Провадження № 1-в/359/8/2016
У Х В А Л А

Іменем України

25 січня 2016 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю представника БВК № 119 ОСОБА_3 ,

за участю засудженого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 03.11.2011 р. вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

встановив:
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12.03.2014 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.06.2014 р. вирок Оболонського районного суду м. Києва від 12.03.2014 р. залишено без змін.

Згідно вищевказаного вироку засуджений відбуває покарання в Бориспільській ВК №119.

17.12.2015 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Суд, заслухавши засудженого, який клопотання підтримав та просив його задовольнити, думку представника адміністрації БВК та думку прокурора, які не заперечували проти задоволення клопотання та просили його задовольнити, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 81 КК України передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вироку Оболонського районного суду м. Києва від 12.03.2014 р., ОСОБА_4 засуджено до 5 років 2 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислюється з моменту його затримання, тобто з 12.03.2014 року, із зарахуванням у строк відбування покарання часу його перебування під вартою до моменту внесення застави, а саме з 25.08.2013 р. по 04.09.2013 р.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2014 р. засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі 5 років 12 днів скорочено наполовину в силу ст. ст. 6, 11 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року (а.с.4).

Відповідно до п. 11 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 р., при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Таким чином, на момент розгляду подання ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного покарання. Невідбута частина покарання становить 9 місяці 11 днів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 вищезазначеної Постанови передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням

до праці довів своє виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 81 КК України сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі знаходиться з 12.03.2014 р. Під час утримання в Київському слідчому ізоляторі стягнень та заохочень не мав.

З 04.07.2014 р. відбуває покарання в БВК № 119. За період відбування покарання зарекомендував себе з позитивного боку, порушень режиму відбування покарання не допускав. З перших днів перебування в установі працевлаштований на виробництві установи на дільниці пошиття. До поставлених завдань ставиться відповідально. Дотримується вимог пожежної безпеки і техніки безпеки праці. За сумлінну поведінку і ставлення до праці має два заохочення правами начальника установи (а.с.24, 30). Стягнень не має.

Роботи по благоустрою території установи та інші допоміжні роботи виконує, та розуміє їх необхідність. До майна установи відноситься бережно. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги.

Входить до числа засуджених, які мають потенційно позитивну спрямованість, з оточуючими будує рівні доброзичливі взаємовідносини. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень. Будує позитивні плани на майбутнє.

Вину за вироком суду не визнав, однак за період відбування покарання зрозумів свою вину та призначене покарання вважає справедливим, виконавчі листи до установи не надходили.

Крім того, як вбачається з характеристик засудженого ОСОБА_4 від 29.01.2015 р., затвердженої в.о. начальника Бориспільської виправної колонії № 119 майором внутрішньої служби ОСОБА_6 (а.с.25) та від 15.07.2015 р. затвердженої в.о. начальника Бориспільської виправної колонії № 119 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_7 (а.с.27), засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення, тому згідно ст. 101 КВК України заслуговував на переведення до дільниці соціальної реабілітації та згідно ст. 82 КК України, заслуговував на застосування до нього більш м`якого виду покарання. Однак, відповідно до виписки із протоколу від 15.07.2015 р. на заміну покарання на Б/М засудженому ОСОБА_4 було відмовлено (а.с.28), у зв`язку із заявою засудженого про відмову застосування до нього більш м`якого виду покарання.

Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 на момент розгляду клопотання відбув 2/3 призначеного строку покарання, а своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тому, суд вважає за доцільне звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на невідбуту його частину, яка становить 9 місяців 11 днів.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. ст. 12, 81 КК України та керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину покарання 9 місяців 11 днів.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1