ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

іменем україни

20 серпня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі колегії:

головуючого ОСОБА_10,

суддів: ОСОБА_11, ОСОБА_12,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 12 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 13 травня 2015 року,

в с т а н о в и в:

За вказаним вироком місцевого суду визнано винуватим та засуджено

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Червонограда Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше неодноразово судимого, останнього разу за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 19 березня 2013 року за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 2 місяці, 05 червня 2014 року звільненого з місць позбавлення волі на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 6 місяців;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців;

- за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці.

На підставі ст. 70, 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 6 місяців.

Вирішено питання про цивільні позови, судові витрати та речові докази.

Ухвалою суду апеляційної інстанції зазначений вирок змінено: кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185 КК України по епізодах за 3 та 4 серпня 2014 року закрито. У решті вирок залишено без змін.

За вироком суду, з урахуванням змін, внесених судом апеляційної інстанції, ОСОБА_2 визнано винуватим та засуджено за те, що він 13 серпня 2014 року о 11:39 год., діючи повторно, знаходячись у приміщенні торгового залу магазину «Рукавичка», розташованого по вул. Ст. Бандери, 11 у м. Червонограді Львівської області, таємно викрав з торгового прилавка майно вартістю 167, 94 грн.

Крім того, ОСОБА_2 17 серпня 2014 року близько 17:10 год., знаходячись на сходовому майданчику біля дверей квартири АДРЕСА_2, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою свого знайомого ОСОБА_3, заволодів майном останнього на загальну суму 1565 грн., яким розпорядився на власний розсуд.

04 вересня 2014 року у період із 16:30 до 18:00 год., діючи повторно, проник у належну ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_3, звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_5 вартістю 2000 грн.

14 вересня 2014 року близько 16:30 год., діючи повторно, знаходячись біля торгового павільйона №107 на торговій площі №3 на території Червоноградського міського ринку, що по вул. Сокальській, 5 у м. Червонограді Львівської області, відкрито шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком ОСОБА_6 вартістю 14846 грн., спричинивши їй при цьому легке тілесне ушкодження.

26 вересня 2014 року близько 16:20 год. діючи повторно, знаходячись у палаті № 2 онкологічного відділення Червоноградської ЦМЛ, що по вул. Івасюка, 2, у м. Червонограді Львівської області, у присутності ОСОБА_7 відкрито заволодів належним їй майном на загальну суму 900 грн., а також майном ОСОБА_8 на загальну суму 1575 грн.

27 вересня 2014 року близько 12:10 год. діючи повторно, знаходячись біля під'їзду № 1 будинку АДРЕСА_4 відкрито шляхом ривка заволодів належним потерпілій ОСОБА_9 золотим ланцюжком вартістю 5000 грн.

Також ОСОБА_2 місцем проживання якого є: АДРЕСА_1, та якому згідно з ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 03 червня 2014 року встановлено адміністративний нагляд строком в 1 рік, будучи обізнаним з правилами адміністративного нагляду, зокрема, про свій обов'язок повідомляти уповноважені органи про зміну свого місця проживання, 03 червня 2014 року з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин і повідомлення працівників Червоноградського МВ ГУ МВС України у Львівській області залишив своє місце проживання.

У касаційній скарзі захисник зазначає про невідповідність призначеного ОСОБА_2 покарання тяжкості злочинів та даним про його особу внаслідок суворості, порушує питання про його пом'якшення. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суди при призначенні ОСОБА_2 покарання не взяли до уваги часткове відшкодування завданої шкоди потерпілим ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про що, як стверджує ОСОБА_1, останні зазначали під час судового слідства.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги, перевіривши надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.

Захисником не оскаржуються фактичні обставини кримінального провадження, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України.

У касаційній скарзі не наведено також доводів щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування або зміни судових рішень щодо ОСОБА_2

Відповідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається із судових рішень, при призначенні покарання ОСОБА_2 вищевказані вимоги кримінального закону судами дотримано. Зокрема, враховано ступінь суспільної небезпечності, тяжкість і характер кримінальних правопорушень, дані про особу засудженого, який є особою молодого віку, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на диспансерних обліках у лікаря-нарколога з приводу наркоманії та в медичній частині ДПСУ у Львівській області у лікаря фтизіатра, визнав свою винуватість у вчинених злочинах. Обставинами, що пом'якшують покарання суд визнав щире каяття у вчинених злочинах, активне сприяння у їх розкритті.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та даним про особу засудженого, дійшов правильного висновку про достатнє обґрунтування вироку суду в частині призначення покарання та відсутність підстав для його пом'якшення.

На думку колегії суддів, обрана судом ОСОБА_2 міра покарання є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами, а обставини, на які ОСОБА_1 посилається у своїй касаційній скарзі, зокрема, часткове відшкодування завданої шкоди окремим потерпілим, висновків суду в частині призначення покарання не спростовують.

Таким чином, судові рішення в частині призначеного покарання належним чином мотивовані, не суперечать вимогам кримінального закону і відповідають меті покарання.

З огляду на вищевикладене, з мотивів, наведених у касаційній скарзі, наданих до неї судових рішень убачається, що підстави для її задоволення відсутні, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

З урахуванням наведеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 12 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 13 травня 2015 року щодо ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12