративного правопорушення не носить систематичного характеру та не дає суду підстав прийти до висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбуття покарання.

В даному випадку судом не встановлено, що засудженого характеризують як легковажну та безвідповідальну особу, яка систематично порушує покладений судом на нього обов`язок та не бажає ставати на шлях виправлення, про що свідчить матеріали особової справа засудженого ОСОБА_3 та його особисті пояснення в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що засуджений бажає стати на шлях виправлення, у зв`язку з цим, суд вважає подання недостатньо вмотивованим, винесеним без врахування обставин, встановлених в судовому засіданні, а тому таким, що не підлягає задоволенню.

Крім того, у разі відмови у задоволенні подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням, таке подання може бути направлено повторно, якщо будуть встановлені для цього підстави, визначені ч. 2 ст. 78 КК України, і указані обставини є достатніми для повторного подання.

З урахуванням викладеного, на підставі ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України та керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 514, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні подання заступника начальника Бориспільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київської області ОСОБА_2 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Матеріали особової справи ОСОБА_3 , повернути до Бориспільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київської області для подальшого виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1