№707/1459/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2015 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження

за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руська Поляна, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.04.2014 р. Черкаським районним судом за ч. 2 ст. 263 КК України, до штрафу в розмірі 680 грн.,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИВ

18.02.2015 р. близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та, знаючи що за його діями ніхто не спостерігає, взявши із собою санки, проник на територію вищевказаного домоволодіння, та таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: дві металеві рейси, вартістю 232 грн. 50 коп. кожна, котрі по черзі вивіз із території домоволодіння, чим завдав потерпілій матеріальних збитків на вищевказану суму.
Він же, того ж дня, продовжуючи свій злочинний намір близько 17 год. 15 хв. 18.02.2015, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повернувся до домоволодіння АДРЕСА_2 , знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом злому скоби замка, проник до приміщення сараю вказаного домоволодіння, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав чуже майно, яке належать ОСОБА_5 , а саме - млин вартістю 2000 грн., дві металеві плити вартістю 700 грн., та металевий казан вартістю 200 грн., після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, завдавши потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 3365 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, обставини вчинення ним злочину підтвердив у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, та показав що він 18.02.2015 р. забрався до двору ОСОБА_5 звідки викрав дві рейси, які по черзі вивіз з двору, потім повернувся та зламавши замок на дверях зайшов до сараю де викрав млин, дві металеві плити, та металевий казан.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений визнає свою вину повністю та у відповідності до вимог ст.349 КПК України при визначенні обсягу доказів, які повинні були досліджуватись, учасники судового процесу не заперечували проти визнання недоцільним їх дослідження, оскільки обставини та докази ніким не оспорюються та правильно їх розуміють учасники процесу і за відсутності сумнівів у добровільності такої їх позиції, суд вважає недоцільним досліджувати докази по справі, роз`яснивши учасникам процесу про те, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Під час призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України відповідно до положень Загальної частини цього ж кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме, щирого каяття, обставину що обтяжує покарання, а саме рецидив злочину, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення особи та запобігання вчиненню ним нових злочинів є кримінальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та з урахуванням викладених вище обставин вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст.76 КК України, дане покарання є необхідним і достатнім для виправлення особи та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати в сумі 414 гривень 54 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів повинна бути вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання встановивши йому іспитовий строк три роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 на період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, періодично з`являтись до органів кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати в сумі 414 гривень 54 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі ст.100 КПК України речові докази по справі, а саме: санки повернути за належністю ОСОБА_6 , пару зимового взуття передати власнику ОСОБА_4 , гіпсовий зліпок низу взуття знищити.

Вирок негайно після проголошення вручити учасникам провадження.

На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1