Єдиний унікальний номер 725/3336/15-к
Номер провадження 1-кп/725/146/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.12.2015 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Жадова Сторожинецького району Чернівецької області, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця-помічника гранатометника 2-ї аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата військової служби за контрактом, -

кримінальне провадження №0000118 від 20.11.2014 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.408 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
09 жовтня 2013 року ОСОБА_5 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 , а в подальшому у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), у військовому званні «солдат».
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 ) №39 від 25 червня 2014 року ОСОБА_5 зарахований до списків частини, всіх видів забезпечення і призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника 2-ї аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 .
Проходячи військову службу на вищевказаній посаді, ОСОБА_5 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Однак, 4 листопада 2014 року біля 8-ї години солдат ОСОБА_5 , всупереч наведених вимог законодавства, не бажаючи проходити військову службу, з метою ухилитися від її проходження, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, не погоджуючи свої дії з командуванням та не одержавши дозволу командира (начальника), самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 та вибув до місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.
Таким чином, стрілець-помічник гранатометника 2-ї аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за контрактом ОСОБА_5 , проходячи військову службу за контрактом, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 17, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно з метою ухилитися від проходження військової служби, 4 листопада 2015 року біля 8-ї години ранку самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_2 та вибув до місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , де проводить час на власний розсуд по теперішній час, чим скоїв дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби злочин, передбачений ст. 408 ч. 1 КК України.

09 грудня 2015 року між військовим прокурором Чернівецького гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості за умовами якої обвинувачений беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Так, при укладенні угоди було враховано, що ОСОБА_5 визнає свою вину, щиро кається у вчиненому, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, особу винного, наявність зазначених вище кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього у відповідності до ст. 76 КК України обов`язки.

Також умовами угоди визначено, що сторонам відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ч. 4 ст. 394 та ч. 3 ст. 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди та йому відомо і зрозуміло, що відповідно до вимог ст.476 КПК України за наслідком невиконання даної угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку.

Крім того, ОСОБА_5 роз`яснено, що умисне невиконання даної угоди про визнання винуватості є підставою для його притягнення до відповідальності, встановленої ст. 389-1 КК України.

Під час судового засідання прокурор, обвинувачений та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості від 09.12.2015 року та просили суд її затвердити. При цьому, обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, а також надав свою згоду на призначення йому узгодженого угодою покарання.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу наявності підстав для затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого, а також перевіривши умови угоди на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що угоду слід затвердити.

Так, відповідно до вимог п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як було встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.

Крім того, сукупність обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика з місця проживання та місця служби, а також характеризуючи дані, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження укладеної сторонами угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65-67, 75,76 КК України, ст.ст. 314,376,468-470,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
Затвердити укладену 09 грудня 2015 року між військовим прокурором Чернівецького гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України і за його вчинення призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1