Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-1171/2010 Головуючий в 1 інстанції: Смирнов Г.С.
Категорія: ст. ст. 186 ч.2, 187 ч.2 КК України Доповідач: Гемма Ю.М.
УХВАЛА

іменем України

28 вересня 2010 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Гемми Ю.М.,

суддів Литвиненко І.І., Раєнка В.І.,

з участю прокурора Пагуби Д.В.,

адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5,

законних представників неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ОСОБА_8,

засудженого ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями адвокатів ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_11, захисника ОСОБА_4, засуджених ОСОБА_9, ОСОБА_12 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 11 червня 2010 року,

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_13, 17.02Л984 року

народження, громадянина України, такого, що не має

судимості,

виправдано за ст. 304 КК України;

засуджено за ст. 186 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі;

за ст.187 ч.2 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш дорого покарання більш суворим, ОСОБА_13 остаточно визначено покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі у кримінально - виконавчій установі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою.

ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ст. 186 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі; за ст. 187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_12 остаточно визначено покарання 7 років позбавлення волі у кримінально - виконавчій установі.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою.

ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ст. 186 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі; за ст.187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш того покарання більш суворим, ОСОБА_14 остаточно визначено покарання 7 років позбавлення волі у кримінально - виконавчій установі.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3,

громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ст. 186 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі; за ст.187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 остаточно визначено покарання 7 років позбавлення волі у кримінально - виконавчій установі.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Вироком суду ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_9 визнано винними та засуджено за вчинення таких злочинів.

1.21 грудня 2008 року близько 20 год. ЗО хвил., ОСОБА_13, ОСОБА_12 ОСОБА_14, ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою, біля будинку № 53а по вул. Першотравневій у с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області із застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого ОСОБА_15, що виразилося в нанесенні численних ударів ногами по всім частинам тіла, відкрито викрали майно останнього на загальну суму 1715 грн.

2.Вони же, 22 грудня 2008 року близько 22 год. 30 хвил., за попередньою змовою між собою, знаходячись біля будинку № 29 по вул. Галицькій у с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, із застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого ОСОБА_16, що виразилося в нанесенні численних ударів руками і ногами по всім частинам тіла, спричинили йому легкі тілесні ушкодження, відкрито викрали майно останнього на загальну суму 1680 грн. 96 коп..

3.27 грудня 2008 року близько 00 год. 15 хвил., ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою, знаходячись біля моста на Музиківському шосе у с. Степанівна м. Херсона, вчинили напад, поєднаний застосуванням насильства небезпечного для життя і здоровя потерпіте»: ОСОБА_17, що виразилося в нанесенні численних ударів руками та ногами область голови, тулуба, кінцівок, від яких останній втратив свідомість, заволоділи майном потерпілого на загальну суму 1815 грн.

4.27 грудня 2008 року близько 02 год. 30 хвил., ОСОБА_13, ОСОБА_12 .4 ОСОБА_14, ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою, знаходячись будинку № 16 по вул. Комсомольській у с. Чорнобаїва Білозерського районі Херсонської області із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого ОСОБА_18, що виразилося в нанесенні численних ударів ногами по всім частинам тіла, спричинили йому легкі тілесні ушкодження, відкрито викрали майно останнього на загальну суму 1690 грн. 77 коп.

5.Вони же, 27 грудня 2008 року близько 03 год., за попередньою змовою між знаходячись біля будинку № 1-1 а по вул. Кільцевій у с. Степанівна м. Херсона. застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та потерпілого ОСОБА_19, що виразилося в нанесенні численних ударів руками в гс ногами в тулуб, відкрито викрали майно останнього на загальну суму 1972 грн. 34 коп.

6.28 грудня 2008 року близько 23 год.40 хвил., ОСОБА_13, ОСОБА_12 ОСОБА_14, ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою, знаходячись заводу «Заряд» у с. Степанівна м. Херсона, вчинили напад, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоровя потерпілого ОСОБА_20 виразилося в нанесенні численних ударів руками та ногами в голову, тулубу, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний здоровя, заволоділи майном потерпілого на загальну суму 650 грн.

В апеляціях:

-адвокат ОСОБА_21, не оспорюючи доведеність вини, кваліфікацію дій ОСОБА_12, ОСОБА_14, посилається на суворість призначеного судом покарання. Вважає, що, призначаючи покарання, суд не врахував обставини, що помякшують покарання, зокрема, їхні позитивні характеристики, визнання вини, щире каяття, уперше вчинення ними злочинів у неповнолітньому віці, відшкодування матеріальної шкоди потерпілим та думку потерпілих, які дають підстави для призначення покарання за ст. 187 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - нижче від найнижчої межі. Просить змінити вирок щодо них та призначити менш суворе покарання із застосуванням ст.75 КК України;

-засуджений ОСОБА_12, наводячи аналогічні доводи про суворість покарання, указує на неправильне застосування кримінального закону. На його думку, кваліфікація його дій за ст.187 ч.2 КК України є неправильною, оскільки до потерпілих не застосовувалося небезпечне для життя і здоровя насильство, а тому його дії необхідно перекваліфікувати на ст. 186 ч.2 КК України. З цих підстав просить змінити вирок та призначити менш суворе покарання із застосуванням ст.69 КК України;

-засуджений ОСОБА_9 і його захисник-адвокат ОСОБА_22, не оспорюючи фактичні обставини справи, кваліфікацію дій, посилаються на неправильне застосування кримінального закону та суворість призначеного покарання, обгрунтовуючи свої доводи тим, що, призначаючи покарання, суд не врахував помякшуючи покарання обставини, що він є сиротою, визнав свою вину, розкаявся, вперше вчинив злочини у неповнолітньому віці, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував матеріальну шкоду та думку потерпілих. Вважає, що ці обставини дають підстави для призначення покарання за ст. 187 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, - нижче від найнижчої межі. Просять змінити вирок та призначити менш суворе покарання із застосуванням ст.75 КК України;

-адвокат ОСОБА_10 і захисник ОСОБА_4, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_13, указують на суворість призначеного судом покарання. На їхню думку, призначаючи покарання, суд не врахував помякшуючи покарання обставини, такі як, що він уперше вчинив злочини, позитивно характеризується, визнав вину, розкаявся, відшкодував матеріальну шкоду та заяви потерпілих, які дають підстави для призначення покарання за ст. 187 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - нижче від найнижчої межі. Просять змінити вирок та на підставі ;т. 75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, пояснення адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, засудженого ОСОБА_9 про підтримання ними доводів своїх апеляцій про зміну вироку з помякшенням покарання всім тасудженим, захисника ОСОБА_5, законних представників неповнолітніх ОСОБА_23, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які не заперечували проти задоволення апеляцій, думку прокурора про залишення вироку без зміни, останнє слово ОСОБА_24, в якому він просив помякшити йому покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України, перевіривши матеріали справи і доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо фактичних обставин справи, доведеності вини, ОСОБА_25, ОСОБА_14, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.2 КК України (епізоди № 1, 2, 3, 4, 5, 6), та ОСОБА_12 у с чиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України (епізоди № 1, 2, 4, 5), за встановлених і викладених у вироку обставин та правильність кваліфікації їхніх дій, обгрунтовані зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, і такі и: сновки суду в апеляціях адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_10, і лесника ОСОБА_4, засуджених ОСОБА_9, ОСОБА_12 не оскаржуються.

Викладені в апеляції засудженого ОСОБА_12 доводи про те, що де потерпілих не застосовувалося небезпечне для життя і здоровя насильство, що потягле за собою неправильне застосування кримінального закону за епізодами № 3, 6 розбійних нападів на ОСОБА_17, ОСОБА_20, та про необхідність перекваліфікації його дій з ч.2 ст.187 на ч.2 ст, 186 КК України, є непереконливими та спростовуються наступними доказами.

Винність ОСОБА_12 у вчиненні розбійних нападів підтверджується, зокрема, показаннями самого засудженого ОСОБА_12, який як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні повністю визнав себе винним і показав, що ніччю 27 грудня 2008 року разом з ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_9 вчинив напад на потерпілого ОСОБА_17, якого побили, та заволоділи його майном. Ніччю 28 грудня 2008 року з тими же особами вчинив напад на потерпілого ОСОБА_20. побили того і заволоділи його майном.

Ці обставини вчинення розбійних нападів з участю ОСОБА_12 підтвердили засуджені ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_9, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні.

Та обставина, що напад був поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоровя потерпілих, підтверджується, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_9М напали на нього, збили з ніг, побили руками і ногами по голові, тулубу, від чого він втратив свідомість, та заволоділи його майном.

Потерпілий ОСОБА_20 підтвердив, що ОСОБА_12, ОСОБА_13. ОСОБА_14, ОСОБА_9 напали на нього, повалили на землю, побили руками і ногами у різни частини тіла, та заволоділи його майном.

Висновком судово-медичної експертизи встановлено, що потерпілому ОСОБА_20 заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя, (том № 2 а.с. 125,126)

Наведені докази узгоджуються між собою щодо фактичних обставин учиненення ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13, ОСОБА_14П_ ОСОБА_9 розбійних нападів на потерпілих ОСОБА_17, ОСОБА_20 . а тому суд обгрунтовано поклав ці докази в основу обвинувального вироку, які викривають ОСОБА_12 у вчиненні розбійних нападів.

Відповідно до встановлених фактичних обставин справи суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_12 за ст.187 ч.2 КК України.

Підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_12 з ч.2 ст.187 на ч.2 ст.186 КК України за епізодами № 3, 6, як про це просить засуджений в апеляції, немає.

Що стосується доводів апеляцій засуджених ОСОБА_9, ОСОБА_12РЦ адвокатів ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_11, захисника ОСОБА_4 про суворість призначеного судом покарання всім засудженим, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Призначаючи ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які відносяться до тяжких, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про їхні особи, що вони характеризуються позитивно, не мають судимостей, обставини, що помякшують їхнє покарання, такі як визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, вчинена злочинів неповнолітніми ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_9, на які є посилання в апеляціях. Обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Врахувавши зазначені обставини справи та дані про особи винних, суд обґрунтовано призначив їм покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі мінімальних межах, установлених у санкціях ст. ст. 186 ч.2, 187 ч.2 КК України, яке на думку колегії суддів, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав вважати, що призначене кожному засудженому покарання є несправедливим через його суворість, як про це стверджують засуджені ОСОБА_9, ОСОБА_12 та захисники в апеляціях, немає.

Отже, підстав для зміни вироку в цій частині та задоволення апеляцій про помякшення покарання всім засудженим із застосуванням ст. 69 КК України та для їхнього звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, колегія суддів не вбачає.

Даних, які б свідчили про те, що у справі допущено істотне порушення кримінально-процесуального закону чи неправильне застосування кримінального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку, не встановлено.

Таким чином, вирок має бути залишений без зміни.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляції адвокатів ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_11, захисника ОСОБА_4, засуджених ОСОБА_9, ОСОБА_12 - залишити без задоволення, з вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 11 червня 2010 року щодо ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_9 - залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: