ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №1-92/10

м.Радомишль. 14 червня 2010 року.

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Невмержицького І.М. при секретарі Пузійчук І.М.

з участю прокурора:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радомишль справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3 українка, гр.України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючої, раніше не судимої,

У вчинені злочину, передбаченого ч.І ст.203 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На протязі 2010 року підсудна ОСОБА_2, з метою отримання прибутку почала займатися забороненим видом господарської діяльності - виготовленням з метою збуту та збутом алкогольного напою домашнього виробництва (самогону), достовірно знаючи, що даний вид діяльності є забороненим, оскільки, згідно ч.З ст.2 Закону України "Про державне регулювання виробництва й обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95 - ВР від 19 грудня 1995 року виготовлення алкогольних напоїв здійснюється виключно субєктами підприємницької діяльності із обовязковим отриманням відповідної ліцензії, не мала права займатися даним видом діяльності.

Підсудна ОСОБА_3, в 2010 році, використовуючи агрегат для виготовлення алкогольних напоїв домашнього виробництва (самогонний апарат) , за допомогою якого виробляла міцний алкогольний напій домашнього виробництва (самогон), використовуючи саморобну закваску із цукру та спиртних дріжжів, яку самостійно готувала. Таким чином, підсудна, на протязі січня 2010 року неодноразово виготовляла з метою збуту самогон, який щоденно реалізовувала (продавала), в різних кількостях, жителям ІНФОРМАЦІЯ_5, отримуючи за це доход у вигляді певних грошових сум з розрахунку 12 гривень за 0,5 літра самогону. В результаті незаконних дій по збуту самогону за місцем проживання підсудної утворилось місце для постійного продажу самогону і жителі с.Краснобірка Радомишльського району, в любий час доби, безперешкодно, купували даний самогон в необмеженій кількості, а підсудна отримувала від цього прибуток.

Так, 06 квітня 2010 року підсудна ОСОБА_2, за місцем свого проживання, незаконно збула ОСОБА_4 0,25 літра самогону,, отримавши за це гроші в сумі 6 гривень.

11 квітня 2010 року підсудна, за місцем свого проживання, незаконно збула ОСОБА_5 0,5 літра самогону, отримавши за це гроші в сумі 12 гривень.

17 квітня 2010 року підсудна, за місцем свого проживання, незаконно збула ОСОБА_6 0,25 літра самогону, отримавши за це гроші в сумі 6 гривень.

Проданий підсудною ОСОБА_2 самогон згідно висновків спеціаліста являвся міцним алкогольним (спритовмісним) напоєм кустарного виробництва, міцністю 42% обєму спирту при 20 гр.С.

23 квітня 2010 року під час огляду на території господарства підсудної ОСОБА_2 за адресою с.Краснобірка Радомишльського району, вул.Одеська, 28, було вилучено самогонний апарат, самогонну закваску а також самогон, який, згідно висновків спеціаліста, являється міцним алкогольним напоєм домашнього виготовлення, міцністю 30% обєму спирту при 20 гр.С.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.203 ч.І КК України, визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому, і пояснила суду, що дійсно у звязку з тяжким матеріальним станом, вона вирішила займатись самогоноварінням, а самогон збувати громадянам.

Винність підсудної ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ст. 203 ч.І КК України, повністю стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

як видно з протоколу огляду від 06.04.2010 року, в с.Краснобірка Радомишльського району у ОСОБА_4 було вилучено 0,25 літра самогону, який вона придбала в підсудної по місцю її проживання.

(а . с . 5)

як видно з протоколу огляду від 11.04.2010 року, в с.Краснобірка Радомишльського району у ОСОБА_5 було вилучено 0,5 літра самогону, який він придбав в підсудної по місцю її проживання.

(а . с. 7)

як видно з протоколу огляду від 17.04.2010 року, в с.Краснобірка Радомишльського району у ОСОБА_6 було вилучено - 0,25 літра самогону, який він придбав в підсудної по місцю її проживання.

(а.с. 9)

- як видно з протоколу огляду від 23.04.2010 року, з території господарства підсудної ОСОБА_2 вилучено самогонний апарат, самогонну закваску та самогон.

(а.с.26-27)

як видно з висновків спеціалістів №№2/690, 2/689, 2/691, 2/744, 2/745 рідина в пляшках, які були вилучені у ОСОБА_4, л ОСОБА_5, ОСОБА_6 0.1. та ОСОБА_2, являється міцним алкогольним (спиртовмісним) напоєм кустарного виробництва - самогоном.

(а.с.15-16,18-19,21-22,34-35,37-38)

за місцем проживання підсудна ОСОБА_2 характеризується з позитивної сторони.

(а.с. 39)

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності суд приходить до висновку про повну доведеність винуватості ОСОБА_2 в зайнятті видом господарської діяльності, щодо якого є спеціальна заборона, встановлена законом і такі її дії кваліфікує за ч.І ст.203 КК України.

При обранні підсудній ОСОБА_2 міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею злочину, особу підсудної, її вік, позитивну характеристику, її щире каяття, що вона раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності і обирає таку в межах санкції пред»явленого обвинувачення - у вигляді штрафу. Відповідно до розяснень, що містяться в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання коли вчинення злочину було повязано з посадою підсудного або із зайняттям НИМ певною ДІЯЛЬНІСТЮ.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не була зареєстрована як підприємець, ніяким видом діяльності не займалася, тому суд не застосовує до підсудної додаткову міру покарання.

Обставиною яка помякшує покарання ОСОБА_2 є її щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудної ОСОБА_2 в судовому засіданні не встановлено.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,

суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ст.203 ч.І КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - зобов'язання про явку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Радомишльського

районного суду ОСОБА_7.