Справа № 347/844/15
Провадження № 11-кп/779/351/2015
Категорія ст.ст.185 ч.3,263ч.2,395 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000104 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівка, Косівського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України ,з неповною середньою освітою, не військовозобов`язаного, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1. 28.12.2007 року Косівським районним судом за ст.ст. 187 ч.3, 185 ч.3, 304, 307 ч.1 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців із конфіскацією майна.

2. 23.04.2010 року Косівським районним судом за ст. 395 КК України до арешту строком 1 місяць.

3. 08.06.2011 року Косівським районним судом за ст.ст. 185 ч.3, 187 ч.3, 304 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі,

4. 05.12.2013 року Косівським районним судом за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 263 ч.2, 395 КК України та засуджений за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту; за ст.263 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі; за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточно шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

в с т а н о в и л а :
Судом першої інстанції встановлено що, 23.01.2015 року ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_7 було встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік. Згідно ухвали суду йому було встановлено обмеження у виді реєстрації в органах внутрішніх справ 1 раз на місяць. ОСОБА_7 діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, після звільнення 20.02.2015 року з Катеринівської виправної колонії Рівненської області № 467 не прибув без поважних причин, у визначений строк 23.02.2015 року, до обраного місця прописки в с. Соколівка Косівського району та не з`явився для реєстрації до Косівського РВ УМВС України в Івано- Франківській області.

Продовжуючи свої злочинні дії 10.04.2015 року перебуваючи біля господарства ОСОБА_8 , в АДРЕСА_2 , у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Він переслідуючи корисливий мотив, у таємному викраденні чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, шляхом підбору ключа, проник у приміщення житлового будинку, що належить ОСОБА_8 звідки повторно, таємно викрав металеву каструлю ємкістю 30 літрів, 13 літрів вина домашнього виготовлення., 2 літри соняшникової олії та продукти харчування на загальну суму 1136 грн. та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього 22.04.2015 року близько 16 години в м. Косів по вул. Камениста в ході поверхневого огляду у ОСОБА_7 виявлено та вилучено предмет зовні схожий на кастет. Згідно висновку експертизи холодної зброї, вилучений під час поверхневого огляду у ОСОБА_7 предмет, відноситься до холодної зброї. Даний предмет, являє собою кастет - контактну не клинкову холодну зброю ударно - дробильної дії. що надягається на пальці руки або затискується між ними,виготовляється з твердого матеріалу і має гладку або шиповану бойову частину та призначену для ближнього бою (на кулаках). Кастет виготовлений саморобним способом.

В апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду в частині призначеного йому покарання та враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання ,застосувати вимоги ст.69 КК України та призначити йому більш м`яке покарання нижче від найнижчої межі санкції статті (частини) кримінального закону.

Вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для кримінального провадження, а висновки суду побудовані на неналежних доказах та припущеннях обвинуваченого і не відповідають фактичним обставинам. Звертає увагу на те , що судом першої інстанції не враховано, що він свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, не робив перешкод у розслідуванні злочину, погодився на скорочений розгляд кримінального провадження.

В доповненні до апеляції обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду, оскільки суд першої інстанції безпідставно не прийняв рішення про об`єднання кримінальних проваджень і, що вплинуло на оперативність та ефективність дослідження обставин кримінальних правопорушень. Вважає, що окремий розгляд кримінальних проваджень погіршує його становище і свідчить про негуманне ставлення до нього. Вважає, що захисник , який приймав участь в суді першої інстанції , неналежним чином виконував свої обов`язки, що підтверджується тим , що він навіть не заявляв відповідне клопотання про об`єднання кримінальних проваджень, хоча всі злочину вчинені на території Івано-Франківської області.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, просив відмовити в задоволенні апеляції та залишити вирок суду без змін, обвинуваченого ОСОБА_7 ,який підтримав доводи апеляції, звернув увагу на те, що і просив скасувати вирок суду та направити кримінальне провадження на новий розгляд або застосувати вимоги ст.69 КК України та призначити йому більш м`яке покарання нижче від найнижчої межі санкції статті (частини) кримінального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 вказує на те , що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для кримінального провадження, та неправильно встановив фактичні обставини, побудувавши свої висновки на неналежних доказах та припущеннях обвинуваченого.

Однак, в своїй апеляції обвинувачений ОСОБА_7 не вказує в чому саме полягає неповнота судового розгляду і які саме фактичні обставини неправильно встановлені судом першої інстанції.

Так, під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю та дав показання які повністю відповідали обставинам кримінальних правопорушень, встановленим під час досудового розслідування і наведеним в обвинувальному висновку.

Зі змісту мотивувальної частини вироку вбачається , що суд першої інстанції переконавшись у правильному розумінні сторонами змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності їхньої позиції, а також роз`яснивши передбачені частиною 3 ст. 349 КПК України процесуальні наслідки визнання цих обставин, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Крім того, з доповнення до апеляції та пояснень обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що в іншому місцевому суді знаходиться інше кримінальне провадження стосовно нього за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, яке на його думку повинно було бути об`єднано з кримінальним провадженням, яке було розглянуто Косівським районним судом Івано-Франківської області. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 також вказує на те, що захисник, який приймав участь в суді першої інстанції, неналежним чином виконував свої обов`язки, оскільки не заявив відповідне клопотання про об`єднання кримінальних проваджень.

Колегія суддів критично ставиться до вищевказаних доводів обвинуваченого ОСОБА_7 оскільки відповідно до вимог ст.34 КПК України, до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання підозрюваного, більшості потерпілих або свідків з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження. Таким чином, сам по собі факт знаходження в різних судах кримінальних проваджень стосовно одного обвинуваченого не може бути підставою для зміни територіальної підсудності з метою об`єднання кримінальних проваджень.

Разом з тим, в своїй апеляції ОСОБА_7 просить змінити вирок суду в частині призначеного йому покарання та враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання ,застосувати вимоги ст.69 КК України та призначити йому більш м`яке покарання нижче від найнижчої межі санкції статті (частини) кримінального закону, оскільки судом першої інстанції не враховано, що він свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, не робив перешкод у розслідуванні злочину, погодився на скорочений розгляд кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України враховував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 66 КК України правильно визнав обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочинів.

В якості обставин, що обтяжують покарання суд першої інстанції визнав рецидив злочинів.

Колегія суддів вважає, що враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість його виправлення тільки за умови реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є законним та справедливим, в зв`язку з чим відсутні підстави для застосування вимог ст.69 КК України і призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкції частини статті кримінального закону.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінально-процесуального закону, які можуть бути підставою для скасування вироку суду та призначення справи до розгляду у суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, розглянувши справу в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 ,необхідно залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст. ст. 376 ч.2,404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців із дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_9

Судді : ОСОБА_3

ОСОБА_4