Справа № 592/2473/14-к
Провадження № 1-кс/592/682/14

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2014 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі старшого слідчого відділу Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0001162, внесеного до ЄРДР 12.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та обґрунтовуючи внесене клопотання зазначив, що Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 23.00 год. до 23.05 год. 11.03.2014 року невстановлена особа, перебуваючи по АДРЕСА_1 , таємно викрала мобільний телефон «Самсунг», належний ОСОБА_4 , чим спричинила останній матеріальних збитків на заявлену суму 2500 грн.
Під час досудового слідства були встановлені особи чоловіків, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Керимли Субхан, які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення.
12.03.2014 року за дозволом господарки квартири АДРЕСА_2 , де тимчасово мешкають вказані чоловіки, під час огляду, був виявлений мобільний телефон Samsung GALAXY grand imei 1- НОМЕР_1 , imei 2- НОМЕР_2 білого кольору, який за заявою ОСОБА_4 був викрадений у останньої 11.03.2014 р. близько 23.00 год. на вул. Харківській м. Суми, та яка дала показання про те, що саме чоловік азербайджанської національності і викрав у неї вказаний мобільний телефон Samsung GALAXY grand білого кольору.
В зв`язку з тим, що є підстави вважати, що виявлений та вилучений під час огляду квартири АДРЕСА_2 мобільний телефон Samsung GALAXY grand imei 1- НОМЕР_1 , imei 2- НОМЕР_2 білого кольору, може бути предметом, який набутий в результаті вчинення кримінальних правопорушень, зокрема крадіжки чужого майна. У зв`язку з цим до вказаного майна слідує застосувати заходи для його збереженості для подальшого встановлення його власника.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про накладення арешту.
Розглянувши клопотання та додані до нього документи, з`ясувавши думку слідчого, вважаю, що вказане клопотання слідчого, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України має бути залишене без задоволення в зв`язку з наступними обставинами.
Згідно ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В ст. 170 КПК України визначені підстави для арешту майна. Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Таким чином, за змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
З пояснень слідчого в судовому засіданні встановлено, що у даному кримінальному провадженні підозра нікому на теперішній час не повідомлена.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Тому відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні не позбавляє права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному правопорушенні, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України.
Крім того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Арешт майна потерпілого чи цивільного позивача діючим КПК України не передбачений.
Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Слідчий не позбавлений можливості відповідно до ст.. 110 КПК України винести мотивовану постанову, щодо даного майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

В задоволенні клопотання старшого слідчого відділу Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0001162, внесеного до ЄРДР 12.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1