справа № 164/194/16-к
п/с 1-в/164/160/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2016 року. Смт. Маневичі.
Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Маневицької ВК № 42 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання, -
В С Т А Н О В И В:
18 січня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із даним клопотанням, в якому просив, беручи до уваги зміст ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 537 КПК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк призначеного судом покарання.
В судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, проте подав суду заяву, в якій просив судовий розгляд проводити у його відсутності, клопотання задовольнити, а тому суд розглядає клопотання у відсутності засудженого, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 539 КПК України.
Прокурор та представник Маневицької ВК № 42, кожен зокрема, клопотання не підтримали, просили відмовити у зв`язку з його безпідставністю.
Заслухавши думку учасників судового процесу, кожного зокрема, дослідивши матеріали особової справи № 128-М-14, суд приходить висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.
Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набув чинності 24 грудня 2015 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до абзацу першого якої зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 затримано 27 квітня 2004 року (аркуш 2 особової справи).
Згідно постанови Кам`янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2004 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою (аркуш 1 особової справи).
Вироком Кам`янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 червня 2004 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України та у відповідності до ст. 70 КК України призначено покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання і остаточно визначено до відбування 5 років 3 місяці позбавлення волі. Міру запобіжного заходу залишено попередню тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з 24 квітня 2004 року (аркуші 10-17 особової справи).

23 серпня 2005 року вироком Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та у відповідності до ст. 70 КК України призначено покарання 13 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначено покарання шляхом поглинання невідбутої частини покарання за вироком Кам`янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 червня 2004 року 13 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Міру запобіжного заходу залишено попередню тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з 27 квітня 2004 року (аркуші 25-42 особової справи).
Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2005 року ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1ст. 187 КК України, міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд змінено на тримання під вартою (аркуш 50 особової справи).
3 липня 2006 року вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, згідно вироку Апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2005 року, остаточно визначено до відбування 13 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання рахувати з 27 квітня 2004 року. Міру запобіжного заходу залишено попередню тримання під вартою (аркуш 58 особової справи).
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 4 грудня 2006 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України та у відповідності до ст. 70 КК України призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених згідно вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 3 липня 2006 року, остаточно визначено до відбування 13 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання рахувати з 27 квітня 2004 року. Міру запобіжного заходу залишено попередню тримання під вартою (аркуші 63-64 особової справи).
Із відповідного розпорядження суду вбачається, що вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 4 грудня 2006 рокунабрав законної сили 21 лютого 2007 року (аркуш 65 особової справи).

Згідно вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначено покарання 1 рік позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначену вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 4 грудня 2006 року, остаточно призначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з 11 березня 2014 року (аркуші 73-75 особової справи).
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 14 травня 2014 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2014 року закрито у зв`язку з його відмовою від апеляційної скарги (аркуші 76-77 особової справи).

Із розпорядження суду вбачається, що вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2014 року набрав законної сили 14 травня 2014 року (аркуш 78 особової справи).

Зважаючи на вищевикладене, та беручи до уваги те, що ОСОБА_5 було доставлено в СІЗО 14 червня 2014 року, тобто після набрання вироком законної сили (титульна сторінка зворот особової справи), вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2014 року, за яким він відбуває покарання, запобіжний захід у виді взяття під варту не обирався, підстав для застосування щодо нього ч. 5 ст. 72 КК України немає, а тому суд приходить висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 72 КК України, ст. 539 КПК України,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання - відмовити.
Копію ухвали скерувати у Маневицьку виправну колонію № 42 УДПтС у Волинській області та засудженому для відому.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1