УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Галапаца І.І.

Суддів Волинця М.М., Танечника І.І.

з участю прокурора Телепка В.В.

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 та державного обвинувача на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2009 року,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружений, непрацюючий, раніше неодноразово судимий, останній раз: 26 листопада 2004 року Самбірським районним судом Львівської області за ст.ст. 15, 186 ч.2 КК України на чотири роки три місяці позбавлення волі,

засуджений за ст. 186 ч.3 КК України на п'ять років позбавлення волі; за ст. 187 ч.3 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_1 покарання вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишений попередній взяття під варту і строк відбуття покарання обчислюється з 27 жовтня 2008 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, неодружений, непрацюючий, раніше неодноразово судимий, останній раз: 12 вересня 2003 року Пустомитівським районним судом Львівської області за ст.ст. 121 ч.1, 69, 185 ч.3, 70, 71 КК України на чотири роки позбавлення волі,

засуджений за ст. 187 ч.3 КК України на сім років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишений попередній взяття під варту і строк відбуття покарання обчислюється з 03 листопада 2008 року.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянин України, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодружений, непрацюючий, несудимий,

засуджений за ст. 186 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на три роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 змінений з підписки про невиїзд на взяття під варту з залу суду.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, громадянин України, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодружений, непрацюючий, несудимий,

засуджений за ст. 186 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на три роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 змінений з підписки про невиїзд на взяття під варту з залу суду.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно в користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області 901 грн. 44 коп. за проведення трасологічних експертиз та експертизи холодної зброї.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в кінці вересня 2008 року біля 03 год., маючи умисел на викрадення майна ОСОБА_5, через вхідні двері проникли в його будинок по вул. Фридера, 32 в с. Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області, застосували до нього насильство, яке не було небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, після чого ОСОБА_3 утримував ОСОБА_5 силою, а ОСОБА_1 разом із ОСОБА_6 відкрито заволоділи його майном, а саме: телевізором марки "Електрон" вартістю 720 грн. та музичним центром марки "Магнум" вартістю 100 грн., а всього, зі слів потерпілого, на загальну суму 820 грн.

Крім цього, ОСОБА_1 21 жовтня 2008 року біля 04 год. 45 хв. за попередньою змовою в групі з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 здійснили напад на ОСОБА_8, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_11 з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров'я та використанням ножа, після чого зв'язали її та заволоділи майном, а саме: курткою жіночою шкіряною чорного кольору вартістю 640 грн., золотим браслетом вартістю 1 тис. 980 грн., мобільним телефоном марки "Нокіа 6300" вартістю 1 тис. 75 грн., грошами в суми 2 тис. грн., кварцовим годинником чоловічим золотистого кольору вартістю 45 грн., мобільним телефоном марки "Сіменс С65" вартістю 400 грн., а всього, зі слів потерпілого, на загальну суму 6 тис. 140 грн., спричинивши їй при цьому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на чолі справа та садна на нижній губі рота, які згідно висновку експерта № 1153 від 24 жовтня 2008 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляції засуджений ОСОБА_4 покликається на те, що після скоєння злочину, усвідомивши всю протизаконність своїх діянь, він з своїм братом ОСОБА_3 прийшли до потерпілого ОСОБА_5 та зізналися в тому, що вчинили, попросили вибачення, а згодом повернули викрадене.

Зазначає, що ОСОБА_5 до нього та його брата жодних претензій не мав і з заявою до міліції не звертався, а приблизно через місяць його змусили працівники Дрогобицького MB написати заяву в міліцію.

Наголошує, що під час досудового слідства та в суді він давав правдиві покази, усвідомив протиправність своїх діянь, вину визнав повністю, допомагав слідству і суду встановити об'єктивну істину у справі, щиро розкаявся.

Вважає, що при призначенні йому покарання суд не врахував його молодий вік та те, що у нього залишилися батько і мати які перебувають у тяжкому матеріальному становищі, потребують догляду в зв'язку з поганим станом здоров'я і фактично залишилися без допомоги, яку він з братом надавали у веденні домашнього господарства.

Акцентує, що на даний час, перебуваючи в місцях позбавлення волі, зрозумів, що як людина, буде деградувати, тому що оточення в якому знаходиться не сприяє духовному, моральному збагаченню і перевихованню.

Також вважає, що покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки є надто суворим.

Просить вирок міськрайонного скасувати у зв'язку з невідповідністю покарання, призначеного судом, ступеню тяжкості злочину внаслідок суворості та постановити новий вирок, яким призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України не пов'язане із позбавленням волі.

Засуджений ОСОБА_3 подав апеляцію аналогічного змісту.

В апеляції державний обвинувач покликається на те, що не оспорює кваліфікацію дій засуджених, проте вважає, що покарання, призначене судом не відповідає ступеню тяжкості злочину, особам засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 внаслідок мякості.

Наголошує, що суд не врахував осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки вони раніше неодноразово судимі, тяжкість вчинених ними злочинів та те, що як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав своєї вини, а ОСОБА_2 змінив у судовому засіданні свої покази та дав неправдиві покази щодо непричетності ОСОБА_1 до вчинення злочину, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України, при тому, що такі були спростовані у судовому засіданні і їх вина повністю доведена зібраними на досудовому слідстві та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Крім цього вважає, що під час призначення покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 суд також не врахував тяжкість вчиненого ними злочину, а тому призначив більш мяку міру покарання.

Просить вирок міськрайонного суду скасувати у зв'язку з невідповідністю покарання, призначеного судом, ступеню тяжкості злочинів та особам засуджених внаслідок м'якості, та постановити новий вирок, яким ОСОБА_1 призначити покарання за ст. 186 ч.3 шість років позбавлення волі, за ст. 187 КК України десять років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 70 КК України десять років позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_2 за ст. 187 ч.3 КК України вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_3 за ст. 186 ч.3 КК України чотири роки шість місяців позбавлення волі та ОСОБА_4 за ст. 186 ч.3 КК України пять років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про підтримання апеляції державного обвинувача та заперечення апеляцій засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4, засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, які заперечили апеляцію державного обвинувача та просять вирок суду залишити без зміни, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтримали свої апеляції та заперечили апеляцію державного обвинувача, розглянувши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що такі задоволенню не підлягають.

Як вбачається зі змісту апеляцій, державний обвинувач не оспорює доведеність вини ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та кваліфікацію їх злочинних дій, а оспорює міру призначеного останнім покарання внаслідок мякості, а засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 міру призначеного покарання внаслідок суворості.

Колегія суддів вважає, що призначаючи покарання засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, міськрайонний суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, а засудженим ОСОБА_3, ОСОБА_4, крім цього, обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та призначив покарання з застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 186 ч.3 КК України.

Ті обтяжуючі покарання обставини, на які покликається в апеляції державний обвинувач, та помякшуючі покарання обставини, які зазначають в своїх апеляціях засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_4, судом теж враховані.

А тому, колегія суддів приходить до висновку, що покарання засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, є необхідне та достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування вироку суду.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2009 року відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без зміни, а апеляції державного обвинувача, засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без задоволення.

Головуючий

Судді