УХВАЛА
Іменем України

31.08.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001070 від 07.03.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001070 від 07.03.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги КПК України, в судове засідання викликати свідків.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, також подав цивільний позов.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку прокурора щодо призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, потерпілого, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд вважає, що обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню необхідно повернути прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Обвинувальний акт це найголовніший документ досудового розслідування.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу. Вимоги до обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В обвинувальному акті (епізод №1) вказано: «Реалізуючи свій злочинний умисел, зневажаючи загально прийнятими правилами та нормами поведінки у суспільстві, ОСОБА_4 , взявши в руки камінці, почав кидати ними у вікно кухонного приміщення кв. АДРЕСА_1 , внаслідок чого скло у вікні розбилось, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_5 на суму 2 000 гривень. Відразу після цього на вулицю вийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , які, помітивши ОСОБА_9 та сина ОСОБА_4 - ОСОБА_10 , підійшли до них, та між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_5 та почав наносити йому удари руками по голові, після чого ОСОБА_4 , його син та ОСОБА_11 почали тікати в бік перехресть вулиць Небесної Сотій та Лесі Українки».
Отже, даний епізод є закінченим: ОСОБА_4 покинув місце події, умислу на продовження хуліганських дій не мав.
Далі речення починається зі слів: «наздогнавши їх, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знову виник конфлікт в ході якого ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 удар ногою в правий бік та вкусив за ліву ногу».

Формулювання обвинувачення по цьому епізоду не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Зі змісту обвинувачення незрозуміло, хто кого наздогнав. У зв`язку із чим не вказано, хто мав намір на продовження конфлікту, який умисел переслідував ОСОБА_4 , оскільки з попереднього тексту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 з місця вчинення злочину почав втікати, тобто умисел на продовження грубого порушення громадського порядку був відсутній.

Таким чином, у порушення п.5 ч.1 ст. 291 КПК в обвинуваченні не розкрита суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, не зазначено спрямованість умислу, форми вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що є обов`язковим при описуванні злочину, передбаченого ст. 296 КК України і згідно п.2 ч.1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.
З приводу місця та часу, де виник конфлікт в ході якого ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 удар ногою в правий бік та вкусив за ліву ногу в обвинувальному вказано лише, що це відбулось після того, як ОСОБА_4 , його син та ОСОБА_11 почали тікати в бік перехресть вулиць Небесної Сотій та Лесі Українки, однак конкретне місце (номер будинку на вул. Л.Українки, конкретне перехрестя вулиць, тощо) та конкретний час не вказано.

Отже, обвинувальний акт у порушення ст. 291 КПК України не містить вказівки на час та місце цієї вчинення злочинний дій за цим епізодом, тобто обставин, що підлягають доказуванню згідно п.1 ч.1 ст. 91 КПК України
Оскільки обвинувальний акт в цьому епізоді, у порушення п.5 ч.1 ст. 291 КПК України, не містить обставин, що відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме: час та місце вчинення злочину; форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, то це позбавляє обвинуваченого ОСОБА_4 права на захист від пред`явленого обвинувачення.
ОСОБА_4 обвинувачується у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, однак обвинувачення не містить конкретизації: в чому виразилось грубе порушення громадського порядку, в чому виразилась явна неповага до суспільства, а в чому - особлива зухвалість по кожному епізоду, внаслідок чого обвинувачення є неконкретним і позбавляє обвинуваченого ОСОБА_4 права на захист від пред`явленого обвинувачення по кожному епізоду.
Обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення та кваліфікації дій обвинуваченого по кожному епізоду.
Таким чином, в підготовчому засіданні встановлено невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.

Статтею 314 КПК України не передбачено можливості та процедури виправлення помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту після його надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.

Виявлені недоліки неможливо усунути також шляхом зміни обвинувачення після його призначення до судового розгляду, це не відповідає нормам КПК України.

Так, згідно зі ст.ст. 338, 339 КПК України, під час судового розгляду прокурор має право змінити обвинувачення тільки якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та висунути додаткове обвинувачення у разі отримання відомостей про можливе вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, щодо якого обвинувачення не висувалось і яке тісно зв`язане з первісним.

Главою 28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту.

Таким чином, єдиним процесуальним шляхом усунення виявлених недоліків обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору.
Керуючись ст. 291, 314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 0001070 від 07.03.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, - повернути прокурору міста Житомира для усунення недоліків.

Копію ухвали надати прокурору, обвинуваченому, потерпілому.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1