11-кп/775/471/2015(м)
264/7446/13-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

14.08.2013 року приблизно о 02 годині ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля металевого торгівельного кіоску, розташованого на перехресті вул. Контрольної та вул. Рельєфної в Іллічівському районі м. Маріуполя, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків із ОСОБА_8 через ревнощі до співмешканки ОСОБА_6 , наніс декілька ударів ногами та руками по тілу ОСОБА_8 , після чого дістав ніж, що знаходився при ньому в його одязі, та став виказувати на адресу останнього погрози вбивством. Переслідуючи свої наміри на умисне, протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , наніс два удари ножем в життєво-важливий орган останнього, який в момент нападу захищався руками, в результаті чого спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, від яких настала смерть ОСОБА_8 ..

В апеляційній скарзі захисник вказує, що не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію злочину вважає, що вирок суворий та підлягає зміні. Стверджує, що викладений у вироку факт, стосовно того, що потерпілий мав на утриманні 2 неповнолітніх дітей, які мешкали разом з ним без матері є надуманим та не підтверджується матеріалами провадження. Просить вирок змінити у зв`язку з суворістю призначеного покарання.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій в апеляційному порядку не оскаржуються.

Покарання, призначене обвинуваченому, відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки визначено в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, відповідно до положень загальної частини КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, конкретних обставин даного провадження. На думку колегії суддів по своєму виду і розміру призначене покарання ОСОБА_6 є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд врахував, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вчинення злочинів та правопорушень, на профілактичну роботу не реагує, веде антигромадський спосіб життя, постійно зловживає спиртними напоями, тривалий час ніде не працює, на обліках у медичних закладах не значиться, раніше не судимий.

Спочатку вину визнавав частково, в кінці судового слідства повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, що суд визнав обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання суд врахував вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що викладений у вироку факт, стосовно того, що потерпілий мав на утриманні 2 неповнолітніх дітей, які мешкали разом з ним без матері є надуманим, внаслідок чого суд призначив суворе покарання неспроможні, оскільки суд не враховував дану обставину, як обтяжуючу покарання, а зазначив лише як обставину, що характеризує особу потерпілого.

Тому доводи апеляційної скарги стосовно того, що треба пом`якшити покарання, призначене ОСОБА_6 неспроможні.

Крім того, суд призначив покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливо тільки в умовах ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим і призначив йому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений законно і обґрунтовано і підстав для його скасування або зміни немає, апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Іллічівського районного суду Донецької області від 30 вересня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: