Дата документу 07.12.2015
Провадження № 1-кп/334/718/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у режимі відео-конференції в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004772 від 08 жовтня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцяс. Берестове, Бердянського району, Запорізької області, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 11.06.2008 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 186, 69 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 20.08.2009 року. Невідбутий термін 3 місяці 22 дня;

- 14.04.2011 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 16.07.2014 року. Невідбутий термін 6 місяців 28 днів

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.125 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Абдулино Оренбургської області Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- 12.10.2006 року Пологівським районним судом Запорізької області, за ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України, до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 17.12.2009 року по відбуттю строку покарання.

- 06.12.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 187, 69, ч. 1 ст. 70 КК України, до 5 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 31.12.2013 року. Невідбутий термін 1 рік 6 місяців 25 днів.

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 06 жовтня 2015 року, приблизно о 21 години 30 хвилин, разом з ОСОБА_6 , був запрошений ОСОБА_4 до його помешкання, розташованого по

АДРЕСА_5 , для залагодження конфлікту, який виник напередодні, де ОСОБА_4 пригощав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кавою, та заздалегідь придбаним пивом.

Під час відвертої розмови, дійшовши порозуміння та довірливих відносин, у ОСОБА_6 виник умисел на обман ОСОБА_4 з метою заволодіння його грошовими коштами. Для реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_6 , вступив у змову зі своїм товаришем ОСОБА_5 , в ході якої ними була вигадана неіснуюча кредитна заборгованість у ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , переконали ОСОБА_4 позичити ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 1 200 гривень для погашення неіснуючої кредитної заборгованості, які він добровільно, розраховуючи на їх повернення в найближчий час, передав у руки ОСОБА_6 .

Пізніше, дізнавшись, що у ОСОБА_4 ще є в наявності грошові кошти на банківському рахунку, реалізовуючи свій раніше складений план по їх заволодінню, шляхом обману, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , переконали потерпілого позичити гроші у розмірі 4 000 гривень, які останній, 07.10.2015 року, близько 00 годин 30 хвилин, за допомогою банкомату «А-Банк», розташованому по пр. Леніна, 232 в м. Запоріжжя, зняв зі свого банківського рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк», та також передав їх у руки ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_8 частину отриманих від ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 1 000 гривень, передав ОСОБА_5 .

Своїми діями, в результаті протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 5 200 гривень.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, він же, 07.10.2015 року, близько 01 години 00 хвилин, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_6 , за місцем мешкання наглядно знайомого ОСОБА_4 , в ході раптово виниклого конфлікту на побутовому ґрунті, маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, наніс йому декілька ударів кулаками по голові та тулубу. Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 4270 від 06.11.2015 року, ОСОБА_4 нанесені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, ран на лобі праворуч, у лівій потиличній частині, синців навколо правого ока, в області завитка лівої вушної раковини, завушних областях праворуч, та ліворуч, субкон`юнктивального крововиливу правого ока, посттравматичного ларингіту, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді синців та правому плечі та передпліччі, синця та садна на лівому плечі, саден в проекції лівого плечового суглобу, на лівому передпліччі, на тильній поверхні правої кисті біля основи першого пальця та на правій гомілці, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.125 КК України, тобто як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В ході досудового розслідування обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України 30 листопада 2015 року уклали угоду про примирення на тих умовах, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повністю визнають свою винуватість. ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 190 ч.2, 125 ч.2 КК Україні, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.2 КК України та в повному обсязі відшкодували спричинену йому матеріальну шкоду.

Сторони погодились на призначення покарання:

ОСОБА_5

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді штрафу в розмірі шестидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1020 гривень,

- за ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання м`якого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у вигляді шестидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1020 гривень.

ОСОБА_6

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень.

На момент підписання угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовились від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_4 погодився з тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за дані кримінальні правопорушення (окрім випадку невиконання ними у подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розуміють, що в разі невиконання ними угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_4 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розуміють, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення їх до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнали свою вину у скоєнні інкримінованих їм кримінальних правопорушень ОСОБА_5 за ст.ст. 190 ч.2, 125 ч.2 КК України, ОСОБА_6 за ст. 190 ч.2 КК України, у вчиненому щиро розкаюються. Також пояснили суду, що вони розуміють права, надані їм законом, угоду вони укладали добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для них зрозумілі. Просили затвердити зазначену угоду.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що претензій будь-якого характеру до обвинувачених не має, зазначену угоду укладав добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468, ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цих статей. Зокрема, вчинені ОСОБА_5 кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до правопорушень середньої та невеликої тяжкості, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до правопорушень невеликої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди

відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинувачених.

Крім того, обвинуваченим роз`яснено та ними усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є їх відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні яких їх обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України обвинуваченим зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачені не заперечували проти затвердження угоди.

Потерпілому в судовому засіданні роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення осіб до кримінальної відповідальності за відповідні кримінальні правопорушення. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України потерпілому зрозумілі. Після таких роз`яснень потерпілий не заперечував проти затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченних, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування потерпілому шкоди.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинувачених є відповідно до ч. 1 , п. 13 ст.67 КК України є вчинення злочину особами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

Кваліфікація вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень за ст.ст. 190 ч.2, 125 ч.2 КК України, ОСОБА_6 за ст. 190 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачені мають можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 30 листопада 2015 року між обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 , і узгоджену сторонами міру покарання:

ОСОБА_5

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді штрафу в розмірі шестидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1020 гривень,

- за ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання м`якого покарання більш суворим

остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у вигляді шестидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1020 гривень.

ОСОБА_6 :

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень, вважає, що таке покарання належить їм призначити з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особи обвинувачених, не працюють, позитивно характеризуються за місцем проживання та кожен з них має на утриманні неповнолітніх дітей.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та призначення останнім узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 190 ч.2, 125 ч.2 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.190, ч.2 ст.125 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді штрафу в розмірі шестидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1020 гривень,

- за ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання м`якого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у вигляді шестидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1020 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень,

ОСОБА_6 запобіжний захід до набрання вироком законної сили, залишити без змін домашній арешт.

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 листопада 2015 року між обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 .

Речові докази: пляшка з під пива «Львіське», об`ємом 0,5 л., картонна коробка з нашаруванням речовини бурого кольору, які зберігаються в камері сховища Ленінського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області - знищити

Роз`яснити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення їх до відповідальності, встановленої законом.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченими з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на

призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1