АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1267/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 вересня 2015 року м.Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000121 від 13.03.2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

Відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді трмання під вартою строком на 60 днів до 20 жовтня 2015 року із визначенням суми застави в розмірі 80 мінімальних заробітних плат в сумі 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) грн.

Як зазначено в ухвалі, на обгрунтування клопотання слідчий вказав, що слідчим відділом Управління СБУ в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000121 від 13.03.2015 року, за підозрою громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку серпня 2015 року, точну дату встановити не виявилося за можливе, у громадянина ОСОБА_10 , який перебував на території м. Харкова, виник злочинний умисел, направлений на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечних психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів.

З метою реалізації зазначеного злочинного умислу,, ОСОБА_10 залучив до виконання вказаного злочину свого знайомого ОСОБА_9 , який усвідомлюючи заборону переміщення через митний кордон України психотропних речовин дав свою добровільну згоду на співучасть у вказаному злочині.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір, 20 серпня 2015 року, ОСОБА_9 виїхав до м. Москва РФ, де при невстановлених досудовим слідством обставинах, у місці та у спосіб вказаний йому ОСОБА_10 , придбав особливо небезпечні психотропні речовини масою 34,3314 грам та 72,7683 грам (кристалоподібну речовину прозорого кольору та порошкоподібну речовину білого кольору) та особливо небезпечний наркотичний засіб масою 152,161 грам (кристалоподібну речовину жовтого кольору масою 168,9 грам).

22 серпня 2015 року ОСОБА_9 слідуючи пішки, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , повідомивши останнього про час, місце та спосіб незаконного переміщення вказаних речовин, приховавши в особистих речах зазначені речовини, з метою їх незаконного переміщення, о 18 годині 00 хвилин прибув до міждержавного пункту пропуску „Гоптівка, де за результатом проведення митного декларування та опитування не повідомив про наявність у нього заборонених до переміщення речовин. Цього ж дня, за результатом поглибленого митного догляду в особистих речах ОСОБА_9 виявлено три пакети з порошкоподібною речовиною.

Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ при ГУВМС України в Харківській області № 1322 від 24.08.2015 року виявлені та вилучені у ОСОБА_9 речовини масою 34,3314 грам та 72,7683 грам містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, в перерахунку на загальну масу речовини 26,1057 грам, а речовина масою 152,5161 грам містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб AB-PINAC-CHM, в перерахунку на загальну масу речовини 46,8834 грам. Згідно списку 1 та 2 таблиці 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року „Про затвердження переліку наркотичних засобів , психотропних речовин і прекурсорів казані речовини є особливо-небезпечною психотропною речовиною та особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг яких заборонений.

22 серпня 2015 року після фактичного переміщення через митний контроль України з РФ особливо-небезпечної психотропної речовини та особливо небезпечного наркотичного засобу ОСОБА_9 був затриманий, а вказані речовини вилучені за результатом огляду місця події.

23 серпня 2015 року ОСОБА_9 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, після чого 23.08.2015 року та 25.08.2015 року повідомлений про підозру у вчиненні зазначеного злочину.

Слідчий зазначив, що вина ОСОБА_9 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, висновком експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області № 1322; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 .

Слідчий вказав, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що є підстави вважати, що ОСОБА_9 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду; з метою уникнення від кримінальної відповідальності знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_9 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовувалось насильство під час затримання і в період перебування в якості затриманого.

Підозрюваний ОСОБА_9 посилаючись на необхідність здійснення допомоги батькам, які є похилого віку, просив у задоволенні клопотання відмовити.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на особу підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків та недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що слідчим відділом Управління СБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000121 від 13 .03.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обгрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_9 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_9 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжкого кримінального правопорушення проти здоров`я населення, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що є соціально небезпечним та має широку розповсюдженість, даних про особу, враховуючи той факт, що підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, не має доходів для існування, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області відмовити, а відносно ОСОБА_9 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування доводів своєї апеляції захисник вказує на те, що ані прокурором, ані слідчим в судовому засіданні не було доведено реальну можливість настання вищезазначених ризиків та їх обґрунтованість, а також стороною обвинувачення не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Зазначає, що допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_9 не заперечував факту переміщення речовин, які були у нього знайдені та вилучені через митний кордон України з РФ, але вказав, що гадав, що ці речовини дозволені для обігу в Україні і гадки не мав, що вони внесені до переліку психотропних речовин та наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Крім того, захисник-адвокат ОСОБА_11 вважає, що слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_12 не в повній мірі виконав вимоги ст. 178 КПК України. Зазначає, що слідчим суддею не дана оцінка тому, що ОСОБА_12 мешкає разом з батьками, що його батько інвалід 2 групи і ОСОБА_12 допомагає їм матеріально та побутово, що свідчить про міцність соціальних зв`язків.

Заслухавши доповідь судді, захисника адвоката ОСОБА_11 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника та просив залишити ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції захисника, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею були з`ясовані обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України та вірно встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого правопорушення та доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 2 ст. 177 КПК України.

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 176,178,183 КПК України та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З таким висновком слідчого судді погоджується й апеляційний суд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Що стосується характеризуючих особу підозрюваного даних, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, то судова колегія приходить до висновку що враховуючи наявність обгрунтованої підозри в скоєнні тяжкого злочину пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, що є соціально небезпечним та має широку розповсюдженість та доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України вони не впливають на законність висновків слідчого судді викладених в оскарженій ухвалі.

За вищенаведених обставин доводи апеляції щодо скасування ухвали слідчого судді необгрунтовані, адже всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються лише під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Більш того, згідно вимог ст.183 КПК України слідчим суддею в ухвалі визначено заставу як альтернативний запобіжний захід.

За викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 206, 392, 403, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2015 року щодо обрання у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: