АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/13/16 Справа № 0418/8379/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , державного обвинувача у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.4 ст. 190 КК України, на окрему постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року повідомлено прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 про неналежне виконання своїх службових обов`язків прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 .

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що постанови суду про привід потерпілої та свідків від 11 червня 2015 року, 24 червня 2015 року, 08 липня 2015 року, 23 липня 2015 року, 06 серпня 2015 року, 30 жовтня 2015 року не виконані, що позбавило суд можливості розглянути кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України по суті у розумні строки. З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що прокурор прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 проявляє неповагу до суду, порушує порядок проведення судового засідання, що дозволяє поставити під сумнів авторитет суду.

На вказану постанову державний обвинувач, прокурор прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати окрему постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року як незаконну, ухвалену з грубим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Зазначає, що суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував і не вмотивував своє рішення. Як свідчить протокол судового засідання, прокурор ОСОБА_5 порядок судового засідання не порушував, суд йому жодного попередження не зробив. Із тексту окремої постанови вбачається, що невиконання постанов про привід потерпілої та свідків суд першої інстанції розцінив як неповагу до суду з боку державного обвинувача ОСОБА_5 . Крім того, прокурор звертає увагу на те, що виконання постанови про привід від 30 вересня 2015 року було незаконно доручено прокурору, а не органам внутрішніх справ, які відповідно до вимог закону мають відповідні повноваження. Також у постанові від 30 вересня 2015 року виконавцем судового доручення зазначено прокурора прокуратури Кіровського району м.Дніпропетровська ОСОБА_9 , який жодного відношення до даної кримінальної справи не має.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора ОСОБА_5 з приводу апеляції, його позицію у судових дебатах, у яких прокурор просив скасувати окрему постанову місцевого суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, перевіривши надані матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 23-2 КПК України в редакції 1960 року окрему ухвалу (постанову) може бути винесено при виявленні судом порушень прав громадян та інших порушень закону, допущених при провадженні дізнання, досудового слідства або при розгляді справи нижчестоящим судом. Загальною вимогою до окремих ухвал (постанов) суду є те, що вони повинні бути конкретними. Це означає, що суд у них має вказати в чому конкретно полягають встановлені порушення закону, висновки суду повинні відповідати матеріалам справи.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінальної справи, суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався, належним чином судове рішення не обґрунтував та не зазначив які саме вимоги закону були порушені прокурором ОСОБА_5 . Зі змісту окремої постанови суду взагалі не зрозуміло яке відношення державний обвинувач ОСОБА_5 має до виконання постанов суду про привід потерпілої та свідків. Долучені до матеріалів справи копії постанов від 11 червня 2015 року, 24 червня 2015 року, 08 липня 2015 року, 23 липня 2015 року, 06 серпня 2015 року свідчать про те, що виконання приводу доручалося начальнику УГСБЕП УМВС України в Дніпропетровській області, а контроль за виконанням постанов прокурору Дніпропетровської області. Крім того, постанова від 30 жовтня 2015 року, на яку послався суд першої інстанції, в матеріалах справи відсутня. 30 вересня 2015 року судом за участю прокурора ОСОБА_5 винесено постанову в порядку, передбаченому ст. 315-1 КПК України у редакції 1960 року, якою доручено прокурору прокуратури Кіровського району м.Дніпропетровська ОСОБА_9 встановити місце проживання та здійснити привід потерпілої ОСОБА_10 та десяти свідків. Цього ж дня постановою суду за клопотанням прокурора ОСОБА_5 підсудний ОСОБА_6 був звільнений від кримінальної відповідальності, а кримінальна справа за його обвинуваченням за ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України закрита у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Не зважаючи на це, в окремій постанові суд першої інстанції зазначив, що підсудний ОСОБА_6 обвинувачується ще й у цих злочинах. Зазначені обставини свідчать про те, що викладені в окремій постанові факти не відповідають матеріалам кримінальної справи, ухвала суду є необґрунтованою та невмотивованою.

Перевіркою доводів апеляційної скарги прокурора про те, що він не порушував порядку судового засідання, встановлено, що вони заслуговують на увагу. Відповідно до ч.2 ст. 272 КПК України у редакції 1960 року у разі невиконання прокурором розпоряджень головуючого, останній робить попередження, а у разі подальшого невиконання прокурором розпоряджень головуючого розгляд справи ухвалою головуючого може бути відкладений, якщо без шкоди для справи прокурора не можливо замінити іншим. Одночасно суд повідомляє про це вищестоящого прокурора. Згідно з наданою копією протоколу судового засідання державним обвинувачем у даній кримінальній справі є прокурор ОСОБА_5 , якому під час судового розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_11 головуючий попереджень у зв`язку з порушенням порядку судового засідання не робив, питання про відкладення судового розгляду не ставив. Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про порушення прокурором ОСОБА_5 порядку проведення судового засідання та прояв неповаги до суду.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені в окремій ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи, що відповідно до вимог ст.ст. 367, 369 КПК України у редакції 1960 року є підставою для скасування судового рішення.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХI Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , державного обвинувача у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Окрему постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:
_________________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4