В И Р О К
іменем України
"11" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0016207 від 24.10.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка, Теплицького р-ну, Вінницької обл., українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, працює монтажником у TOB «Тріолан», одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2008 р.н., ОСОБА_8 , 2010 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_6 24 жовтня 2015 року, близько 15:00 години, з метою таємного викрадення чужого майна та обернення його в свою користь, припаркував автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , на узбіччі дороги по пр-ту Г. Ватутіна в м. Києві та пішов до базової станції № КІ 0240 ГОВ «Астеліт», розташованої по вул. Вершигори, 1-А в м. Києві.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_6 , маючи із собою знаряддя для вчинення злочину, а саме торцовий ключ на 13, підійшов до металевого паркану, яким огороджена базова станція № КІ 0240 ТОВ «Астеліт», та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму бокової стінки металевої огорожі, проник на територію зазначеної станції, де за допомогою металевої пластини відкрив замок металевого ящика, звідки таємно викрав вісім акумуляторних батарей NSB 100FT RED, загальною вартістю 17 929 гривень 84 копійки, що належать ТОВ «Астеліт».

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 почав переносити викрадені акумуляторні батареї до салону автомобіля марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований на узбіччі дороги по пр-ту Г. Ватутіна в м. Києві, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак свій злочинний намір довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки біля вищевказаного автомобіля був затриманий працівниками ТОВ «Астеліт».

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 винним себе за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185КК України визнав повністю, дав покази про обставини скоєння кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_6 показав, що дійсно 24.10.2015 року в м. Києві по вул. Вершигори, 1, шляхом віджиму бокової стінки металевої огорожі проник на територію базової станції ТОВ «Астеліт», де за допомогою металевої пластини відкрив замок металевого ящика та викрав вісім акумуляторних батарей.

Покази обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показами, щирим каяттям у скоєному.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням в інше приміщення.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких тяжко хворіє, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем минулої роботи характеризується позитивно.
Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд вважає за вірне обрати йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, але враховуючи його щире каяття та особу обвинуваченого, суд одночасно приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків згідно п.п. 2-4 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін, до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової трасо логічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) №2265 від 29.10.2015 року в розмірі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 04 коп.
Речові докази: 8 акумуляторних батарей серії ХС, ХС, ХС, ХС, ХС0, ХС, ХС1, ХС, що передані на зберігання представнику ТОВ «Астеліт» ОСОБА_5 , - залишити у власності ТОВ «Астеліт»; розвідний ключ, що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, представнику потерпілого та прокурору.

Суддя: