Справа № 464/6502/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/48/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого, - за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

та захисника ОСОБА_10

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 на вирок Сихівського районного суду м.Львова від 29 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 29 жовтня 2015 року ОСОБА_11 засуджений за ч.1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі; за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі; за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 68 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, з урахуванням правил ч.4 ст. 72 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, визначеного вироком Сихівського районного суду м.Львова від 10 липня 2015 року, у виді 120 годин громадських робіт, більш сворим покаранням, визначеним за даним вироком, остаточне покарання ОСОБА_11 призначено у виді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_11 змінено із домашнього арешту на тримання під вартою, взято його під варту у залі судового засідання.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахується з 29 жовтня 2015 року, тобто з часу взяття його під варту.

Цивільний позов задоволено. Стягнуто з засудженого ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_12 2.467 грн. 13 коп. завданої матеріальної шкоди.

Вирішено питання з процесуальними витратами.

Вироком суду ОСОБА_11 визнаний винуватим у тому, що 03 січня 2015 року близько 20 години., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом відчинення дверей за допомогою викрутки автомобіля марки «Хюндай Санта Фе» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля під`їзду будинку № 69 на пр. Червоної Калини у м.Львові, таємно викрав з нього відеореєстратор «DVR-603FHD» вартістю 1.600 грн., який заклав у «Чесний ломбард», та навігатор марки «Navi», вартістю 1.500 грн., який продав невстановленій особі, а отримані кошти за викрадені речі використав на власні потреби, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 3.100 грн.

Крім того, 11 січня 2015 року приблизно в 20 годині ОСОБА_11 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла передніх пасажирських дверцят автомобіля марки «ВАЗ-2121» темно-червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився біля під`їзду будинку № 14 на вул. Вернадського у м.Львові, таємно викрав з нього відеореєстратор «FULL HDI», вартістю 6.000 грн., який в подальшому здав у ломбард за 250 грн., які використав на власні потреби, спричинивши потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 6.000 грн.

Крім того, 14 січня 2015 року близько 18 години 40 хвилин ОСОБА_11 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла передніх пасажирських дверцят автомобіля марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився біля під`їзду будинку № 44 на пр. Червоної Калини у м.Львові, таємно викрав з нього відеореєстратор «НР F210», вартістю 2.000 грн., який в подальшому здав у ломбард, а отримані кошти використав на власні потреби, спричинивши потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 2.000 грн.

Крім того, 01 лютого 2015 року приблизно в 07 годині ОСОБА_11 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла передніх пасажирських дверцят автомобіля марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_4 , який знаходився біля під`їзду будинку № 26 на вул. Чукаріна у м.Львові, таємно викрав з нього відеореєстратор «АРЕХ MVR 1083B» вартістю 1.598 грн., який в подальшому здав у ломбард за 250 грн., та використав їх на власні потреби, спричинивши потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на суму 1.598 грн.

Крім того, 03 лютого 2015 року близько 22 години 55 хвилин ОСОБА_11 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переслідуючи корисливий мотив, користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, викрав велосипед із наклейкою «МСКеnzie», який знаходився поблизу кафе-бару «Санта Барбара», що на пр. Червоної Калини, 109 у м.Львові, котрий належав потерпілій ОСОБА_17 , вартістю 7.000 грн., який в подальшому здав у ломбард за 750 грн. та використав кошти на власні потреби, спричинивши потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду на суму 7.000 грн.
Крім того, 06 лютого 2015 року приблизно в 18 годині 30 хвилин ОСОБА_11 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла передньої пасажирської дверки автомобіля марки «Тойота Каріна», д.н.з. НОМЕР_5 , який знаходився біля під`їзду будинку № 64 на вул. Хоткевича у м.Львові, таємно викрав з нього відеореєстратор «Tenex DVR-700FHD» вартістю 1.567 грн. 13 коп., та в подальшому здав його у ломбард, за що отримав 250 грн. та використав на власні потреби, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 2.467 грн. 13 коп.
Крім того, 13 лютого 2015 року близько 06 години ОСОБА_11 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла передньої пасажирської дверки автомобіля марки «Ford Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_6 , який знаходився біля під`їзду будинку № 57 на вул. Стрийській у м.Львові, таємно викрав з нього відеореєстратор «Apachе» Т5НD, вартістю 562 грн., карту пам`яті «Kingston», об`ємом 8 Gb, вартістю 86 грн. та в подальшому здав відео реєстратор з карткою пам`яті у ломбард «Чесний», отримавши 250 грн., які використав на власні потреби, спричинивши потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на суму 1.498 грн.

Крім того, 15 лютого 2015 року приблизно в 02 годині ОСОБА_11 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла передніх пасажирських дверцят автомобіля марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_7 , який знаходився біля під`їзду будинку № 29 на вул. Трильовського у м.Львові, таємно викрав з нього навігатор «Піонер» вартістю 773 грн., реєстратор «МІО» вартістю 2.449 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду на суму 3.222 грн.

Крім того, 15 лютого 20015 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_11 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла передніх пасажирських дверцят автомобіля марки «Субару Аутбек», д.н.з. НОМЕР_8 , який знаходився біля під`їзду будинку № 54 на вул. Хоткевича у м.Львові, таємно викрав з нього навігатор «Піонер», вартістю 1.500 грн., мобільний телефон «Нокіа 1280», вартістю 257 грн., у якому знаходилась сім-картка «Київстар» за номером НОМЕР_9 , вартістю 25 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 5 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на суму 3.000 грн.

Крім того, 17 лютого 2015 року приблизно в 05 годині ОСОБА_11 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла передніх пасажирських дверцят автомобіля марки «Сітроен Берлінго», д.н.з. НОМЕР_10 , який знаходився біля під`їзду будинку № 19 на вул. Освицькій у м.Львові, таємно викрав з нього відеореєстратор «Соні» вартістю 1.800 грн., пристрій антирадар «Crench» вартістю 1.000 грн., навігатор «Garmin» вартістю 800 гривень, які в подальшому здав у ломбард, отримавши 250 грн., та використав їх на власні потреби, спричинивши потерпілому ОСОБА_21 матеріальну шкоду на загальну суму 6.600 грн.

Крім того, 17 лютого 2015 року близько 07 години ОСОБА_11 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла лівих передніх дверцят автомобіля марки «Рено Лагуна», номерний знак НОМЕР_11 , який знаходився біля під`їзду будинку № 58 на пр. Червоної Калини у м.Львові, таємно викрав з нього відеореєстратор «Globex HQ-20513» вартістю 600 грн. та в подальшому здав його у ломбард, отримавши 250 грн., які використав їх на власні потреби, спричинивши потерпілому ОСОБА_22 матеріальну шкоду на суму 670 грн.

Крім того, 17 лютого 2015 року приблизно в 08 годині 30 хвилин ОСОБА_11 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла передніх пасажирських дверцят автомобіля марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_12 , який знаходився біля під`їзду будинку № 20 на вул. Чукаріна у м.Львові, таємно викрав з нього відео реєстратор, вартістю 600 грн., який в подальшому здав за 250 грн. та використав такі на власні потреби, спричинивши потерпілому ОСОБА_23 матеріальну шкоду на суму 600 грн.

Крім того, 20 лютого 2015 року близько 11 години ОСОБА_11 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проходячи неподалік будинку № 64 по пр. Червоної Калини у м.Львові, побачивши відчинені двері автомобіля марки «Сітроен Джампер», д.н.з. НОМЕР_13 , який належить потерпілій ОСОБА_24 , з метою заволодіння її майном проник у багажне відділення вказаного автомобіля, звідки намагався викрасти пластмасовий ящик з набором ключів вартістю 150 грн., однак був зачинений гр. ОСОБА_25 у багажному відділенні вказаного автомобіля, після чого був затриманий працівниками міліції.

На вказаний вирок захисник обвинуваченого ОСОБА_26 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_11 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді 120 годин громадських робіт; за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 68 КК України - 1 рік обмеження волі; за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_11 покарання - 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України, з врахуванням ч.4 ст. 72 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, визначеного вироком Сихівського районного суду м.Львова від 10 липня 2015 року у виді 120 годин громадських робіт, більш суворим покаранням, визначеного за цим вироком, призначити ОСОБА_11 остаточне покарання 1 рік позбавлення волі. Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки суд не врахував та не надав належної правової оцінки тому, що ОСОБА_11 вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений зробив належні висновки для себе, став на шлях виправлення, повністю визнав свою вину і у вчиненому щиро розкаявся, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та відшкодував шкоду потерпілим. Однак, суд призначив фактично найбільш суворе покарання за санкцією даної статті та не навів у вироку мотивів,чому він дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства на строк, який є практично максимальним за санкцією інкримінованої ОСОБА_11 статті КК України. Вважає обране покарання надто суворим, яке слід пом`якшити.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника та обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, прокурора про залишення вироку без змін, а апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України , за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доведеність винуватості та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються і останній таку визнає.

Щодо покарання, з яким захист не погоджується, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; обране з врахуванням особи обвинуваченого, який згідно ст. 89 КК України вважається не судимим; пом`якшуючих покарання обставин щирого каяття у вчиненому, відшкодування завданої потерпілому ОСОБА_21 шкоди, позитивної характеристики за місцем проживання.

Суд правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі та своє рішення мотивував у вироку.
Ті обставини, на які в апеляційній скарзі покликається захисник як на підставу зміни вироку, повністю враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, яке є справедливим і за своїм видом, і за розміром.
Визнавши ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, суд призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкціями норм даної статті КК, і таким чином врахував особу обвинуваченого, та усі пом`якшуючі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в апеляційній скарзі.
З урахуванням в сукупності усіх обставин справи та особи обвинуваченого колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для призначенні ОСОБА_27 більш м`якого покарання.
Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, колегія суддів вважає, що досягнення встановленої ч.2 ст. 50 КК України мети виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції обвинуваченого та неможливе без відбування ним покарання, а тому підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_11 не вбачає.
Призначаючи покарання ОСОБА_11 , на думку колегії суддів, суд вірно врахував характер і тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, їх кількість, каяття у вчиненому, відшкодування одному з потерпілих завданої шкоди, а також ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.
Суд першої інстанції при ухваленні вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_11 виконав вимоги ст. 374 КПК України, яка передбачає обов`язок суду у мотивувальній частині вироку обґрунтувати прийняте ним рішення із наведенням відповідних підстав, вірно застосував норми права вимоги ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим така до задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене, колегія суддів визнає апеляційну скаргу захисника необґрунтованою й приходить до висновку, що судом вірно призначене обвинуваченому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування вироку.
Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Разом з тим колегія, суддів вважає за необхідне виключити з вироку помилкове покликання суду на застосування вимог ч.4 ст. 72 КК України. У даному випадку мало б місце покликання на п.4 ч.1 ст. 72 КК України.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м.Львова від 29 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Покликання у вироку на застосуванням правил ч.4 ст. 72 КК України виключити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :

ОСОБА_3 МАКОЙДА ОСОБА_28