Справа № 314/4699/15-к
Провадження № 1-в/314/961/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у дистанційному судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя АР Крим, громадянина України, освіта середня, одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:

- 13.04.2005 року Бахчисарайським районним судом АР Крим за ст. ст.185 ч.2, 185 ч.3, 263 ч.1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.03.2007 року по відбуттю строку покарання.

-21.11.2008 року Чорноморським районним судом АР Крим за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.

-23.01.2009 року Чорноморським районним судом АР Крим за ст.ст.185 ч.3,70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 29 днів.

По даній справі засуджений: 06.12.2012 року Чорноморським районним судом АР Крим за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 13.11.2012 року Кінець строку: 13.05.2016 року
про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№101), надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 просив суд задовольнити своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, відповідних висновків для себе не зробив.

Представник адміністрації установи заперечив проти задоволення клопотання засудженого, так як останній не довів свого виправлення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Так, при вивченні матеріалів особової справи засудженого встановлено, що останній з 25.02.2013 року відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області( №101).

За час відбування покарання характеризується посередньо має 1 заохочення, останнє з яких отримав лише 30.07.2014 року. Має 1 стягнення, а саме оголошено попередження, яке погашено в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

З матеріалів справи встановлено, що під час відбування покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№101) засуджений ОСОБА_5 у 2013 році не працевлаштований, був працевлаштований у 2014 році лише протягом 2- х місяців, у 2015 році лише протягом 3-х місяців.

Його відношення до праці протягом певного періоду часу, який є суттєво менш тривалим ніж загальний строк ув`язнення засудженого, на погляд суду, пояснюється не намаганням спокутувати свою вину у скоєному, а лише наполегливим намаганням будь-яким засобом вийти з місць позбавлення волі, будучи щиросердно впевненим, що його участь у будь-якій праці безперечно повинна потягнути за собою його умовно-дострокове звільнення.

Особа засудженого та його поведінка за весь час відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі у своїй сукупності, не дають підстав вважати, що ОСОБА_5 довів своє виправлення, оскільки останній за весь період відбування покарання має лише одне заохочення та погашене в установленому законом порядку стягнення, накладене 11.02.2015 року правами начальника відділення СПС, що свідчить про небажання судженого стати на шлях виправлення.

Крім того засудженому ОСОБА_5 вже надавалася пільга у вигляді умовно-дострокового звільнення від покарання , та у цей період знову вчинив злочин , що не може свідчити про його виправлення та намагання не вчиняти нові злочини.

За таких обставин на теперішній час суд не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

13.11.2015

23.11.2015