Справа № 755/2737/15-к
В И Р О К
іменем України
"06" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за № 0017753 від 21 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, Київської обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого інженером в Київському електровагоноремонтному заводі, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 , 20 грудня 2014 року близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину Бершка Україна, ТРЦ Скаймол, розташованого по п-ту. Генерала Ватутіна, 2-Т, в м. Києві, побачив на полиці вказаного магазину жіночу сукню. В цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 підійшов до полиці з одягом, взяв жіночу сукню чорно-білого кольору, арт. 0384/966/800/142, вартістю 204 грн. 75 коп. та поклав її до пакету, який тримав при собі.

В подальшому, ОСОБА_4 не оплативши за вказаний товар на касі, намагався вийти за межі приміщення магазину, з метою розпорядитись майном, яке він намагався викрасти за власним розсудом, однак виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, довести свої злочинні дії до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони магазину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак свій злочинний умисел до кінця довести не зміг з причин, що не залежали від його волі.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0017753 від 21 грудня 2014 року, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди від 24 січня 2015 року представник потерпілого та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0017753 від 21 грудня 2014 року, за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, визначили розмір матеріальної шкоди в сумі 204 грн. 75 коп., а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 грн. Також у даній угоді зазначені роз`яснені представнику потерпілого та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 грн., наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про примирення між ним та представником потерпілого укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між представником потерпілого та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -

засудив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 24 січня 2015 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0017753 від 21 грудня 2014 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні жіночу сукню залишити у володінні ТОВ Бершка Україна.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: