Справа № 395/90/16-к
Провадження № 1-кп/395/21/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м.Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
під час підготовчого судового засідання кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 04.11.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Новомиргорода Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта вища, не одружений, дітей на утриманні не має, працюючий на посаді старшого державного виконавця відділу ДВС Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області, державний службовець 14 рангу 7 категорії, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, не є депутатом,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
в с т а н о в и в :
01 лютого 2016 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області згідно ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшов від прокурора ОСОБА_3 обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Ухвалою суду від 01 лютого 2016 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, які вважають, що на підставі обвинувального акта можливо призначити судовий розгляд, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Новомиргородському районному суду Кіровоградської області.
Угоди про визнання винуватості у порядку ст. ст. 468 470 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 4-6 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.
В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення судового розгляду не заперечували, клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявили.
Прокурор заявив клопотання про виклик в судове засідання для допиту свідків згідно Реєстру матеріалів досудового розслідування. Проти задоволення клопотання прокурора про виклик для допиту вказаних осіб учасники підготовчого судового засідання не заперечували, а тому суд вважає, що вказане клопотання слід задовольнити.
Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинувачених (ч. 3 ст. 315 КПК України).
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 строком на 60 діб, яке обґрунтовує тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме:
переховуватись від органів досудового розслідування;
незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також інших працівників ВДВС Новомиргородського РУЮ у Кіровоградській області, яких необхідно допитати у ході судового розгляду;
перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі вчиняти корупційні дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини по справі.
Захисником заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт, яке захисник мотивує тим що ризики, передбачені п.п. 1-4 ч.1 ст. 177 КПК України відсутні, тому що прокурором не наведено жодного доказу, який би свідчив про ухилення та переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, не наведено жодного факту про будь-який тиск з його сторони на свідків чи вжиття ним заходів, направлених на знищення речових доказів.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, обвинувальний акт та додатки до нього, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та відмовити у задоволенні клопотання захисника з таких міркувань.
06.11.2015 о 11:50 ОСОБА_4 затримано старшим слідчим СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
07.11.2015 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
07.11.2015 згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_11 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 11 години 50 хвилин 06.11.2015 року до 11 години 50 хвилин 04.01.2016 року з визначенням застави у розмірі 70 мінімальних розмірів заробітної плати, тобто в сумі 96460 грн.
29.12.2015 згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_11 стосовно ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 11-50 години 03.02.2016 року, включно.
06.01.2016 згідно з ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області залишено без змін вказану ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_11 від 29.12.2015.
Таким чином, о 11 год. 50 хв. 03 лютого 2016 року закінчується продовжений щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження та строк його дії, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ст. 177 КПК України відповідними ризиками визначено переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч.1 ст.183 КПК України).
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Судом при розгляді даного клопотання встановлено, що ОСОБА_4 є повнолітньою працездатною особою, обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину у сфері службової діяльності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.
Додані прокуром до клопотання копії документів свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення і про існування ризиків, які на даний час не зменшились, а саме: перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню, оскільки може вчинити дії по незаконному впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, які на даний час судом ще не допитані, а також враховуючи тяжкість покарання, яка полягає виключно у виді позбавлення волі у випадку доведення його вини, а тому може переховування від суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, оскільки на даний час речові докази судом ще не дослідженні.
При цьому, дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, свідчать, що більш м`які, ніж тримання під вартою, запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого, оскільки є реальна небезпека можливості його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку суду, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора про продовження строку застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.
Що стосується доводів захисника, що не наведено жодного конкретного факту про будь-який тиск зі сторони ОСОБА_4 на свідків чи вжиття ним заходів, направлених на знищення речових доказів, на думку суду, є безпідставними, оскільки відповідно до положень КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання вищезазначеним ризикам.
Доводи захисту з приводу того, що ОСОБА_4 характеризується позитивно, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом з матір`ю, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, жодним чином не зменшують суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також з урахуванням позиції апеляційного суду Кіровоградської області, (який відмовив у зміні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт), не вирішуючи наперед питання про винуватість обвинуваченого і не перевіряючи докази щодо їх достовірності, суд приходить до висновку, що в наявності є достатні підстави для продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому клопотання прокурора про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити.
Тому суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт. Твердження захисника, що необхідність тримання під вартою обвинуваченого ґрунтується лише на тяжкості обвинувачення є безпідставними, оскільки судом враховано всі встановлені в судовому засіданні обставини, які беруться до уваги при вирішенні питання про обрання, продовження або зміни міри запобіжного заходу.
Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.
Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 131, 193-194, 196-197, 199, 201, 205, 314 316, 369-372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово в приміщенні Новомиргородського районного суду Кіровоградської області о 13 годині 00 хвилин 10 лютого 2016 року.
Також призначити судові засідання у справі о 11 годині 00 хвилин 25 лютого 2016 року, 14 годині 30 хвилин 29 лютого 2016 року, 11 годині 00 хвилин 02 березня 2016 року.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів задовольнити.
Міру запобіжного заходу тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 залишити без змін.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, тобто до 11 години 50 хвилин 02 квітня 2016 року.
Відмовити у задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт.
Клопотання прокурора про виклик в судове засідання для допиту свідків згідно Реєстру матеріалів досудового розслідування задовольнити.
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
суддя ОСОБА_1