Справа №195/55/16-к
1-кп/195/32/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2016 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000633 від 01.11.2015 р., стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого монтером Нікопольської дистанції колії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 01.11.2015 р., близько 17 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-21011 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , слідував по проїзній частині автодороги Н-23 "Кіровоград-Кривий Ріг-Запоріжжя" зі сторони м.Запоріжжя в напрямку с.Гарбузівка Томаківського району Дніпропетровської області.
Під час руху в момент наближення до перехрестя повороту вліво в напрямку с.Гарбузівка на 306км+800м автодороги "Кіровоград-Кривий Ріг-Запоріжжя", близько 17 год. 35 хв., ОСОБА_4 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, і проявляючи крайню неуважність до дорожніх обставин, рухаючись по вказаній дорозі, не впевнившись в безпечності виконуваного ним маневру повороту вліво, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та зіткнення з автомобілем "Рено Кенго" з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку, чим грубо порушив вимоги п. 16.13. Правил дорожнього руху України, в якому вказано: «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.»
Не виконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди.
Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий, пасажир автомобіля "Рено Кенго" з реєстраційним номером НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 320-Е від 29.12.2015 року ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: «У неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому 4-ої п`ясної кістки лівої кисті; закритої черепно-мозкової травми, а саме - синець в правій параорбітальній області, рана (найвірогідніше забита поверхнева) на його тлі, синець в проекції нижньої щелепи праворуч, підшкіряна гематома і рана (найвірогідніше забита) в лобній області посередині, садно в правій скроневій області, струс головного мозку. В даному випадку виявлені тілесні ушкодження розглядаються у сукупності як сумісна травма голови і лівої верхньої кінцівки і за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше як 21 день)».
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 70/27-199 від 29.12.2015 року: «У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-21011» ОСОБА_4 повинен був діяти згідно вимогам п.16.13 Правил дорожнього руху.
Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «ВАЗ-21011» ОСОБА_4 , при заданому механізмові ДТП, визначалась виконанням ним вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху, для чого в нього не було перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати.
У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ-21011» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.16.13 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП».
В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим по пред`явленому обвинуваченню за обставин, вказаних в обвинувальному акті, у скоєному щиро кається. При цьому суду пояснив, що 01.11.2015 р. близько 17 год. 30 хв. він керував технічно справним автомобілем ВАЗ-21011 з реєстраційним номером НОМЕР_1 та слідував по проїзній частині автодороги Н-23 "Кіровоград-Кривий Ріг-Запоріжжя" зі сторони м.Запоріжжя в напрямку с.Гарбузівка Томаківського району Дніпропетровської області. Рухаючись по вказаній дорозі, не впевнившись в безпечності виконуваного ним маневру повороту вліво, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та зіткнення з автомобілем "Рено Кенго" з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок чого, своїми необережними діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження. Просить суд суворо не карати та не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки у нього на утриманні двоє дітей, і використання особистого транспортного засобу йому необхідне при здійсненні догляду за власним підсобним господарством. Оскільки значна частина заробітної плати буде витрачатися на погашення шкоди потерпілій, позбавлення його прав керування транспортними засобами поставить його сім?ю в скрутне матеріальне становище.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєному підтверджується свідченнями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що того дня, 01.11.2015 року близько 17 год. 30 хв., вона рухалася на своєму автомобілі «Рено Кенго» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , по проїзній частині автодороги Н-23 "Кіровоград-Кривий Ріг-Запоріжжя". На зустріч рухався автомобіль ВАЗ 21011, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого, який не впевнившись в безпеці виконуваного ним маневру повороту вліво, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з її автомобілем, який рухався в зустрічному напрямку, від удару їх автомобіль злетів у придорожну колію, а також вона отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше як 21 день), в зв`язку з чим, тривалий час проходила лікування на яке витратила значні кошти. Потерпіла також подала до суду позовну заяву про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, суду додала, що обвинувачений почав частково відшкодовувати їй завдану шкоду. Також просить суд обвинуваченого суворо не карати.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

У суду немає сумнівів у тому, що обвинувачений дає правдиві свідчення добровільно.

Так як обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 КПК України, наслідки якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Суд кваліфікує необережні дії ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

До обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65-67 КК України, судом враховується характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відповідно до ст.12 КК України скоїв злочин невеликої тяжкості, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення винного до скоєного та думку потерпілої, яка на суворій мірі покарання не наполягає, суд вважає правильним призначити покарання в межах санкції статті у виді обмеження волі. Разом з тим, беручи до уваги особу винного, який скоїв злочин по необережності, у тверезому стані, крім того, враховуючи позитивні характеристики з місця проживання та з місця роботи обвинуваченого (а.с.92-93), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 94), суд вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України , а також вважає за можливе не призначати додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 зі змінами "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Потерпіла ОСОБА_5 заявила позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 136 718 грн. 48 коп. та моральну шкоду в сумі 13 000,00 грн., мотивуючи наступним.

Незалежним експертом, спеціалістом - автотоварознавцем був проведений розрахунок матеріальних збитків, зроблений відповідно до ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», щодо визначення вартості матеріального збитку пошкоджень автомобіля «Рено Кенго» держномер НОМЕР_2 .
Згідно висновку вартість матеріальної шкоди внаслідок пошкодження при ДТП автомобіля «Ренго Кенго» держномер НОМЕР_2 складає 181096 грн. 13 коп.
Одночасно до суми відшкодування вона додала свої витрати на експертні послуги, які склали 818,00 грн.
У водія автомобіля «ВАЗ-21011» ОСОБА_4 на момент скоєння ДТП був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Внаслідок цієї ДТП вона отримала тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 320-Е від 29.12.2015 р. їй були заподіяні тілесні ушкодження. В даному випадку виявлені тілесні ушкодження розглядаються у сукупності як сумісна травма голови і лівої верхньої кінцівки і за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше як 21 день)».
В наслідок отримання травм вона тривалий час проходила лікування, на яке витрачала всі свої кошти. Загальний розмір її затрат на лікування склав 4804 грн. 35 коп.
Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та відповідно до ст. 23 ЦК України вона має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля їй довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля. І до того суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого вона почала до всього нервово відноситися, крім того постраждали також і члени її родини, що призвело до розладу стосунків у сім`ї.
У неї періодично запаморочується голова, погано спить, через що їй довелося звільнитись з роботи, оскільки вона працювала у банку, а її робота була пов`язана з цифрами та перерахуванням грошей, головні болі не давали їй повноцінно робити.
Розмір душевних страждань вона оцінює в 13000,00 гривень.
Крім того, позивач змінила позовні вимоги в частині накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача, оскільки стало з`ясовано, що у обвинуваченого відсутнє майно, яке б належало йому на праві приватної власності. Тому вона не наполягає на накладенні арешту.
Обвинувачений визнає вищевказаний цивільний позов в повному обсязі.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог потерпілої про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до наступного.

За таких обставин, згідно вимог, передбачених ст.ст.1166, 1187, 1201 ЦК України, позовні вимоги потерпілої до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою.

Згідно вимог ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, виходячи із принципів виваженості, розумності, справедливості, з урахуванням вищевказаних обставин ДТП, глибини та тривалості моральних страждань і переживань, які перенесла потерпіла, суд вважає, що позовні вимоги в частині розміру грошових стягнень на відшкодування потерпілій моральної шкоди підлягають також задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, беручи до уваги ступінь фізичного страждання пов`язаного з ушкодженням здоров`я та необхідністю лікування і його тривалістю, переживаннях, порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілої, суд приходить до висновку, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, позовні вимоги про стягнення суми моральної шкоди потерпілій слід задовольнити в повному об`ємі,
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 349, 373,374 КПК України, суд
З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду в сумі 136 718,00 грн. (сто тридцять шість тисяч сімсот вісімнадцять грн. 00 коп.), завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) моральну шкоду в сумі 13000,00 грн. (тринадцять тисяч грн.. 00 коп.).

Речові докази: автомобіль ВАЗ-21011 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на спец.майданчику Томаківського ВПНВП ГУНП - повернути ОСОБА_4 ; автомобіль "Рено Кенго" з реєстраційним номером НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні на спец.майданчику Томаківського ВПНВП ГУНП повернути ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_1

18.02.2016