Справа № 128/3768/14-к
ВИРОК
Іменем України
21 серпня 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, громадянина України, українця, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-
16 червня 2014 року о 15 год. 15хв. обвинувачений ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні магазину «Удачника» по вул. Барське шосе, 3 км. в с. Агрономічне, Вінницького району Вінницької області, який належить ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, відкрито заволодів пляшкою горілки «Люботин Пшенична», якою в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 33 гривні 50 копійок.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , визнав себе винним за ч.1 ст.186 КК України повністю та суду показав, що дійсно 16 червня 2014 року о 15 год. 15хв. він знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Барське шосе, 3 км. в с. Агрономічне, Вінницького району Вінницької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відкрито викрав пляшку горілки «Люботин Пшенична», яка належить потерпілій та в подальшому її випив. У скоєному щиро кається.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та його дії вірно органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України.
Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженні надійшов до суду з угодою про примирення від 28 липня 2014 року, укладеною між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Згідно з даною угодою, потерпіла примирилася із обвинуваченим , який визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, повністю відшкодував завдану потерпілій шкоду.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 п.п. 2,3 КК України звільнити від відбуття призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку в один рік.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечує проти затвердження даної угоди про примирення, та просить призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просять вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, та ОСОБА_5 дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тому його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 186 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про примирення.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 22 липня 2014 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст.ст.75,76 ч.1 п.п. 2,3 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: