АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1715/15 Справа № 191/2536/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ
17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений 09 лютого 2011 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.296, ч.2 ст.121, ч.1 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково, суд мотивує своє рішення тим, що останній за весь час відбування покарання не довів свого виправлення. Наявність лише шести заохочень у вигляді подяки, працевлаштування засудженого та низький відсоток виконання ним норми виробітку не свідчать про його виправлення, оскільки кількість, характер допущених засудженим порушень та вид стягнень дають підстави для висновку, що поведінка засудженого та його ставлення до праці не є сумлінними.
В апеляції та доповненні до неї засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, як незаконну та необґрунтовану, задовольнити його клопотання та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково. Посилається на те, що судом були проігноровані обставини, які мали істотне значення, а саме, повне визнання ним вини, розкаяння у скоєному, відсутність цивільного позову, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та відбуття більше 2/3 строку покарання. Крім того, вказує, що з першого дня перебування у колонії добровільно працює на виробництві по 12 годин, має 6 заохочень за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку, а наявність у нього стягнень не може бути врахована судом, оскільки вони погашені за плином часу.
Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав, що ухвалу суду слід залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія вважає апеляцію такою, що не підлягає задоволенню.
Суд правильно вказав на те, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Ретельно перевіривши усі доводи ОСОБА_7 , дослідивши надані матеріали, особову справу засудженого, суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 засуджений за скоєння двох злочинів, один з яких є тяжким, на даний час своєю поведінкою та ставленням до праці за весь період відбуття покарання не довів свого виправлення. Суд обґрунтовано послався на матеріали особової справи та пояснення представника адміністрації колонії, згідно яких ОСОБА_7 , відбуваючи покарання, будучи працевлаштованим, до роботи ставився посередньо, виконував її під контролем, схильний порушувати розпорядок робочого режиму. За весь період відбуття покарання ОСОБА_7 мав шість заохочень та 3 стягнення - сувора догана за сон на робочому місці; 7 діб ДІЗО за перешкоджання обшуку; 15 діб ДІЗО за порушення цехового режиму, розукомплектування обладнання цеху, які хоча й погашені за плином часу, але їх кількість та характер не можуть свідчити про те, що поведінка засудженого та його ставлення до праці є сумлінним. 17.06.2015 року комісією по розгляду особових справ засудженому ОСОБА_7 було відмовлено в поданні матеріалів до суду на умовно-дострокове звільнення, як особі, що не довела своє виправлення (а.с.9). .
За таких обставин, підстав до скасування ухвали суду, навіть з урахуванням позитивної характеристики від 04.04.2014 року на ОСОБА_7 , наявності у нього двох малолітніх дітей на утриманні, на що він посилається в апеляції, колегія не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без змін.

Судді: