Провадження № 1-кп/200/710/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську обвинувальний акт, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000777 та угоду про примирення у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підмихайля, Калуського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, яку проходить у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого водія-електрика, у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.414 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Так, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Встановлено, що 18 березня 2013 року наказом № 52 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду старшого водія-електрика 1 відділення електрогазового взводу технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення.

16 березня 2014 року за старшим солдатом ОСОБА_5 був закріплений автомат АКС-74 НОМЕР_2 калібру 5,45 мм.

Старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статуту)зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України га законів України, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

Відповідно до додатку № 6 до пункту 2.5 Курсу стрільб зі стрілецької зброї та бойових машин, затвердженого наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 1 квітня 2009 року № 44, кожний військовослужбовець повинен беззаперечно та точно виконувати всі правила та вимоги безпеки зі зброєю, категорично забороняється заряджати зброю бойовими та холостими набоями, а також бойовими та інертними гранатами до сигналу «Вогонь» (команди керівника, командира) направляти зброю на людей незалежно від того, заряджена вона чи ні, залишати де б то не було заряджену зброю або передавати її іншим особам, стріляти без потреби, при заряджанні і розряджанні зброї її ствол повинен бути направлений вгору або в землю. Автомат зберігається завжди розрядженим, при цьому магазин відокремлений.

Особовий склад, за яким закріплено зброю, проводить чищення стрілецької зброї після стрільби бойовими або холостими патронами, після наряду і польових занять без стрільби, в бойовій обстановці й на тривалих навчаннях, при підготовці зброї до стрільби, а також у тих випадках, коли зброя знаходиться в піраміді тривалий час без застосування. Чистка зброї при казарменому або табірному розташуванні здійснюється у місцях , відведених для чищення, на спеціально обладнаних столах, а в бойовій або похідній обстановці - на чистих підстилках, дошках.

12 жовтня 2015 року о 17 год. 30 хв. старший солдат ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні кімнати відпочинку в автопарку військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен і міг їх передбачити, діючи всупереч вищевказаним вимогам Статутів Збройних Сил України та Курсу, без дозволу командира взяв із шафи зберігання закріплену за ним зброю - автомат АКС-74- НОМЕР_2 та магазин з набоями калібру 5.45 мм, після чого під`єднав магазин з набоями до автомату, зняв його із запобіжника пересмикнув затворну раму, не пересвідчився у відсутності патрону в патроннику й натиснув на спусковий гачок автомата, внаслідок чого дослав патрон до патронника та здійснив мимовільний постріл, в результаті якого спричинив солдату ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального наскрізного поранення поперекової області справа та грудної клітки справа.

Вищезазначені дії ОСОБА_5 , які виразилися у порушенні правил поводження зі зброєю, якщо це заподіяло потерпілому тілесні ушкодження, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.1 ст.414 КК України.
22 жовтня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, так як обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, щиросердно покаявся й активно сприяв розкриттю злочину.

В угоді сторони погодилися на призначення покарання за ч.1 ст.414 КК України у виді службового обмеження на строк 2 роки із відрахуванням в дохід держави 10% суми грошового забезпечення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.414 КК України визнав повністю та вказав, що дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті.

Пояснив, що дійсно 12 жовтня 2015 року приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи на території автопарку у кімнаті відпочинку особового складу військової частини НОМЕР_1 , розташованої по АДРЕСА_2 , без дозволу командира, взяв із шафи зберігання закріплений за ним автомат, не пересвідчився у відсутності патронів у патроннику, натиснув на спусковий гачок, в результаті чого здійснив мимовільний постріл та спричинив солдату ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

В скоєному щиросердно покаявся.

Йому цілком зрозумілі права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

Крім того, він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом.

Угоду про примирення з потерпілим він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді.

Просив суд затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в обвинувальному акті та просив суд затвердити укладену угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_5 .

Йому зрозуміло, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст.394, 424 КПК України та позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Угоду про примирення він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про примирення та призначення узгодженого сторонами покарання.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у порушенні правил поводження зі зброєю, що заподіяло потерпілому тілесні ушкодження, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.414 КК України.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Обвинувачений ОСОБА_5 провину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті. Дані обставини об`єктивно підтверджуються його показами, даними в судовому засіданні й матеріалами кримінального провадження.

З таких підстав, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_5 , оскільки докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії, що виразилися в порушенні правил поводження зі зброєю, що заподіяло потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження, вірно кваліфіковані за ч.1 ст.414 КК України.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорій середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, за місцем проходження служби характеризується виключно позитивно.
Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену міру покарання у виді службового обмеження на строк 2 роки із відрахуванням в дохід держави 10% суми грошового забезпечення, як таке, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попереджання вчиненню нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370-371, 374, 376, 474-475, 485 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити укладену 22 жовтня 2015 року угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.414 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді службового обмеження на строк 2 роки із відрахуванням в дохід держави 10% суми грошового забезпечення.

Строк відбування покарання обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1