Справа № 548/1815/15-к
Провадження №1-кп/548/150/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2015 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Остапенки Хорольського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, в порядку ст.89 КК України не судимого,
у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
05 вересня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна прийшов на територію не охоронюваного поля АДРЕСА_3 та належить ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського», звідки таємно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, викрав кукурудзу в качанах вагою 250 кг. загальною вартістю 557 грн. 50 коп. (вартість одного кілограма становить 2,23 грн.), які помістив в 9 мішків, які приніс з собою.
В подальшому попрохав свого знайомого ОСОБА_5 перевезти належним йому мотоциклом марки «МТ-10» д.н.з. НОМЕР_1 вказані мішки з качанами переконавши, що вони належать йому.
При прибутті ОСОБА_5 на місце яке вказав ОСОБА_4 вони разом погрузили 9 мішків на коляску мотоцикла та почали рух по дорозі, але в цей час були застигнуті працівниками міліції, внаслідок чого ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме не зміг розпорядитися викраденим.
Таким чином своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху, направленому на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), гр. ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю, прохав суд суворо його не карати, в скоєному щиро розкаявся.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про розгляд справи відповідно до вимог ст.349 КПК України, тобто не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений вину свою визнав повністю, розкаявся і обставини ніким не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_4 також вважає, що не слід досліджувати фактичні обставини справи, так як він свою вину визнає повністю та згоден з обвинуваченням, і усвідомлює, що не зможе їх оскаржити в апеляційному суді.
Учасникам судового процесу роз`яснено, що суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинуваченийта інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку. А тому суд за клопотанням і згодою учасників судового провадження обмежився дослідження доказів: допитом обвинуваченогота дослідженням його характеризуючих даних.
Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) є вірною.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який посередньохарактеризується за місцем проживання те, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення не є тяжким злочином, а наявність таких обставин, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що для виправлення і перевиховання обвинуваченого слід призначити йому покарання у виді штрафу.
Під час досудового розслідування до обвинуваченого не було застосовано запобіжного заходу і на даний час немає ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу може ухилятися від виконання вироку, тому до нього не слід застосувувати запобіжний захід.
Відповідно до ст.100 КПК речові докази по даному кримінальному провадженню кукурудзу в качанах вагою 250 кг., що знаходиться на зберіганні у представника потерпілого ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського» ОСОБА_6 , - слід передати у власність ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського».
Керуючись ст. ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, ч.2 ст.15, ч.1 ст.185КК України, суд,-
ОСОБА_4 , за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу на прибуток держави в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Відповідно до ст.100 КПК речові докази по даному кримінальному провадженню кукурудзу в качанах вагою 250 кг., що знаходиться на зберіганні у представника потерпілого ПП «Підсобне господарство ім.Зубковського» ОСОБА_6 , - передати у власність ПП «Підсобне господарство ім.Зубковського».
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області, за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.