ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
18 січня 2016року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень щодо ОСОБА_5 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з положеннями ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Водночас, ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК України.
Так, за змістом касаційної скарги захисник, з-поміж іншого, хоча і посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального закону, однак при цьому не зазначає чітких доводів та відповідних аргументів на підтвердження своєї позиції, оскільки обґрунтовуючи свої твердження посилається на неправильну оцінку наявних у матеріалах провадження доказів та фактично надає їм власну оцінку, вказує про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу вимог статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, а також не наводить обґрунтувань, про наявність таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які на його думку, перешкодили чи могли б перешкодили судам постановити законні та обґрунтовані судові рішення.
Одночасно у касаційній скарзі ОСОБА_4 не посилається на такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування оскаржуваних судових рішень щодо ОСОБА_6 судом касаційної інстанції, як про це порушується питання у скарзі.
При цьому зазначаючи про невідповідність призначеного покарання особі засудженого, захисник не обґрунтовує у чому полягає незаконність призначеного ОСОБА_6 покарання.
У зв`язку з викладеним касаційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням строку для усунення вищевказаних недоліків.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року залишити без руху та надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, що її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3