Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 1-304/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: Головуючого - судді ШИКЕРІ І.А.

при секретарі - Война Г.С.

з участю прокурора - Літвіненко О.І.

захисника - ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

представника потерпілого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську справу про обвинувачення ОСОБА_4, який народився 22 грудня 1981 року в с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, фізичної особи-підприємця, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01.05.2010 р. близько 23.00 години, ОСОБА_4, перебуваючи поряд з приміщенням бару Кодима, розташованого по вул. Леніна в с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які виникли між ним та потерпілим ОСОБА_2, маючи намір на спричинення останньому тілесних ушкоджень, під час сварки, наніс йому два удари кулаком в область щелепи та два удари в область очей.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4, потерпілому ОСОБА_2 згідно висновку судово-медичної експертизи № 292-М від 15.05.2010 р., були спричинені тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, крововиливу повік лівого ока, які могли утворитися внаслідок нанесення не менш двох ударів та відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.

Діями ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду Миколаївській обласній лікарні, на суму 403 грн. 40 коп., поскільки потерпілий ОСОБА_2, в результаті отримання тілесних ушкоджень, знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургічної стоматології Миколаївської обласної лікарні 10 ліжко-днів з 6.05.2010 р. по 16.05.2010 р. та Первомайській центральній районній лікарні, на суму 302 грн. 80 коп., поскільки потерпілий ОСОБА_2, в результаті отримання тілесних ушкоджень, знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Первомайської центральної районної лікарні 4 ліжко-дні з 2.05.2010 р. по 6.05.2010 р. До того ж, своїми діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_2 матеріальну шкоду, яка складається із затрат, понесених потерпілим на своє лікування, а також моральну шкоду, яка виражається в моральних і фізичних стражданнях потерпілого, в звязку з пошкодженням його здоровя.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину свою в скоєному злочині не визнав та пояснив, що ніякого злочину не вчиняв, ніяких тілесних ушкоджень потерпілому не спричиняв, а тілесні ушкодження 01.05.2010 р. близько 23.00 години потерпілому спричинив його дядько ОСОБА_5 На досудовому слідстві він спочатку визнав себе винним у нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень, взявши провину дядька на себе із побоювань, що дядька засудять до позбавлення волі, так як дядько був раніше судимий за нанесення тілесних ушкоджень. На відтворенні обстановки та обставин події він показав, як наносились удари ОСОБА_2, так як під час бійки бачив, як саме дядько наносив ОСОБА_2 удари, в якій кількості та йому було не важко показати це на відтворенні обстановки та обставин події. Однак 18.06.2010 р. його дядько ОСОБА_5 помер, а він після цього вирішив розповісти слідчому всю правду.

Незважаючи на невизнання вини підсудним, його вина підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 01.05.2010 р. близько 23.00 години поряд з приміщенням бару Кодима, розташованого по вул. Леніна в с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області, в звязку із побиттям циганами його товариша ОСОБА_6, між ним та ОСОБА_4 завязалась словесна перепалка, під час якої ОСОБА_4, підбігши до нього, наніс йому три-чотири удари в область щелепи, після яких він впав. Ударами ОСОБА_4 умисно завдав йому тілесні ушкодження. ОСОБА_5 на місці бійки взагалі не було.

В ході бійки ОСОБА_4 завдав йому тілесних ушкоджень, внаслідок чого він лікувався в лікарні. На лікування він витратив 10000 грн. Крім того, діями підсудного йому завдано моральну шкоду, яка виразилась в його моральних і фізичних стражданнях, у звязку з пошкодженням його здоровя, яку він оцінює в 10000 грн.

Пояснення потерпілого підтверджуються та обєктивно узгоджуються із показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та матеріалами кримінальної справи.

Так, свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що бачила, як 01.05.2010 р. близько 23.00 години поряд з приміщенням бару Кодима, розташованого по вул. Леніна в с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області, саме ОСОБА_4 наніс 3-4 удари ОСОБА_2 в область щелепи правою та лівою руками, а вона впевнена в тому, що ОСОБА_5 на місці бійки не було.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що бачив, як саме ОСОБА_4 наніс 3 удари ОСОБА_2 в область обличчя. Також пояснив, що ОСОБА_5 не знає, однак на місці бійки осіб старшого віку понад 40-50 років не було.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що приїхавши за телефонним дзвінком своєї доньки ОСОБА_7 01.05.2010 р. біля 23.00 години до бару Кодима, розташованого по вул. Леніна в с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області, побачив свого побитого сина ОСОБА_2, обличчя якого було в крові. Із розмови з сином він дізнався, що його побив ОСОБА_4 Також пояснив, що ОСОБА_5 знає добре, однак в той вечір ні на місці бійки, ні в барі його не було, на місці події взагалі не було літніх людей, а лише молодь.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що із розмови з потерпілим ОСОБА_2 у кафе Кодима він дізнався, що ОСОБА_2 побив ОСОБА_4. Зі ОСОБА_5 він не знайомий, але на місці бійки він не бачив ніяких осіб віком близько 50-ти років.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що дізнався про те, що ОСОБА_4 побив ОСОБА_2 зі слів потерпілого, який не згадував інших причетних до його побиття осіб, крім підсудного ОСОБА_4 Особисто він ОСОБА_5 не знає, однак на місці події була лише молодь, осіб старшого віку не було.

Вина підсудного підтверджується висновком судово-медичного експерта № 292-М від 15.05.2010 року, із якого вбачається, що у ОСОБА_2 виявлено подвійний перелом нижньої щелепи, крововилив повік лівого ока, що могли утворитися 1.05.2010 р. біля 23.00 години від дії тупих твердих предметів внаслідок нанесення не менш двох ударів і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоровя (а.с. 24).

Крім того, вина підсудного підтверджується :

- протоколом відтворення обстановки та обставин події злочину від 20.05.2010 р., із якого вбачається, що ОСОБА_4 на пропозицію слідчого в присутності двох понятих показав, як саме він наніс удар ОСОБА_2 кулаком в ліву частину обличчя (щелепу), а потім в праву частину обличчя (щелепу) та пояснив, що таким чином наніс приблизно 3-4 удари в обличчя ОСОБА_2 (а.с. 35-36) ;

- показаннями ОСОБА_2 із протоколу очної ставки між ним та ОСОБА_4 від 21.07.2010 року, із яких вбачається, що він пояснював, що саме ОСОБА_4 1.05.2010 р. наніс йому 3 удари кулаком в обличчя, після яких він впав на землю, а ОСОБА_5 поряд не було і він йому ніяких тілесних ушкоджень не наносив (а.с. 37-38) ;

- показаннями ОСОБА_7 із протоколу очної ставки між нею та ОСОБА_4 від 28.07.2010 року, із яких вбачається, що вона пояснювала, що бачила, як саме ОСОБА_4 наніс удари кулаком руки в щелепу ОСОБА_2 та стверджувала, що того дня ОСОБА_5 ні в барі Кодима, ні на дворі поряд з баром не було і тілесні ушкодження ОСОБА_5 ОСОБА_2 не спричиняв (а.с. 40-41) ;

- показаннями ОСОБА_6 із протоколу очної ставки між ним та ОСОБА_4 від 28.07.2010 року, із яких вбачається, що він пояснював, що бачив, що саме ОСОБА_4 наніс кілька ударів кулаком рук в обличчя ОСОБА_2, а під час бійки поряд з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 нікого іншого не було (а.с. 42-43).

Суд приймає до уваги початкові показання підсудного ОСОБА_4 при допиті його в якості підозрюваного слідчим Захараш О.А. 18.05.2010 р. а.с. 59, первинному допиті в якості обвинуваченого 20.05.2010 р. а.с. 63 та при проведення відтворення обстановки та обставин події злочину - а.с. 35-36, із яких вбачається, що він пояснював, як саме та в якій кількості він наносив удари ОСОБА_2, спричинивши останньому тілесні ушкодження, оскільки вони перепровірені в судовому засіданні іншими вищенаведеними дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, які підтверджують дані показання підсудного, дані ним в ході досудового слідства, а тому у суду не виникло сумнівів в правдивості цих показань підсудного, даних ним в ході досудового слідства.

Показання свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 суд рахує такими, що не можуть з достовірністю спростовувати доводи обвинувачення, оскільки суд вважає, що є підстави для сумнівів в достовірності показань даних свідків з огляду на те, що про наявність та виклик вказаних свідків події злочину підсудний не заявляв ні при допиті його в якості підозрюваного 18.05.2010 р., ні при допиті в якості обвинуваченого 20.05.2010 р., як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_16, а також дані особи як очевидці події злочину не були встановлені та опитані при проведенні перевірки в порядку ст. 97 КПК України за повідомленням про вчинення злочину, зареєстрованим у ЖРПЗ за № 1478 від 02.05.2010 р., як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_17

До того ж, свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 в судовому засіданні показали, що вирішили надати свої показання слідчому вже після того, як ОСОБА_5 помер, попередньо зустрівшись та домовившись між собою про явку до слідчого для дачі показань, що на думку суду також викликає сумнів в обєктивності їх свідчень як на досудовому, так і в судовому слідстві.

Показання свідка ОСОБА_18 в судовому засіданні в частині того, що він бачив на місці бійки ОСОБА_5, суд розцінює критично, оскільки даний свідок ні при дачі пояснень, ні при допиті його на досудовому слідстві про це не заявляв, хоча обєктивно мав таку можливість.

Показання свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні суд також розцінює критично, оскільки даний свідок в судовому засіданні дав показання, які істотно суперечать його ж показанням, даним в ході досудового слідства, а тому суд рахує, що він при дачі пояснень у суді може бути необєктивним.

Тому суд рахує, що докази, на яких ґрунтується обвинувачення підсудного, є достовірними, перепровіреними й на них можуть ґрунтуватися висновки суду, а позиція захисника в даному випадку, показання підсудного в судовому засіданні, є нічим іншим, як обраним засобом захисту підсудного від предявленого обвинувачення.

На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною вину підсудного ОСОБА_4 в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто в умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя, а його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є середньої тяжкості, особу підсудного, який не визнав своєї вини в скоєнні злочину, однак позитивно характеризується, дані про його стан здоровя, те, що він раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, і рахує можливим призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільні позови прокурора в інтересах Миколаївської обласної лікарні, на суму 403 грн. 40 коп., та Первомайської центральної районної лікарні, на суму 302 грн. 80 коп., підлягають задоволенню, в силу ст. 93-1 КПК України, ст. 1206 ЦК України, так як вони знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, поскільки в судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_2, в результаті скоєння відносно нього злочину ОСОБА_4, знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургічної стоматології Миколаївської обласної лікарні 10 ліжко-днів з 6.05.2010 р. по 16.05.2010 р. та у хірургічному відділенні Первомайської центральної районної лікарні 4 ліжко-дні з 2.05.2010 р. по 6.05.2010 р. і на його лікування затрачено відповідно 403 грн. 40 коп. та 302 грн. 80 коп.

Цивільний позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 10000 грн., підлягає частковому задоволенню, в сумі 2746,77 грн., оскільки саме на таку суму він знайшов своє підтвердження в судовому засіданні наданими до позову ксерокопіями квитанцій про оплату витрат на лікування та проїзд до місця лікування потерпілого.

Цивільний позов потерпілого, в частині моральної шкоди, слід задовольнити, так як він знайшов своє підтвердження в ході судового слідства, однак, на підставі ст. 23 ЦК України, враховуючи вимоги розумності та справедливості при визначенні розміру відшкодування спричиненої моральної шкоди, із урахуванням тяжкості моральних страждань потерпілого частково, стягнувши з підсудного ОСОБА_4, в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_2 500 грн., оскільки суд вважає, що саме такий розмір компенсації моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на нього обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін - підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Миколаївської обласної лікарні 403 грн. 40 коп. та на користь Первомайської центральної районної лікарні - 302 грн. 80 коп. понесених витрат на лікування потерпілого ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_2, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 2746 грн. 77 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 500 грн., а всього стягнути 3246 грн. 77 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

С У Д Д Я: