Справа № 345/1786/14-к
Провадження № 11-кп/779/358/2015
Категорія ч. 4 ст. 187 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , на вирок Калуського міськрайсуду Івано-Франківської області від 22 червня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002584 від 03.07.2013 року, згідно якого

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого

обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого

обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

з участю:

прокурора ОСОБА_11

представника потерпілих ОСОБА_12

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10

в с т а н о в и л а :
В апеляційних скаргах:

- прокурор відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 , неоспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинувачених, прохає вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_13 за ч. 4 ст. 187 КК України основне покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 187 КК України основне покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вважає, що суд за відсутності обставин, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину та без належного умотивування свого рішення про застосування ч. 1 ст. 69 КК України, безпідставно призначив ОСОБА_14 та ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 187 КК України. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що судом не враховано, що саме по собі каяття обвинувачених у вчиненому, без реального відшкодування ними заподіяної злочином шкоди, не свідчить про щирість цього каяття. Крім того, обвинувачені не назвали, осіб які можуть бути причетними до вчинення розбійних нападів, що також свідчить про сумнівність щирого каяття та визнання вини. Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної матеріальної шкоди потерпілим, обставини кримінального правопорушення та осіб обвинувачених, та призначив м`яке покарання.

- обвинувачений ОСОБА_7 , прохає вирок суду змінити. Вважає призначене йому судом покарання явно несправедливим через його суворість. Посилається на те, що обвинувальний вирок був винесений тільки завдяки показам обвинувачених та їх щирому каяттю, оскільки досудове слідство проводилось з порушенням норм матеріального та процесуального права, допущені розбіжності між датами в протоколах та датами коли відбувались зафіксовані в протоколах події, в ролі понятих були залучені особи, що добре знайомі як з працівниками міліції так й з потерпілими, свідки плутались у показах. Вважає, що розкриття злочину стало можливим тільки завдяки його щирому розкаянню. Зазначає, що потерпіли відмовились від позову у зв`язку із добровільним відшкодуванням ним шкоди. Прохає зменшити йому покарання, скасувати конфіскацію ? майна.

- захисник ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прохає вирок суду змінити, звільнити його підзахисного від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на три роки. Вважає, що вирок суду в частині призначення покарання солідарного стягнення процесуальних витрат та обчислення строку відбування покарання є необґрунтованим. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд першої інстанції недостатньо врахував особу винного, зокрема те, що ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем мешкання, місцем навчання, та за місцем проходження строкової служби ЗС України, він є єдиним сином матері-одиначки, та є для неї єдиною опорою та надією, а також стан його здоров`я неправильне зростання після переламу променевої кістки правої руки, що супроводжується болем в цій ділянці. Відсутність технічної можливості в умовах тримання у ВТУ м. Івано-Франківськ перешкоджає ОСОБА_7 бути оглянутим МСЕК на предмет встановлення йому інвалідності 2-ї групи. Посилається на перекручення судом показів матері обвинуваченого та свідка ОСОБА_15 в частині перебування сина на утриманні матері, між тим, той лише після перелому правої руки знаходився на її утриманні, та вчинив цей злочин саме з тієї обставини, що внаслідок перелому він не має можливості працювати, та не міг вже тривалий час знаходитись на утриманні матері-пенсіонерки, що, на думку захисника, пом`якшуючою покарання обставиною. Вважає, що суд неправильно відобразив у вироку покази неповнолітньої потерпілої ОСОБА_16 , яка своїми поясненнями спростувала застосування до неї фізичної сили з боку ОСОБА_7 та погрози його застосування, обвинувачений взагалі заспокоював потерпілу, казав, що насильство до неї не буде. Крім того неповнолітня потерпіла ОСОБА_16 вказала суду, що ОСОБА_7 її кімнату не покидав, увесь час перебував разом з нею, що й підтвердив інший неповнолітній потерпілий ОСОБА_16 , її рідний брат. Вказані пояснення не заперечили й інші потерпілі. Вважає, що судом не враховано характер та ступінь участі ОСОБА_7 у вчиненому злочині, а саме його другорядну роль та те, що він не вчиняв насильницьких дій та не погрожував їх вчиняти, що, на думку апелянта, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину. Також зазначає, що в обвинувальному акті відсутні докази того, що обвинуваченим було відомо про присутність в домі особи похилого віку та їх намір вчинити злочинні дії щодо неї. Посилається на те, що ОСОБА_7 не сходив із третього поверху будинку потерпілих ОСОБА_17 на перший чи інші поверхи, не бачив та не міг бачити особу похилого віку серед потерпілих та не вчиняв щодо неї жодних дій. Крім того, захисник вказує на неправильне визначення судом початку строку відбуття покарання, а саме з 14.11.2013 року, в той час як цей строк слід рахувати з 12.11.2013 року, що підтверджується відповіддю на його адвокатський запит. Також захисник не згодний з вироком суду в частині солідарного відшкодування процесуальних витрат за проведення експертиз.

- захисник ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , прохає змінити вирок суду, перекваліфікувати дії його підзахисного з ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 3 ст. 186 КК України, виключити з вироку обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину щодо особи похилого віку, та пом`якшити призначене покарання. Посилається на те, що суд частково не взяв до уваги показання потерпілих. Вважає, що в діях його підзахисного відсутній склад, передбачений ст. 187 КК України, оскільки жодного умислу на вчинення розбою обвинувачені не мали, насильства, небезпечного для життя чи здоров`я чи відповідної погрози вони не застосовували, що підтверджується їх показами та показами потерпілих, а також повідомленням про підозру та обвинувальним актом, якими не були інкриміновані дії обвинувачених щодо насильство чи погрози або попередня змова на таке. Зазначає, що погрози, необхідні для кваліфікації дій за ст. 187 КК України, були пов`язані не з спробою заволодіння майном потерпілих, а були направлені на безперешкодну втечу винних осіб з місця злочину. Вважає висновок додаткової судово-медичної експертизи №32/476/13 щодо наявності тілесних ушкодження у потерпілого ОСОБА_18 , недопустимим доказом, отриманим із порушенням норм діючого законодавства та прав обвинувачених на захист, оскільки дослідження було проведено після спливу 4 місяців з часу вчинення кримінального правопорушення, шляхом дослідження даних медичної картки амбулаторного лікування ОСОБА_18 , між тим, у первинному висновку експерта №476 від 21.10.-20.11.2013 року потерпілий заявив, що амбулаторно він не лікується, скарг не має. Відсутність в матеріалах справи медичної картки вважає порушення права обвинуваченого на захист. Посилається на те, що суд зробив висновки на недопустимих доказах, зокрема протоколу проведення негласної слідчої дії від 05.12.2013 року, витягу з протоколу №24/11-298 про результати ОРЗ від 31.10.2013 року. Також, захисник виказав свою незгоду в частині суми збитків потерпілим, зокрема щодо відсутності огляду та опису у протоколі про визнання речей речовими доказами бирок ювелірних виробів, які містять інформацію щодо суми викрадених речей у потерпілих, що впливає на кваліфікацію дій обвинувачених. Крім того вважає зайвим посилання у вироку суду на таку обтяжуючу покарання обставину як вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки обвинувачені, під час нападу, жодних дій щодо особи похилого віку - ОСОБА_19 , не вчиняли, оскільки їм не було відомо про її присутність у будинку, візуально її не бачили. Посилається на те, що судом не прийняти до уваги думка потерпілого ОСОБА_20 в частині його позиції щодо обрання обвинуваченим покарання менше ніж мінімальний строк позбавлення волі, тобто на підставі ст. 69 КК України.

За вироком суду ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та засуджено, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна; ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та засуджено, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому на праві власності майна.

Запобіжні заходи до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 встановлено рахувати з 13.11.2013 року, з моменту затримання, обвинуваченому ОСОБА_7 з 14.11.2013 року, з моменті затримання.

Цим же вироком вирішено цивільні позови потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 - залишити без розгляду. Також вирішено питання щодо речових доказів.

Процесуальні витрати за проведення експертиз покладені на обвинувачених солідарно в дохід держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_22 та ОСОБА_7 вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном у великих розмірах, тобто у вчинені злочину.

Так, обвинувачений ОСОБА_22 та особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, в червні 2013 року, з корисливих спонукань, об`єднались єдиним злочинним умислом з іншими невстановленими слідством особами, спрямованим на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, попередньо розробивши злочинний план та розподіливши між собою ролі. Згодом, для успішного виконання вказаного злочинного плану, з метою подальшого заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, автомобілем «SUBARU FORESTER» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в користуванні ОСОБА_13 , прибули в м. Тернопіль, де візуально оглянули заможно облаштоване господарство сім`ї ОСОБА_23 , що розташоване по АДРЕСА_3 та визначили його для вчинення розбою.

В подальшому, ОСОБА_22 , та інші невстановлені слідством особи, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, для успішного виконання злочинного плану, готуючись до вчинення злочину, для конспірації та унеможливлення залишення слідів злочину, придбали темний одяг, взуття, маски, рукавиці, ліхтарики, а також мотузки для зв`язування потерпілих, гумову палицю для погрози застосування та застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, рюкзак для пакування викраденого майна, та інші необхідні для вчинення розбою речі, які завантажили у автомобіль марки «ЗАЗ Славута» д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_24 та автомобіль «SUBARU FORESTER» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в користуванні ОСОБА_13

02.07.2013 року, близько 19.00 год., ОСОБА_22 , особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інші невстановлені слідством особи, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, з метою виконання злочинного плану, спрямованого на вчинення нападу для заволодіння майном сім`ї ОСОБА_23 , автомобілями марки «ЗАЗ Славута» д.н.з. НОМЕР_2 та «SUBARU FORESTER» д.н.з. НОМЕР_1 з м. Львова направились в напрямку м.Тернополя.

Того ж дня, у вечірню пору доби, ОСОБА_22 , особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інші невстановлені слідством особи, не доїжджаючи м. Тернополя, з`їхали з головної дороги в напрямку с. Цебрів Зборівського району, та проїхавши незначну відстань зупинились в лісосмузі, після чого переодягнулись в заздалегідь приготовлений для вчинення злочину одяг, взуття, маски та рукавиці, які згодом одягли на голову та руки. Після чого, залишивши автомобілі, приблизно на відстані двох кілометрів від господарства потерпілих, пішки прибули до господарства сім`ї ОСОБА_23 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , де стали чекати поки заснуть господарі.

03 липня 2013 року, близько 03.00 год., ОСОБА_22 , особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інші невстановлені слідством особи, діючи умисно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб, проникли на територію огородженого господарства, що належить сім`ї ОСОБА_23 , яке розташоване по АДРЕСА_3 . Перебуваючи на території вказаного господарства приклавши знайдену драбину до балкону другого поверху, через незачинені балконні двері, проникли в приміщення будинку. В будинку вони, використовували заздалегідь прихоплені із собою ліхтарики, якими освітлювали приміщення кімнат, шукаючи господарів будинку для їх зв`язування, а також спонукання видати всі цінні речі та гроші.

Проникнувши в приміщення вказаного будинку, вказані нападники з числа ОСОБА_13 , особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інших невстановлених слідством осіб, з метою безперешкодного заволодіння майном потерпілих, застосовували психологічний тиск щодо потерпілого ОСОБА_20 , що полягав у погрозах вбивства та спричинення тяжких тілесних ушкоджень щодо нього та членів його сім`ї. Під час цього застосували фізичне насильство щодо потерпілого ОСОБА_20 , що виразилось у нанесенні йому серії ударів кулаками рук по тілу та голові, нанесенні ударів ногами по його ногах, зв`язуванні рук та ніг, волочінні у ванну кімнату та занурюванні його голови у воду, з утриманням її там нетривалий проміжок часу, не даючи можливості вільно дихати, при цьому вимагали розказати де знаходяться гроші та інші цінності в будинку, а також вимагали передати вказані гроші та цінності їм.

Крім цього, один з нападників з числа групи осіб, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою безперешкодного заволодіння майном потерпілих ОСОБА_23 , застосував фізичне насильство щодо потерпілої ОСОБА_21 , що виразилось у нанесенні їй декількох ударів рукою по обличчі, зв`язуванні рук та ніг, при цьому спричинив фізичну біль, вимагав розказати де знаходяться гроші та інші цінності в будинку, а також вимагав передати вказані гроші та цінності їм.

Також, нападники з метою безперешкодного заволодіння майном потерпілих, застосовували психологічний тиск щодо потерпілого ОСОБА_25 , що полягав у погрозах спричинення тяжких тілесних ушкоджень щодо нього, а також застосували фізичне насильство щодо потерпілого ОСОБА_25 , що виразилось у нанесенні йому серії ударів руками по тілу та голові, зв`язуванні рук та ніг, при цьому вимагали розказати де знаходяться гроші та інші цінності в будинку, а також вимагали передати вказані гроші та цінності їм.

Злочинними діями ОСОБА_13 , особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інших невстановлених слідством осіб потерпілому ОСОБА_20 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій половині чола і зовнішньої поверхні правої вушної раковини, правих привушно-жувальної та скроневої ділянок голови, спинки носа, нижньої повіки лівого ока, в лівій підочній ділянці з поширенням на ліву щоку та крило носа, садна на задніх поверхнях ліктів, заднє-внутрішній поверхні верхньої третини і задній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, синець на передній поверхні цього передпліччя з поширенням на ділянку променево-зап`ясткового суглобу і долонну поверхню кисті, садно та тлі цього синця в ділянці променево-зап`ясткового суглобу, синці на внутрішній поверхні нижньої третини правого передпліччя, передній поверхні цього передпліччя з поширенням на ділянку променево-зап`ясткового суглобу, зовнішній поверхні середньої третини правого стегна та тильній поверхні лівої стопи (в плесновій ділянці та на пальцях), які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, злочинними діями ОСОБА_13 , особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інших невстановлених слідством осіб, потерпілому ОСОБА_25 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої повіки лівого ока з поширенням на ліву виличну та підочну ділянки, на внутрішній поверхні лівої вушної раковини з поширенням на завушну ділянку, задній і внутрішній поверхнях нижньої третини лівого передпліччя, садна на задній поверхні цього передпліччя (на тлі синця), зовнішній поверхні нижньої третини правого передпліччя та передній черевній стінці, синці на передній поверхні верхньої третини лівого стегна і внутрішній поверхні з частковим поширенням на задню поверхню його середньої та нижньої третин, синець і садно (на тлі синця) на переднє внутрішній поверхні верхньої третини правого стегна, синці на передній поверхні та садно на переднє-внутрішній поверхні правого коліна, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, під час нападу, ОСОБА_22 , особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інші невстановлені слідством особи, за попередньою змовою групою осіб, заволоділи:

- майном потерпілого ОСОБА_25 на загальну суму 1050 грн., а саме: грошима в сумі 1000 грн. та гаманцем, вартістю 50 грн.,

- майном потерпілого ОСОБА_20 на загальну суму 147108, 55 грн., а саме :

грошима в сумі 78000 грн.,

грошима в сумі 6550 Євро, що в перерахунку на українські гривні становить 68149,39грн.,

грошима в сумі 120 доларів США, що в перерахунку на українські гривні становить 959,16 грн.,

- майном потерпілої ОСОБА_21 на загальну суму 36900 грн., а саме :

золотим перснем з янтарним каменем (бурштин), вагою 2 г, вартістю 800 грн.;

золотою печаткою, зверху у вигляді «ромбу», вагою 6,6 г, вартістю 2600 грн.;

срібним ланцюжком у вигляді прямокутних пластин, вагою 9 г, вартістю 300 грн.;

намистом з перлин, перлини з блакитного та рожевого кольорів, вартістю 600 грн.,

намистом, намистинки біло-перламутрового кольору, вартістю 1000 грн.

золотою обручкою, вагою 5 грам, вартістю 1500грн.,

золотими сережками у формі «арфи», вагою 7 грам, вартістю 2100грн.,

золотими сережками у формі двох переплетених пів-вісімок, вагою 3 г, вартістю 1000грн.

золотими сережками з діамантом у формі «колбочки», вагою 5 грам, вартістю 10000грн.,

золотим перснем з діамантом, вагою 6 грам, вартістю 15000грн.,

кольє, низ якого виготовлений із срібла, а верх покритий золотом, вартістю 2000грн.

Заволодівши майном потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 на загальну суму 185058,55 грн., що є великим розміром, ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , та інші невстановлені слідством особи, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном, залишили потерпілих зв`язаними в будинку та втекли з місця вчинення злочину.

Крім цього, в жовтні 2013 року, ОСОБА_22 , ОСОБА_7 та особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, з корисливих спонукань, об`єднались єдиним злочинним умислом з невстановленими слідством особами, спрямованим на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, попередньо розробивши злочинний план та розподіливши між собою ролі. Для успішного виконання вказаного злочинного плану, з метою подальшого заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, при невстановлених слідством обставинах, прибули в м. Калуш Івано-Франківської області, де візуально оглянули заможно облаштоване господарство сім`ї ОСОБА_17 , що розташоване по АДРЕСА_4 та визначили його для вчинення розбою.

В подальшому, ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інші невстановлені слідством особи, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, для успішного виконання злочинного плану, готуючись до вчинення злочину, для конспірації та унеможливлення залишення слідів злочину, придбали темний одяг, взуття, маски, рукавиці, ліхтарики, а також мотузки для зв`язування потерпілих, предмети, схожі на зброю для погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, рюкзак для пакування викраденого майна, які завантажили у автомобіль марки «ЗАЗ Славута» д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно розробленого плану, з метою спонукання господаря видати гроші та цінності, останньому мали наноситись удари підручними тупими предметами та спричинятись опіки розпеченою праскою, яка є необхідним побутовим предметом кожної сім`ї.

17 жовтня 2013 року ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інші невстановлені слідством особи, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, з метою виконання злочинного плану, спрямованого на вчинення нападу для заволодіння майном сім`ї ОСОБА_17 , на автомобілях марки «Део Ланос» д.н.з НОМЕР_3 , який знаходився у власності і користуванні ОСОБА_7 та «ЗАЗ Славута» д.н.з. НОМЕР_2 з м. Львова направились в напрямку м. Калуша Івано-Франківської області.

Того ж дня, близько 22.30 год., ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інші невстановлені слідством особи, приїхавши в район с. Пійло, Калуського району, що неподалік м. Калуша, з`їхали з об`їзної дороги в лісосмугу, де переодягнулись в заздалегідь приготовлений для вчинення злочину одяг, для конспірації дістали маски та рукавиці, які одягли на голову та руки. Після чого, залишивши автомобілі, взявши з собою заздалегідь придбані та приготовленні для вчинення розбою речі, пішки прибули до господарства сім`ї ОСОБА_17 , яке розташоване по АДРЕСА_4 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інші невстановлені слідством особи, діючи умисно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб, з тильної сторони будинку, проникли на територію огородженого господарства, що належить сім`ї ОСОБА_17 та розташоване по АДРЕСА_4 .

Перебуваючи на території вказаного господарства, ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інші невстановлені слідством особи виявили відчинені вхідні двері в будинок з тильної сторони, через які проникли в приміщення будинку. В будинку вони, використовуючи ліхтарики освітлювали приміщення кімнат, шукаючи господарів будинку для їх зв`язування, а також спонукання видати всі цінні речі та гроші.

ОСОБА_22 , виконуючи свою злочинну роль, перебуваючи на другому поверсі будинку, користуючись тим, що господар будинку спав, виліз на нього та заламавши руки назад, разом з іншою невстановленою особою, став зв`язувати їх заздалегідь прихопленими із собою мотузками. Потерпілий ОСОБА_18 , проснувшись від дій ОСОБА_13 та іншої невстановленої особи, став чинити опір останнім, однак ті, не зважаючи на це, з метою безперешкодного заволодіння майном потерпілих ОСОБА_17 , застосовуючи фізичну силу, наносячи удари по тілу та голові, зв`язали руки та ноги потерпілого ОСОБА_18 . Після цього перевели останнього в іншу кімнату, де вимагали в нього віддати їм гроші та інші цінності з будинку. З метою досягнення свого злочинного наміру, та переконання потерпілого ОСОБА_18 якомога швидше видати гроші та інші цінності, вказані нападники, з числа ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , особи, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інших невстановлених слідством осіб, знайденим в будинку металевим гаком нанесли декілька ударів по ногах потерпілого ОСОБА_18 , а також використовуючи розпечену праску стали припікати ділянку ноги та сідниці потерпілого. При вчиненні насильницьких дій щодо ОСОБА_18 вказані особи вимагали розказати де знаходяться гроші та інші цінності в будинку, а також вимагали передати їм.

В подальшому, нападники з метою безперешкодного заволодіння майном потерпілих ОСОБА_17 , застосовували психологічний тиск щодо потерпілої ОСОБА_27 , що полягав у погрозах застосування насильства щодо неї та членів її сім`ї, демонстрації пістолета, який потерпіла реально сприйняла як вогнепальну зброю, а також застосуванні фізичного насильства щодо потерпілої ОСОБА_27 , що виразилось у нанесенні їй серії ударів руками по тілу та голові, зв`язуванні рук та ніг, при цьому вимагали розказати де знаходяться гроші та інші цінності в будинку, а також вимагали передати вказані гроші та інші цінності їм.

Перебуваючи в приміщенні дитячої кімнати будинку сім`ї ОСОБА_17 , на третьому поверсі, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_28 , особою, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та іншими невстановленими слідством особами, умисно, з корисливих спонукань, з метою безперешкодного заволодіння майном потерпілих ОСОБА_17 , застосував фізичну силу щодо неповнолітньої потерпілої ОСОБА_16 , міцно утримуючи її на ліжку та зв`язав їй, заздалегідь заготовленим шматком тканини, руки та ноги, спричинивши їй фізичну біль, при цьому вимагав розказати де знаходяться гроші та інші цінності в будинку, а також вимагав передати вказані гроші та інші цінності їм.

В той час, другий нападник, з числа групи осіб в складі : ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , особи, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інших невстановлених слідством осіб, перебуваючи в приміщенні дитячої кімнати будинку сім`ї ОСОБА_17 , на третьому поверсі, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою безперешкодного заволодіння майном потерпілих ОСОБА_17 , застосував фізичну силу щодо неповнолітнього потерпілого ОСОБА_16 , міцно утримуючи його на ліжку та зв`язав йому, заздалегідь заготовленим шматком тканини, руки та ноги, спричинивши йому фізичну біль, при цьому вимагав розказати де знаходяться гроші та інші цінності в будинку, а також вимагав передати вказані гроші та інші цінності їм.

Злочинними діями ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , особи, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інших невстановлених слідством осіб потерпілому ОСОБА_18 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді термічного опіку правої сідниці та верхньої третини правого стегна І-ІІ ст. 5-8% поверхні тіла; синця та садна в ділянках обох нижніх кінцівок. Термічний опік правої сідниці та верхньої третини правого стегна І-ІІ ст. 5-8% поверхні тіла, згідно висновку судово-медичної експертизи, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких що виклали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент їх спричинення, а синці та садна в ділянках обох нижніх кінцівок відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, злочинними діями ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , особи, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інших невстановлених слідством осіб, потерпілій ОСОБА_27 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців у ділянках обличчя, грудної клітки, обох верхніх кінцівок, правої гомілки; крововиливу під кон`юнктиву лівого очного яблука; крововиливу в слизову оболонку обох губ зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, під час нападу, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілих та з погрозою застосування такого насильства, ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та інші невстановлені слідством особи, за попередньою змовою групою осіб, заволоділи:

- майном потерпілої ОСОБА_19 на загальну суму 41138, 4 грн., а саме :

грошима в сумі 6000 грн.

грошима в сумі 1020 Євро, що в перерахунку на українські гривні становить 11138,4грн. "

золотою підвіскою - хрестиком у вигляді "Розп`яття Ісуса Христа", вагою 10 г, вартістю 5000 гривень,

золотим колечком, вагою 4 грами, вартістю 2 000 грн.,

золотим ланцюжком із золотим кулоном у вигляді "Матері Божої", загальною вагою 25 г, загальною вартістю 17 000 грн.

- майном неповнолітнього потерпілого ОСОБА_16 на загальну суму 1000 грн., а саме:

срібним ланцюжком, 925 проби, вагою 20 грам, вартістю 700 грн. з кулоном у вигляді "Матері Божої", 925 проби, вагою 6 грам, вартістю 300 грн.

майном неповнолітньої потерпілої ОСОБА_16 на загальну суму 5385,79грн., а саме:

грошима в сумі 50 Євро, що в перерахунку на українські гривні становить 546грн.,

грошима в сумі 30 доларів США, що в перерахунку на українські гривні становить 239,79грн.,

грошима в сумі 1600 грн.,

золотим ланцюжком, 585 проби, довжиною 45 см, вагою 4 грам, вартістю 2 000 грн.,

золотою підвіскою у вигляді хрестика з вигравіруваним розп`яттям "Ісуса Христа", 585 проби, вагою 2.5 грам, вартістю 1000 грн.

- майном потерпілої ОСОБА_27 та потерпілого ОСОБА_18 , на загальну суму 324362,1грн., а саме:

грошима, в загальній сумі 10000 грн.,

грошима в сумі 500 доларів США, що в перерахунку на українські гривні становить 3996,5 грн.,

грошима в сумі 16400 Євро, що в перерахунку на українські гривні становить 179088,60грн.,

золотим жіночим годинником, з каучуковим браслетом, вагою 14,60 грам, вартістю 5000грн.;

золотою брошкою у вигляді вербового листка, з перлиною, вагою 6 грам, вартістю 2000грн;

золотим ланцюжком, вагою 15 грам, із підвіскою у вигляді заокругленої іконки «Матір Божа з Ісусом», краї з білого золота, середина - з жовтого, вагою 5,13 грам, вартістю 7000грн.;

чорним, шкіряним жгутиком із золотою застібкою, вагою 1,5 грам з підвіскою, вагою 3,36г прямокутної форми іконою «Божої Матері з Ісусом», яку викарбовано на камені «Топаз», по краям якого золота рамка, на якій були розміщені чотири маленькі діаманти, вартістю 5000 гривень;

золотим жіночим колечком із ромбом з білого золота та діамантом, на кольці був номер «1944», вагою 4 грама, вартістю 2000 грн.;

золотим жіночим браслетом у вигляді «грецької змійки» з фіонітовими камінчиками, вагою 10 грам, вартістю 6000 грн.;

двома золотими чоловічими браслетами ( чому не майно чоловіка), загальною вагою 17 г, вартістю 6500 грн.;

трьома дитячими золотими ланцюжками, загальною вагою 7 грам із хрестиками «Розп`яття Хреста», загальною вартістю 4000 грн.;

золотим чоловічим ланцюжком, з двома пластинками із двома виробами у вигляді «перців», вартістю 15000 грн.;

чорним шкіряним браслетом із двома золотими пластинками, вагою золота - 3 грама, вартістю 1500 грн.;

золотими сережками у вигляді перця, загальною вагою 4 грама, вартістю 2000 грн.;

золотими сережками у вигляді колечка з кулькою, загальною вагою 5,91 грам, вартістю 2334 грн.;

золотими сережками у вигляді широкого персня, загальною вагою 6 грам, вартістю 2500грн.;

дитячими золотими сережками у формі краплинки, вагою 4 грама, вартістю 1600 грн.;

золотим перснем, у вигляді широкої обручки, вагою 5 грам, вартістю 2000 грн.;

золотою чоловічою обручкою, вагою 4 грама, вартістю 1600 грн.;

золотим чоловічим перснем з чорним прямокутним камінцем, вагою 6 грам, вартістю 2400грн.;

золотою чоловічою печаткою, вагою 8 грам, вартістю 3200 грн.;

золотим чоловічим хрестиком, вагою 3,98 грам, вартістю 2400 грн.;

золотим жіночим перснем у вигляді литого серця з вісьмома камінчиками різного кольору, вагою 7,09 грам, вартістю 3689 грн.;

золотим жіночим перснем з перлиною та чотирма камінчиками, вагою 4 грама, вартістю 3000 грн.

двома золотими затискачами для краватки, загальною вагою 14 грам, вартістю 5600 грн.;

золотим широким перснем із білим камінчиком, вагою 7 грам, вартістю 2800 грн.;

золотими сережками з гранатовим камінцем та двома діамантами у вигляді тюльпанів, вагою золота 3,66 грам, вартістю 5895 грн.;

золотим жіночим перснем у вигляді змійки з діамантом, вагою золота 2,05 грама, вартістю 3099 грн.;

золотим широким перснем із вузликами неправильної форми, 8 грам, вартістю 3200 грн.;

золотою підвіскою, із зображенням «Матері Божої» вагою 3,37 грама, вартістю 1519 грн.;

золотим жіночим перснем у вигляді змійки, вагою 3 грама, вартістю 1500 грн.;

золотим перснем із пластиною з білого золота та фіолетовими камінцями, вагою 4 грама, вартістю 2000 грн.;

золотим перснем у вигляді петлі та розовим камінчиком, вагою 4 грама, вартістю 2000грн.;

золотою прикрасою у вигляді шпильки, на вушку з маленьким камінчиком «цирконієм», вагою 2 грами, вартістю 1000 грн.;

золотим перснем з трьома каменями «Гранат» та «Цирконій», вагою золота 2,77 грам, вартістю 2500 грн.;

золотими сережками у вигляді крила з камінням «Цирконій», загальною 5 грам, вартістю 2500 грн.;

набором срібних сережок та персня із камінчиком «цитрин» (жовтий) та «фіаніт», загальною вагою 7 грам, вартістю 1000 грн.;

набором срібних сережок та персня із камінчиком «онікс», загальною вагою 11 грам, вартістю 1000 грн.;

срібним хрестиком з золотим напиленням із трояндою, вагою 3 грама, вартістю 200 грн.;

жіночим набором - сережки, намисто і браслет на руку з камінцями "Swarovski" червоного кольору, вартістю 2000 грн;

жіночим годинником «TISSOT», вартістю 2584 грн.;

жіночим годинником на ланцюжку з позолотою, вартістю 2000 грн.;

двома манікюрними наборами у футлярі чорного та рожевого кольорів, загальною вартістю 1598 грн.

двома пляшками віскі «Civas regal», ємкістю 1 літр, загальною вартістю 1324 грн.;

пляшкою апельсинової горілки «Куантро», ємкістю 1 літр, вартістю 300 грн.;

пляшкою горілки «Tequila Silver», ємкістю 1 літр, вартістю 300 грн.;

пляшкою «Metaxa», ємкістю 1 літр, вартістю 300 грн.;

пляшкою бренді «Magno», ємкістю 0,7 літр, вартістю 500 грн.;

пляшкою віскі «Black lebel», ємкістю 1 літр, вартістю 704 грн.;

пляшкою настоянки «Jegermeister», ємкістю 1 літр, вартістю 150 грн.;

пляшкою віскі «Civas regal», ємкістю 4,5 літр, вартістю 2981 грн.

Заволодівши майном потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_27 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , на загальну суму 371886,29 гривень, що є особливо великим розміром, ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, та інші невстановлені слідством особи, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном, залишили потерпілих зв`язаними в будинку та втекли з місця вчинення злочину.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_7 , підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги та апеляційних скарг захисників, прохав їх задовольнити. Апеляційну скаргу прокурора не підтримав, в задоволенні прохав відмовити;

- прокурор підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги, прохав її задовольнити, скасувати вирок суду в частині покарання, в задоволенні апеляційних скарг інших учасників судового провадження прохав відмовити;

- представник потерпілих захисник ОСОБА_12 не підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, прохав відмовити в її задоволенні, оскільки потерпіли претензій матеріального характеру щодо обвинувачених не мають, та не наполягають на суворій мірі покарання, вважають, що покарання призначене судом є достатнім для виправлення обвинувачених, вирок суду в цій частині є законним. Доводи апеляційних скарг інших учасників провадження підтримав;

- захисник ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги частково, не наполягав на дослідженні в судовому засіданні вказаних ним в апеляційній скарзі доказах. Апелчяційну скаргу прокурора не підтримав. Доводи апеляційних скарг інших учасників провадження підтримав;

- захисник ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги та апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , прохав їх задовольнити. Апеляційну скаргу прокурора не підтримав, в задоволенні прохав відмовити;

- обвинувачений ОСОБА_10 не підтримав апеляційну скаргу прокурора, прохав відмовити в її задоволенні. Доводи апеляційних скарг інших учасників провадження підтримав;

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора з приводу поданих апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , захисників, представника потерпілих, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 слід задовольнити часткова, апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого залишити без задоволення, вирок суду слід змінити за таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 187 України при викладених у вироку фактичних обставинах справи, обґрунтовані на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах.

Вказані в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_9 доводи про незаконність та необґрунтованість засудження його підзахисного ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 187 КК України та перекваліфікацію дій останнього на ч. 3 ст. 186 КК України є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Згідно із диспозицією ст. 187 КК України розбій є нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою спричинення такого насильства. При цьому насильство це своєрідний засіб, здатний примусити власника майна або особу, яка відає майном, передати його винному, погодитись на вилучення майна, позбавити таку особу можливості чинити опір злочинцю. Суб`єктивна сторона розбою характеризується прямим умислом, тобто винний усвідомлює, Під нападом слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства. що він протиправно із застосуванням насильства обертає майно на свою або іншої особи користь і бажає цього.

Суд правильно встановив фактичні обставини справи, які підтверджуються доказами, дослідженими судом і наведеними у вироку, дав діям обвинуваченим правильну юридичну оцінку.

Зокрема, такими доказами є показання потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , неповнолітніх потерпілих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , а також потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 . Всі ці потерпіли підтвердили, що дійсно їм були заподіяні тілесні ушкодження з боку обвинувачених, які вимагали передати їм гроші та цінні речі, погрожували вбивством та застосуванням тілесних ушкоджень, зв`язували потерпілих мотузкою, потерпілого ОСОБА_20 нетривалий час утримували головою під водою, не даючи можливість вільно дихати, відносно потерпілого ОСОБА_18 застосовували розпечену праску, якою припікали ділянки ноги та сідниці, демонстрували предмет схожий на пістолет, який потерпіла ОСОБА_27 реально сприйняла як вогнепальну зброю, та вимагали розповісти де знаходяться гроші та інші цінності.

Таким чином, показання потерпілих знаходяться у повній відповідності з іншими доказами, які суд дослідив у судовому засіданні. Вони підтверджуються показаннями обвинувачених, ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , які під час розгляду справи в суді першої інстанції свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнали повністю та підтвердив, що кримінальне правопорушення вчинили при вищенаведених обставинах.

Також такі обставини справи підтверджуються висновками експертиз щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілих, а саме: висновком судово-медичної експертизи №833 від 05.08.2013 року згідно якого у потерпілого ОСОБА_20 виявлені легкі тілесні ушкодження; висновком експерта №832 від 02.08.2013 року про наявність у потерпілого ОСОБА_25 легких тілесних ушкоджень; висновком експерта №476 відносно ОСОБА_18 щодо виявлення у нього легких тілесних ушкоджень; висновком судово-медичної експертизи №477 від 21.11.2013 року згідно якого у потерпілої ОСОБА_27 виявлені легкі тілесні ушкодження; висновком додаткової експертизи №32/476/13р-Д від 28.02.2014 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_18 виявлені термічний опік правої сідниці та верхньої третини правого стегна; синець та садна в обох нижніх кінцівок; термічний опік правої сідниці та верхньої третини правого стегна; які утворились під час припікання розпеченою праскою і відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості (а.с.п. 208-211, 212, 214, 216-218, 220-222, 228-229 т. 3);

Крім того, показання потерпілих підтверджуються протоколами слідчих дій, які суд дослідив під час судового слідства, а саме: протоколами огляду місця події від 03.07.2013 року та 18.10.2013 року (а.с.п. 4-88 т. 3); протоколами обшуку від 12.11.2013 року (а.с.п. 127-134, 139-153 т. 3); протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 29.11.2013 року (а.с.п. 156-174 т. 3); протоколами огляду транспортного засобу від 19.03.2014 року (а.с.п. 177-179 т. 3); протоколом проведення слідчого експерименту від 15.11.2013 року (а.с.п. 189-190 т. 3); протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 13.11.2013 року, 13.02.2014 року, (а.с.п. 201-202, 204) тощо.

У колегії суддів відсутні підстави сумніватись у достовірності пояснень потерпілих, оскільки вони є послідовними та узгоджуються з іншими доказами по справі, у тому числі з поясненнями, наданими обвинуваченими.

Таким чином, суд першої інстанції дав належну оцінку всім доказам по справі та дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 діючи умисно, вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном у великих розмірах, тобто у вчинені злочину, передбаченому саме ч. 4 ст. 187 КК України та підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 на ч. 3 ст. 186 КК України, колегія суддів не вбачає.

Вчиняючи протиправні дії відносно потерпілих обвинувачені розуміли, що посягають на їх майно, вилучають майно потерпілих, на яке вони не мають права, а також передбачали заподіяння матеріальної шкоди потерпілим та бажали їм заподіяти таку шкоду.

Дії як обвинуваченого ОСОБА_10 так і ОСОБА_7 носили корисливий характер збудження до незаконного збагачення за рахунок майна потерпілих та мали корисливу мету особисте збагачення.

Обвинувачені діяли за попередньою змовою групою осіб, при вчиненні розбою відносно потерпілих, оскільки попередньо домовились групою осіб здійснити напад, для чого підготували заздалегідь приготовлений для вчинення злочину одяг, взуття, маски та рукавиці, які у подальшому одягли на себе для конспірації, ліхтарики для освітлення приміщення кімнат, проникли на територію огороджених господарств, а потім в приміщення будинків потерпілих.

Підготували знаряддя злочину мотузку для зв`язування потерпілих, предмет схожий на зброю для погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, попередньо домовили про нанесення ударів потерпілим підручними тупими предметами та спричинити опіки розпеченою праскою, яку знайти на місці злочину у господарів в домі.

Діючи узгоджено, з єдиним умислом, що був направлений на вчинення розбою на потерпілих, з метою заволодіння їх майном, вони здійснювали напад із проникнення у житло, застосувавши як психічний тиск щодо потерпілих, що полягав у погрозах вбивства та спричинення тілесних ушкоджень, так і фізичне насильство до потерпілих, небезпечне для їх життя та здоров`я, що виразилось у заподіяні потерпілим тілесних ушкоджень легкого та середнього ступеню тяжкості, після чого заволоділи їх майном та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

Співучасть обох обвинувачених при вчиненні розбою відносно потерпілих виразилась у причинному зв`язку між їхніми сумісними діями та шкідливими наслідками, що настали. ОСОБА_10 так і ОСОБА_7 переслідували одну й ту ж кінцеву мету заволодіння майном, вони усвідомлювали сумісність своєї злочинної діяльності, її узгодженість.

Напади на потерпілих супроводжувався фізичним насильством, яке мало реальний характер, а саме заподіяння тілесних ушкоджень шляхом нанесення серії ударів кулаками рук по тілу та голові, ногами по ногах, а також психічним насиллям, яке виразилось в демонстрації предмету схожого на пістолет та придушення опору за допомогою праски, мотузки, перекриття кисню шляхом утримання голови потерпілого на нетривалий проміжок часу під водою.

Ці дії обвинувачених подавили волю потерпілих та заставили їх передати майно. Фізичне насильство у виді перекриття кисню шляхом занурювання голови потерпілого у воду реально не заподіяло шкоди життю та здоров`ю потерпілого, але було небезпечним для його життя у момент заподіяння, тобто в момент заподіяння утворювало реальну погрозу для життя та здоров`я потерпілого.

Тому твердження захисника ОСОБА_9 про те, що відносно потерпілих обвинуваченими не було вчинено дій, що стали небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, спростовуються наведеними вище висновками.

Фактичні обставини справи по цьому епізоду обвинувачення як відносно розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_17 так й на сім`ю ОСОБА_23 судом встановлені правильно, винність обвинуваченого ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у вчиненні розбою, підтверджується достовірними доказами по справі. За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано кваліфікував дії обвинувачених за ч. 4 ст. 187 КК України.

Твердження захисника ОСОБА_9 про те, що висновки додаткової судово-медичної експертизи №32/476/13р.-Д від 28.02.2014 року щодо потерпілого ОСОБА_18 ґрунтується на припущеннях та є недопустимим доказом по справі, на думку колегії суддів, не є слушними, та спростовуються даними провадження, а саме тим, що експертиза була проведена у порядку, передбаченому КПК України - на підставі постанови слідчого, належною особою експертом Калуського райвідділення Івано-Франківського обласного бюро судово-медичних експертиз ОСОБА_31 , що має стаж роботи за фахом судово-медична експертиза 2 роки, який був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу свідомо неправдивого висновку за ст.ст. 384, 385 КК України, висновок експерта завірений печаткою та підписом експерта, тому у колегії суддів немає сумнівів в достовірності та допустимості вказаного доказу. Висновок експертизи має переконливі та достовірні відомості щодо наявності у потерпілого тілесних ушкоджень, цілком обґрунтований, не містить помилок та довільних висловлювань, узгоджується з поясненнями самого потерпілого ОСОБА_18 (а.с.п. 228-229 т. 3).

Не встановлено й даних, які б свідчили про недопустимість і інших доказів провадження, на які вказує захисник ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, зокрема протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо контроль особи від 05.12.2013 року, складеному о/у УКР УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_32 , витягу з протоколу №24/11-298/вн про результати оперативно-розшукових заходів від 31.10.2013 року, показань свідків - працівників міліції Львівського УБОЗу ОСОБА_33 , Будзинського, ОСОБА_34 , наданих в судовому засіданні (а.с.п. 106-109, 122-129 т. 3).

У колегії суддів відсутні дані про отримання вказаних вище доказів внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Колегія суддів не може погодитись з твердженням апелянта захисника ОСОБА_9 про те, що відсутність в матеріалах провадження медичної картки на ім`я ОСОБА_18 є порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки сторони судового провадження мали можливість заяви клопотання в суді першої інстанції про витребування та ознайомлення з цим доказам по справі.

Доводи захисника ОСОБА_9 про фальсифікацію даних вказаної вище медичної картки потерпілого ОСОБА_18 також не мають під собою підґрунтя, оскільки захисником не наведені докази цього.

Що стосується доводів апеляції захисника ОСОБА_9 в частині його незгоди с розміром збитків, завданим потерпілим, зокрема щодо відсутності огляду та опису у протоколі про визнання речей речовими доказами бирок ювелірних виробів, які містять інформацію про суми викрадених речей, то, як вбачається з вироку суду першої інстанції, у судовому засіданні частково були оглянуті бирки від ювелірних виробів, які були вилучені під час огляду місяця події від 18.10.2013 року з будинку ОСОБА_17 .

Стосовно доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 в частині того, що в ролі понятих були залучені особи, що добре знайомі як з працівниками міліції, так й з потерпілими, то колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки діючим законодавством чітко передбачено коло осіб, які не можуть бути залучені в якості понятих, між тим, зазначені обвинуваченим особи, до таких не належать. Матеріали провадження не містять даних щодо зацікавленості цих понятих під час проведення певної слідчої дії. Зауважень або клопотань з приводу проведення слідчим процесуальних дій з порушенням вимог закону, зокрема щодо понятих, обвинуваченим заявлено не було. Апеляційні доводи в цій частині нічим не підтверджені та не мотивовані.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що матеріали провадження містять розбіжності між датами протоколів та фактичними датами, коли відбувались зафіксовані в протоколах події, є безпідставні, оскільки обвинуваченим жодних висловлювань, клопотань або зауважень з приводу внесення уточнень в дати подій під час ознайомлення та підписання цих протоколів, не заявлялось.

Твердження захисника ОСОБА_8 про те, що відсутність доказів щодо вчинення ОСОБА_7 насильницьких дій відносно потерпілих або погрози їх вчиненням та другорядна роль ОСОБА_7 , що на його думку суттєво знижують ступень суспільної небезпеки вчиненого злочину, є безпідставні та спростовуються зібраними по справі доказами.

Посилання захисника ОСОБА_8 на те, що судом не був врахований в якості обставини, що пом`якшує покарання фактор, що підштовхнув обвинуваченого ОСОБА_7 на вчинення злочину, а саме те, що останній внаслідок переламу руки не мав можливості працювати, та не міг вже тривалий час знаходитись на утриманні матері-пенсіонерки, колегія суддів вважає неспроможними.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_8 про те, що суд неправильно відобразив у вироку покази неповнолітньої потерпілої ОСОБА_16 , яка своїми поясненнями спростувала застосування до неї фізичної сили та погроз її застосування з боку ОСОБА_7 , то вони, на думку колегії суддів, не є слушними, оскільки сам факт заламування рук на зад та зв`язування їх шнурами, вже свідчить про застосування до потерпілої фізичної сили.

Разом з тим, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційних скарг захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині безпідставного визнання судом в якості обставини, що обтяжує покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки матеріалами провадження та фактичними обставинами вчиненого злочину, не встановлено будь-яких дій психічного чи фізичного впливу з боку обвинувачених відносно потерпілої, 1945 року народження, що є особою похилого віку. Обвинуваченим не було відомо про її присутність у будинку під час нападу, візуально вони її не бачили, що підтверджуються поясненнями як самих обвинувачених та і потерпілими.

Також, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в частині неправильного визначення судом початку строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , а саме з 14.11.2013 року, з моменту затримання, в той час як цей строк слід рахувати з 12.11.2013 року, що підтверджується поясненнями самого обвинуваченого, наданими ним в суді апеляційної інстанції, про те, що його було затримано у м. Львів саме 12.11.2013 року, доставлений до м. Калуш, після чого він фактично утримувався в приміщенні ОСОБА_35 , та долученим до апеляційної скарги витягом журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Калуського МВ УМВС, в якому міститься запис під №1420 про те, що 12.11.2013 року о 21-00 годині ОСОБА_7 був доставлений до відділу міліції, тобто затримання відбулось 12.11.2013 року.

Тобто колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 був затриманий 12.11.2013 року в м. Львів, без складання протоколу про затримання, був доставлений до Калуського МВ УМВС України в Івано-Франківській області, був обмежений у своєму праві вільно пересуватись, у зв`язку із чим, цей час необхідно зарахувати в строк відбуття покарання та його слід обчислювати з 12.11.2013 року.

Стосовно незгоди захисника ОСОБА_8 з вироком суду в частині солідарного відшкодування процесуальних витрат за проведення експертиз, то цей довід також заслуговує на увагу.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта.

Витрати, пов`язані із участю потерпілих у кримінальному провадженні, залученням та участю перекладачів для перекладу показань підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу», проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати пов`язані з проведенням 10 експертиз в НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області складають 14703,04 грн., призначались стороною обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що за умови прийняття рішення про стягнення з засуджених осіб процесуальних витрат, витрати підлягають стягненню у частковому порядку з урахуванням вини, ступеня відповідальності і майнового стану кожного.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне стягнути процесуальні витрати з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в дольовому порядку по 7351 грн. 52 коп. з кожного в дохід держави.

Таким чином вирок суду в цій частині підлягає зміни.

Між тим, колегія суддів не може задовольнити доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в частині віднесення вказаних процесуальних витрат за рахунок держави, оскільки посилаючись в цьому контексті на положення ст. 122 КПК України захисником не враховано, що положення цієї процесуальної норми застосовується на стадії досудового розслідування, і не стягуються з особи якщо її виправдано, в протилежному випадку, тобто в разі ухвалення обвинувального вироку, процесуальні витрати суд стягує саме з обвинуваченого. Крім того, як вбачається з матеріалів провадження вказані витрати документально підтверджені.

Доводи апелянтів в частині необґрунтованості судового рішення щодо виду та міри покарання обвинуваченим, а саме доводи прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинуваченим через м`якість, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення несправедливого покарання через суворість, доводи його захисника ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на три роки, та доводи захисника ОСОБА_9 щодо пом`якшення покарання, не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш судовий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчиненню нею нових злочинів.

На думку колегії суддів, по даній справі існує низка обставин, які, прямо передбачені в ст. 66 КК України в якості таких, які пом`якшують покарання, та які були враховані судом першої інстанції при обранні виду та міри покарання, зокрема те, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнали повністю, щиро розкаюються у вчиненому та відшкодували завдану шкоду потерпілим, а також їх готовність нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Крім того, судом першої інстанції були враховані обставини, що значно знижують ступінь суспільної небезпечності засуджених осіб, а саме те, що обвинувачені раніше не судимі, до скоєного відносяться критично, мають постійне місце мешкання, обвинувачений ОСОБА_10 має вищу освіту, обвинувачений ОСОБА_7 середньо-спеціальну, за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, їх молодий вік.

Відсутність претензій матеріального характеру з боку потерпілих та не наполягання потерпілих на суворій міри покарання, в сукупності з наведеними вище обставинами, на думку суду першої інстанції, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими злочину, що дало підстави для призначення обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин.

Враховуючи помилковість визначення судом в якості обставини, що обтяжують покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, що обтяжують покарання.

При виборі конкретного виду покарання із зазначених у санкції статті, суд першої інстанції повинен виходити залежно від кожного конкретного випадку та щодо кожного підсудного. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалася особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Відповідно до п. 8 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) (далі - роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України) щодо особи, винної у вчиненні декількох злочинів, суд може призначити більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, окремо за кожний злочин або тільки за один із них і остаточно визначити покарання за правилами ст. 70 КК України.

Статтею 69 КК України встановлені певні підстави призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом, а саме, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і дані, що характеризують особу винного. Призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом, можливо лише за наявності цих двох підстав в їх єдності та сукупності.

Отже, як положення статті 69 КК України, так і зазначені вище роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України не забороняють призначення особам, які визнаються винними у вчиненні злочину, покарання нижче від найнижчої межі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції належним чином вмотивоване рішення щодо застосування при призначенні обвинуваченим покарання положень ст. 69 КК України та призначене судом покарання відповідає принципам та меті його призначення.

Враховуючи наведене, доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості призначеного покарання не підлягають задоволенню, а призначене обвинуваченим покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для їх виправлення, а також попередження нових злочинів, та підстав для його зміни, колегією суддів не вбачається.

За вказаних вище обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Калуського міськрайсуду Івано-Франківської області від 22 червня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002584 від 03.07.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку суду першої інстанції посилання на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_10 - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Змінити в резолютивній частині вироку час обчислення початку строку відбування покарання щодо ОСОБА_7 .

Зазначити, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 12.11.2013 року.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку суду першої інстанції вказівку про солідарне стягнення з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_7 процесуальних витрат за проведення експертиз в дохід держави.

Стягнути процесуальні витрати з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в дольовому порядку по 7351 грн. 52 коп. з кожного в дохід держави.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4