Краснопільський районний суд Сумської області
Справа № 578/1041/13-к
провадження № 1-кс/578/101/13
УХВАЛА

іменем України

08 листопада 2013 року смт.Краснопілля

слідчий суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І., при секретарі судового засідання Литвин А.В., за участю старшого слідчого СВ Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1, представника власника майна ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в смт. Краснопілля клопотання старшого слідчого СВ Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області капітана міліції ОСОБА_1, погодженого прокурором прокуратури Краснопільського району Сумської області ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження № 000036, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 жовтня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2013 року до Краснопільського районного суду Сумської області надійшло клопотання слідчого про арешт тимчасово вилучених екскаватора «HYUNDAI 140W» номерний знак Т 00645 ВМ, належного ТОВ «ПМК-5» в особі директора ОСОБА_5, розміщеного в м. Суми по вулиці Роменській, 77 Сумської області, автомобіля НОМЕР_1, належного ОСОБА_2, мешканцю с. Куянівка Білопільського району Сумської області, та частини металевої конструкції для спуску води, яка знаходилася в кузові автомобіля, власник якої досудовим слідством не встановлений.

Вимоги обґрунтовані тим, що 30 жовтня 2013 року о 16 год. 40 хв. до ЧЧ Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області надійшло повідомлення від селищного голови смт. Краснопілля ОСОБА_6 про те, що 30 жовтня 2013 року близько 16 год. мешканець смт. Краснопілля ОСОБА_3 пошкодив дамбу ставу в урочищі «Бабачина». В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 29.10.2013 року уклав із ТОВ «ПМК-57» договір про проведення земляних робіт екскаватором «HYUNDAI 140W» на обєкті, розташованому в смт. Краснопілля Краснопільського району Сумської області. 30.10.2013 року близько 12 години ОСОБА_3 не маючи жодного дозволу, неправомірно, використовуючи вищевказаний екскаватор «HYUNDAI 140W», провів роботи з розкопування дамби водного обєкта «Бабачина» в смт. Краснопілля, внаслідок чого пошкодив вказану гідроспоруду, витягнувши за допомогою автокрана металеву конструкцію для спуску води із ставу. 30 жовтня 2013 р. в ході проведення огляду місця події дамби ставу в урочищі «Бабачина» в смт. Краснопілля було виявлено та вилучено екскаватор «HYUNDAI 140W» номерний знак Т 00645 ВМ, автомобіль НОМЕР_1 та частину металевої конструкції для спуску води, яка знаходилася в кузові автомобіля. Беручи до уваги, що в ході огляду автомобіля, екскаватора та частини металевої конструкції для спуску води на них виявлено сліди кримінального правопорушення, є необхідність у проведенні ряду судових експертиз, для чого потрібен певний час, отримані висновки самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для зясування обставин кримінального правопорушення або встановлення осіб які його вчинили, просить накласти арешту на вилучене майно.

У судовому засіданні слідчий уточнив клопотання і просив суд накласти арешт тимчасово вилучених автомобіля НОМЕР_1 та частини металевої конструкції для спуску води, яка знаходилася в кузові автомобіля, власник якої досудовим слідством не встановлений.

Представник власника майна проти клопотання заперечив повністю.

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до протоколу огляду місця події від 30.10.2013 р. старшим слідчим СВ Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області капітаном міліції ОСОБА_1 в смт. Краснопілля при проведенні огляду території дамби прилеглої до неї території було виявлено та вилучено автомобіль марки ГАЗ-53 із «монахом».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Враховуючи склад злочину, передбачений ст. 356 КК України, слідчим у своєму клопотанні не було доведено достатніх підстав вважати, що тимчасово вилучені 30 жовтня 2013 року під час огляду місця пригоди дамби ставу в урочищі «Бабачина» автомобіль НОМЕР_1 та частина металевої конструкції для спуску води, яка знаходилася в кузові автомобіля, - підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також, що вказані речі набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення або на них було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, зокрема, можуть бути застосовані у виді арешту майна.

Згідно з пунктами 2, 3 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати,зокрема, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до п. 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-558/0/4-13, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчі судді зобов'язані, зокрема, перевіряти наявність об'єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з'ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів, зважати, що обов'язок довести наявність трьох необхідних складових для застосування заходів забезпечення (ч. 3 ст. 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора.

До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна має на меті позбавлення можливості користування ними саме підозрюваного. Нормами КПК України передбачено, що арешт може бути накладено виключно на майно, належне підозрюваному, обвинуваченому або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи.

На виконання вищезазначеної норми КПК України, слідчим суддею також було встановлено, що тимчасово вилучені 30 жовтня 2013 року під час огляду місця пригоди дамби ставу в урочищі «Бабачина» автомобіль НОМЕР_1 належить не ОСОБА_3, а ОСОБА_2, мешканцю с.Куянівка Білопільського району Сумської області.

При цьому із матеріалів справи вбачається, що станом на день розгляду клопотання у суді першої інстанції жодній особі повідомлення про підозру в межах кримінального провадження № 000036 не оголошено, обвинувачення не пред'явлено, цивільний позов не заявлений.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовувались доводи клопотання та заперечення проти нього, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотанні слід відмовити повністю, оскільки слідчим не було доведено необхідність такого арешту та достатніх підстав вважати, що вилучене під час огляду місця пригоди дамби ставу в урочищі «Бабачина» майно у вигляді речей відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, а також те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та у зв'язку з цим, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із даним клопотанням.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 168, 170, 171, 172, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В клопотанні старшого слідчого СВ Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області капітана міліції ОСОБА_1, погодженого прокурором прокуратури Краснопільського району Сумської області ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження № 000036 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 жовтня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна: автомобіля НОМЕР_1, належного ОСОБА_2, мешканцю с. Куянівка Білопільського району Сумської області, та частини металевої конструкції для спуску води, яка знаходилася в кузові автомобіля, власник якої досудовим слідством не встановлений, - відмовити повністю.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя А. І. Косар