Справа № 730/781/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/61/2016
Категорія - ст. 236 ч. 1 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004886 від 08 червня 2015, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2015 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясногори Краматорського району Донецької обл, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, вдівця, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.10.2013 року Борзнянським районним судом по ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 263 КК України до 6 місяців арешту,

07.10.2014 року Борзнянським районним судом по ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 125 КК України до 6 місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_6 не обирався.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі - 1230,20 гривень покладені на ОСОБА_6 , стягнуто з нього дану суму на користь держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 восени 2000 року під час полювання в лісі поблизу с. Носелівка Борзнянського району Чернігівської області, знайшов, таким чином незаконно, не маючи передбаченого законом дозволу придбав 210 патронів калібру 7,62 мм до гвинтівки Мосіна 1891/30 р, СВД, ручних кулеметів АДРЕСА_2 патронів калібру 7,62 мм до самозарядного карабіну (СКС), автоматів (АК, АКМ, АКМС), ручних кулеметів (РПК, РПКС), 246 патронів калібру 5,45 мм до автоматів (АКМ-74, АКМС- 74У), ручного кулемета (РПК-74), які згідно висновку судово-балістичної експертизи № 426 від 26 травня 2015 року являються бойовими припасами, придатними для стрільби, після чого незаконно, не маючи передбаченого законом дозволу переніс вищевказану кількість боєприпасів до приміщення власного господарського хліву у АДРЕСА_3 , де незаконно, не маючи передбаченого законом дозволу зберігав до 16 травня 2015 року, коли дані боєприпаси у нього були вилучені працівниками міліції.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 в якій він не оспорює фактичні данні та доведеність своєї вини, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання. Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано активне сприяння розкриттю злочину, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, до адміністративної відповідальності не притягувався та це дає підставу для застосування ст. 69 КК України.

Прокурор подав заперечення, в яких вважає вирок районного суду законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга обвинуваченого безпідставною.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, адвоката ОСОБА_9 , який підтримав подану його підзахисним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, вважав вирок районного суду в цій частині обґрунтованим та просив його залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження, було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому наслідки такого порядку, згідно вироку, роз`яснені учасникам провадження, що усуває сумніви в правильності розуміння змісту цих обставин та їх добровільності у сторін кримінального провадження.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та відсутність тяжких наслідків, досягнення пенсійного віку та обставини, що обтяжують покарання рецидив злочинів.

Так, на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини та за вказаних обставин, колегія не знаходить підстав для пом`якшення призначеного вироком районного суду покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4