романівський районний суд житомирської області
Кримінальне провадження № 294/1187/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2015 року Романівський районний суд Житомирської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
та потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у смт. Романові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 від 26.05.2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Королево Виноградівського району Закарпатської області, громадянина України, за національністю цигана (анкетні дані встановлено попередньо на підставі постанови слідчого СВ Чуднівського РВ УМВС України в Житомирській області від 20.06.2015 року, оскільки народження даної особи не реєструвалось в установленому законом порядку і паспорт громадянина України даній особі не видавався), який не працює, освіти не має, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 26.05.2015 року, приблизно о 06:30 год., реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, через дерев`яну хвіртку проник на огороджену територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 . У подальшому ОСОБА_4 відкрив навісний замок будинку ключем, якого останній виявив у господарській будівлі, таким чином проник всередину житлового будинку. В одній із кімнат вказаного будинку ОСОБА_4 на полиці дерев`яної шафи виявив грошові кошти у сумі 1900 гривень, які він таємно викрав та, утримуючи викрадене, з місця скоєння злочину зник, заподіявши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1900 гривень.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 також не оспорювали фактичних обставин вчинення ОСОБА_4 даного злочину.
Відповідно до досліджених у судовому засіданні письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, ОСОБА_4 не одружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, обставину, що пом`якшує його покарання - щире каяття, обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено, і вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України. Також суд вважає можливим виправлення та перевиховання винного без ізоляції від суспільства зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України.
Питання про долю речових доказів згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України суд не вирішує, оскільки під час судового провадження речові докази не були надані суду.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Оскільки винному призначається випробування зі встановленням іспитового строку та зі звільненням його від відбування покарання на час іспитового строку, запобіжний захід тримання під вартою слід скасувати.
На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-376 КПК України, ч.3 ст.185 КК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк призначеного судом покарання строк його попереднього ув`язнення тривалістю 3 (три) місяці (строк тримання під вартою з 27.05.2015 року по 27.08.2015 року).
На підставі статті 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.
Визначити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Покласти на засудженого ОСОБА_4 на час іспитового строку наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Контроль за виконанням вироку покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання засудженого.
Запобіжний захід тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою в Житомирській установі виконання покарань № 8 скасувати, звільнивши обвинуваченого з-під варти в залі суду.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Cуддя: ОСОБА_1