Справа № 603/3/16-к
Провадження № 1-кп/603/10/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" лютого 2016 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Монастириського районного суду Тернопільської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 17 грудня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ;
потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

25 листопада 2015 року близько 18 год. ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , вирішив викрасти гвинтовий домкрат із багажного відділення автомобіля марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі дороги та належав ОСОБА_5 .
Так, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно та бажаючи заволодіти неналежним йому майном для використання у власних потребах, тобто переслідуючи корисливий мотив і мету, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і він не буде помічений сторонніми особами, діючи таємно, шляхом вільного доступу, викрав із багажного відділення автомобіля марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , гвинтовий домкрат марки «Джі С», який належить ОСОБА_5 і з яким з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 220 грн. 00 коп.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, погодившись із фактичними обставинами, що викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, 25 листопада 2015 року близько 18 год., перебуваючи по вул.Незалежності 19 с.Задарів Монастириського району Тернопільської області шляхом вільного доступу до багажного відділення автомобіля марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , викрав вказаний гвинтовий домкрат.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, ставлення останнього до вчиненого ним діяння, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст.ст. 65, 67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його вік, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, а також повне добровільне усунення заподіяної злочином шкоди.
Крім того, суд бере до уваги заяву потерпілого ОСОБА_5 , з якої вбачається, що викрадене майно у вигляді гвинтового домкрату з маркуванням «Джі С», йому повернуто, жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілий немає та просить суд суворо його не карати.
Враховуючи сукупність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих, а також особу обвинуваченого, беручи до уваги вищенаведені обставини, суд приходить до переконання про можливість призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді громадських робіт, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирались.

Цивільний позов до обвинуваченого не пред`являвся.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі.

З обвинувального акта вбачається, що по кримінальному провадженні понесені процесуальні витрати за проведення експертизи в зв`язку із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованої державної установи.

Зокрема, проведена судова товарознавча експертиза від 24 грудня 2015 року і надано висновок за № 6 -648/15, вартість експертизи становить 184,14 грн.

Відтак, ці процесуальні витрати в сумі 184,14 грн. на залучення експерта за ініціативою сторони обвинувачення, відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
На основі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 184 (сто вісімдесят чотири) грн. 14 коп. витрат на проведення експертиз.

Речові докази: гвинтовий домкрат марки «Джі С», що знаходяться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_5 , залишити в його користуванні.
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку. Учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні, вирок надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Суддя ОСОБА_1