Справа № 375/996/15-к Номер провадження 1-кп/375/92/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.10.2015 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого
за ст.122 ч.1 КК України,-
У С Т А Н О В И В:
01 травня 2015 року у вечірній час обвинувачений перебував у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в урочищі «Піщане» смт.Рокитне. 02.05.15 біля 00 год. 30 хв. між ним та потерпілим виникла сварка, в ході якої обвинувачений умисно наніс три удари правою та лівою руками в область обличчя потерпілого, від чого останній впав на землю. Продовжуючи свої протиправні дії обвинувачений вдарив правою ногою в область лівої ключиці та два удари рукою в область потилиці потерпілого, спричинивши тілесні ушкодження - розрив лівого ключично-акроміального зчленування, закриту черепно-мозкову травму, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 80 Д від 21.07.15 відносяться до категорії ушкоджень середнього степеня тяжкості, які потягли розлад здоров`я більше 21 дня.
В судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав повністю, позов визнав частково в частині відшкодування матеріальної шкоди та пояснив, що в ніч на 2.05.15 він перебував в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в урочищі «Піщане», де посварився з потерпілим, який був в нетверезому стані та вдарив того кілька правою рукою в ліве плече. Ногою не бив. Зараз щиросердно розкаюється у вчиненому.
Допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінуємого йому злочину.
Так, потерпілий суду показав, що в ніч на 2 травня 2015 року він перебував в кафе-барі, був випивши. В барі посварився з обвинуваченим і той кілька разів вдарив його по обличчю, від чого він впав, а потім вдарив ногою по плечі, а потім рукою в область потилиці, від чого він отримав травму і тривалий час лікувався. Він витратив значні кошти на лікування та йому спричинена моральна шкода, так як він не знає про наслідки отриманої травми.
Свідок ОСОБА_7 суду показав, що в ніч на 02.05.15 він був в барі, де бачив, як потерпілий зачепив плечем обвинуваченого. Вони почали обзивати один одного. Обвинувачений запропонував вийти назовні і вони вийшли. Бачив, як ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_9 і той впав. Потім обвинувачений вдарив рукою та ногою потерпілого по тулубу і вони розійшлися.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що в барі ОСОБА_9 зачепив ОСОБА_8 , вони деякий час сварилися в барі, потім на пропозицію ОСОБА_8 вийшли назовні і там ОСОБА_8 штовхнув рукою в плече Слободяника, від чого той впав. Потім встав і вони розійшлися.
Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_11 , доповнивши, що на прохання потерпілого ОСОБА_4 він знайшов автомобіль відвезти того додому.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується:
- заявою ОСОБА_4 про кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення;
- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим та фототаблицею до нього;
- протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим та фототаблицею до нього;
- висновком судово-медичної експертизи № 80 Д від 21.07.15, згідно якої у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: розрив лівого ключично-акроміального зчленування, закриту черепно-мозкову травму, які утворилися від прямої дії тупого предмету і могли утворитися від дії рук і ніг людини при обставинах, вказаних в постанові і потерпілим в ході слідчого експертименту від 17.07.15.
Ушкодження лівого ключично-акроміального зчленування могло утворитися від одного удару ногою в область лівого плечового суглобу та відносяться до категорії ушкоджень середнього степеня тяжкості, які потягли розлад здоров`я більше 21 дня.
Суд вважає доказаною винність обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого по ст.122 ч.1 КК України як умисні дії, які виразилися в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд бере до уваги як помякшуючі обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику з місця проживання.
Обтяжуючих обставин суд не вбачає.
Суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавленя волі.
Але враховуючи особу обвинуваченого, його позитивну характеристику з місця проживання суд приходить до висновку про можливість виправлення без відбування покарання і тому приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.
Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної або моральної шкоди, має право предявити до обвинуваченого цивільний позов.
Ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим визнається особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
У ч.2 вказаної статті визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Суд вважає, що є підстави для задоволення цивільного позову в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілого, так як діями обвинуваченого тому спричинені тілесні ушкодження, з приводу яких він тривалий час лікувалася та витратив кошти на лікування.
В той же час суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди в розмірі, вказаному в позовній заяві.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично зявлятися до них для реєстрації, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 3909 грн. 22 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5 тис. грн. моральної шкоди, всього 8909 грн. 22 коп..
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом 30 діб з дня його проголошення.
Суддя