№ 1-кс/489/887/2013 р.
У Х В А Л А

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

23 вересня 2013 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

судді Захарченка Д.В.

при секретарі Титовій Т.Е.

за участю прокурора Боровського В.Р.

підозрюваного ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючому електромонтером ТОВ "Електросетьстрой", не судимому, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 підозрюється в тому, що 22.08.2013 р. близько 10.45 год., знаходячись у шиномантажній майстерні, на території авторинку, за адресою: м. Миколаїв, вул. Кірова, 242, незаконно збув ОСОБА_4 раніше придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 3,24 гр., а залишок особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, масою 11,316 гр. продовжував зберігати з метою збуту.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.307 ч.2 КК України, як незаконне придбання, зберігання, з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

Слідчим СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 подано клопотання про застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для запобігання спробам ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілого і свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора, захисника і підозрюваного, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, суд вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Так, суд вважає, що надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, що підтверджується даними оперативної закупівлі наркотичного засобу, обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді, висновками експерта, щодо вилучених речовин здобутих в ході вказаних слідчих дій, тощо

Проте суд, вважає недоведеними обставини існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні, а саме спроб підозрюваного незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів слідства та суду.

Так, прокурором не доведено існування ризику вчинення підозрюваним іншого правопорушення, оскільки прокурор доводив існування цього ризику, лише фактом вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, його тяжкістю та ухиленням підозрюваного давати покази, які відповідають обставинам встановленим іншими доказами у кримінальному проваджені.

Прокурором не доведено, що після вчинення кримінального правопорушення у якому він підозрюється, ОСОБА_1 вчинив інші правопорушення, замах на вчинення будь-якого іншого правопорушення, або готується до вчинення такого правопорушення, продовжив вживати наркотичні засоби, щоб давало підстави стверджувати про ризик вчинення ним іншого злочину.

Також, жодним доказом не доведено, що існує ризик переховування підозрюваного від слідства і суду, оскільки наявність ризику переховування від органів слідства прокурор обґрунтовував тільки тяжкістю вчиненого правопорушення, так будь-яких доказів, що свідчать про ухилення чи намагання підозрюваного ухилитися від слідства не надав.

Більш того, судом було встановлено, що з моменту викриття підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, тобто з 22.08.2013 р., сплинув значний строк та протягом цього часу він навіть не викликався до слідчого, і єдина процесуальна дія, яка була з ним проведена, це пред'явлення підозри 18.09.2013 р., тобто лише за два дні до моменту звернення до суду з клопотанням, що свідчить про відсутність будь-яких обставини ухилення підозрюваного від органів слідства.

Крім того, тяжкість вчиненого правопорушення, як і будь-які покази підозрюваного з приводу своєї позиції, щодо пред'явленої підозри, не доводять та не можуть доводити обставин існування вказаних ризиків.

Суд вважає недоведеним, наданими доказами, і наявність ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків.

Так, прокурор посилався, як на докази існування цих обставин, на заяву свідка ОСОБА_4 про здійснення на нього впливу з боку підозрюваного, надану слідчому 30.08.2013 р., та покази свідка про такі обставини, які він надав працівнику оперативного підрозділу 17.09.2013 р.

При цьому, у своїх показах ОСОБА_4 не повідомляє будь-яких конкретних обставин надходження до нього погроз з боку підозрюваного та їх змісту, що викликає у суду сумніви в дійсності існування таких обставин.

У суду також виникають сумніви, щодо наявності підстав, вважати встановленим факт здійснення незаконно впливу на свідка, оскільки свідок, як було встановлено судом з оглянутої заяви, звернувся до слідчого 30.08.2013 р., та органи слідства за наявності підстав вважати, що відносно свідка було вчинено кримінальне правопорушення не внесли вказану заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочали розслідування, відповідно до вимог ст.214 КПК України, та за наявності підстав вважати встановленими обставини існування такого ризику, звернулись з клопотанням не безпосередньо після встановлення таких обставин, а через значний проміжок часу, що може свідчити про штучне створення доказів, щодо таких обставин.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.3 ст.194 КПК України, слідчий суддя, має право зобовязати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

В зв'язку з не доведенням наявності існування ризиків зазначених у клопотанні та передбачених ст.177 КПК України, суд, враховуючи вимоги ч.3 ст.194 КПК України, вважає можливим зобовязати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до слідчого та суду, який забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов'язків.

Суд, приймає до уваги, що ОСОБА_1 хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, але має постійне місце проживання та роботи, характеризується за місцем роботи та проживання позитивно, не судимий, та зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов'язків.

Керуючись ст.177, 178, 179, 194, 196, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 - відмовити.

Зобовязати ОСОБА_1 прибувати за кожною вимогою до суду та слідчого Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий: