Дата документу Справа № 10-323/11
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10 323/2011 р. Головуючий в 1 інстанції Бондаренко І.В.
Категорія ст. 236-2 КПК України Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кузьмичова В.Ю.

суддів: Шаповал О.С., Жовніренко В.П.

за участю:

прокурора Гірного В.І.

апелянта ОСОБА_2

розглянувши 26 квітня 2011 року в апеляційному порядку, у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі, матеріал за апеляцією ОСОБА_2 на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2011 року, якою

відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову ДІМ Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 14 січня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції зі скаргою на постанову дільничного інспектора міліції Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 14 січня 2011 року, про відмову в порушенні кримінальної справи за його заявою щодо притягнення до кримінальної відповідальності його колишньої дружини ОСОБА_3, за крадіжку його взуття та тестя ОСОБА_4 за пошкодження піджака, в якій просив вказану постанову скасувати як незаконну, винесену без належної перевірки його доводів.

Приймаючи рішення по скарзі, суд першої інстанції дійшов висновку про законність постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, внаслідок відсутності законних приводів і підстав до її порушення. При цьому мотивував свої висновки тим, що заява ОСОБА_2 щодо вчинення відносно нього зазначеними особами злочинів, була предметом неодноразових перевірок, внаслідок яких було встановлено відсутність в діях ОСОБА_3 ознак злочину, передбаченого ст. 185 КК України, а саме направленості умислу на крадіжку майна ОСОБА_2 та доказів його безпосереднього викрадення, а також, що вартість пошкодженого майна останнього не передбачає кримінальну відповідальність.

В апеляції ОСОБА_2, посилаючись на незаконність постанови суду, винесення її з порушенням норм матеріального і процесуального права, однобічність, неповноту, необєктивність дослідження доводів його скарги, наявність приводів і підстав до порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3, просить постанову суду та постанову про відмову в порушенні кримінальної справи скасувати, а справу направити прокурору для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи апеляції, ОСОБА_2, який підтримав апеляцію, думку прокурора про законність та обгрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження за скаргою, відмовний матеріал ЖРЗПЗ № 6827/3, та обговоривши аргументи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Порядок подання і розгляду скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи визначений ст.ст.236-1, 236-2 КПК України.

Розглядаючи скаргу, суд першої інстанції виконав вимоги вказаних норм закону. У судовому засіданні були заслухані заявник, який свою скаргу обгрунтував поясненнями ОСОБА_5 і ОСОБА_6, та прокурор. Також судом була перевірена інформація, яка міститься у відмовних матеріалах по скарзі, зібрана уповноваженою на те особою відповідно до вимог ст.97 КПК України, що не спростовується в апеляції стосовно повноти перевірки, і прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

Виходячи з викладеного і наявної у відмовних матеріалах інформації, у тому числі поясненнях ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відібраних у них під час перевірки скарги апелянта і завірених їх підписами, колегія суддів погоджується з висновками суду про відсутність підстав для порушення кримінальної справи і не вбачає підстав для скасування постанови суду.

Не дає таких підстав і апеляція, яка не містить посилання на обставини, які були відомі суду першої інстанції і ним не перевірені, і доводи якої грунтуються на особистих висновках і припущеннях апелянта, а також на обставинах, які були встановлені ним особисто після винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та рішення суду по справі.

Так, апелянтом вимоги апеляції обгрунтовані свідченнями ОСОБА_5, які були дані 17.04.2011 року всупереч порядку, передбаченому нормами кримінально-процесуального закону, і додані до апеляційної скарги з метою перевірки законності і обгрунтованості постанови суду з урахуванням обставин, раніше невідомих суду.

Інформація, яка міститься в свідченнях від імені ОСОБА_5, різниться за змістом з поясненнями, даними ОСОБА_5 під час перевірки скарги, не була предметом перевірки і оцінки під час прийняття органом дізнання постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, під час розгляду скарги судом на вказану постанову, і таким чином не може бути прийнята до уваги апеляційною інстанцією при перевірці законності і огрунтованості рішення суду по справі.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2011 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову ДІМ Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 14 січня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4, без змін.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_1 ОСОБА_8