АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2155/15 Справа № 208/6553/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 жовтня 2015 року ,щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого в буд. АДРЕСА_1 , проживаючого кв. АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

1.30.03.2009 року Королівським районним судом міста Житомира за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим терміном на 2 роки.

2.30.11. 2010 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.2 ст. 309, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

3. 06 червня 2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки.

Обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст.309 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

В с т а н о в и л а:

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 жовтня 2015 року ОСОБА_6 визнано винними за ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.1,4 ст.71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі строком.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати у сумі 614,40 грн.

Згідно до вироку, ОСОБА_6 30 липня 2015 року приблизно об 11.00 годині ,маючи умисел на незаконне придбання наркотичних засобів для особистого вживання, без мети збуту, знаходячись біля нічного клубу «Україна», який розташований в буд.25 по вул. Глаголєва в м. Дніпродзержинську, де у малознайомої особи на прізвисько « ОСОБА_9 », придбав медичний шприц об`ємом 2,0 мл., з наркотичним засобом «опій» в кількості приблизно 1 мл., після чого почав його зберігати в лівій боковій кишені своєї куртки.

Цього ж дня, приблизно о 12.00 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля буд.32 по пр. Аношкіна в м. Дніпродзержинську, був зупинений співробітниками міліції, які при його особистому огляді, в присутності двох понятих, виявили і вилучили раніше придбаний медичний шприц, який містить особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0364 гр.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність своєї вини та правильність кваліфікації дій за ч.2 ст.309 КК України, просить вирок щодо нього скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При цьому вказує, що вирок є незаконним внаслідок тяжкості та невідповідності скоєному ним кримінального правопорушення. Зазначає, що при ухваленні вироку, суд першої інстанції не врахував його щире каяття та повне визнання ним вини.

Вважає, що суд позбавляючи його волі, перешкоджає вчасної сплатити ним судових витрат за проведення судово-хімічної експертизи.
Заслухавши доповідь доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, яка вважав вирок суду законним і обґрунтованим та прохала апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи, вивчивши і проаналізувавши доводи що містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Нормами ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за наявними в матеріалах кримінального провадження доказами в тій частині, в якій воно було оскаржено.

Оскільки висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Як вбачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Ці вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином, призначивши покарання в межах санкції статті.

Апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Також судом з достатньою повнотою враховані дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово скоював злочини, належних висновків для себе не зробив, і в період відбуття покарання з випробуванням ,скоїв аналогічне кримінальне правопорушення, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіатів. Синдром залежності.», за місцем проживання характеризується позитивно.

Не можна визнати слушними доводи апеляційної скарги з приводу неврахування судом щирого каяття обвинуваченого, оскільки суд першої інстанції саме цю обставину визнав як таку, що пом`якшує покарання та з урахуванням пом`якшуючої обставини призначив покарання.

З огляду на вказане, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст. 309 КК України з реальним його відбуттям.

Крім того, судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 71 КК України, до призначеного покарання, частково приєднано не відбуте покарання за попереднім вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська . Саме застосування вимог ст. 71 КК України неуможливлює призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки покарання за сукупністю вироків повинно бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів,а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність істотних порушень вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

Оскільки обвинувачений був належним чином повідомлений про час слухання кримінального провадження у апеляційній інстанції, про що свідчить технічний запис судового засідання в апеляційній інстанції, а також розписка про отримання пам`ятки про процесуальні права, та враховуючи присутність у судовому засіданні захисника обвинуваченого, колегія суддів вважає, що розгляд кримінального провадження у відсутності обвинуваченого, якого належним чином було повідомлено про час розгляду справи та який не з`явився до зали суду та не повідомив про причину неявки,не порушує права обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді апеляційного суду
ОСОБА_10 ОСОБА_4