пр. № 1-кс/759/3951/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2014 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 , яке погоджене зі старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, внесене в кримінальному провадженні № 0000003, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 , яке погоджене зі старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, внесене в кримінальному провадженні № 0000003, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в якому слідчий просить надати тимчасовий йому доступ до оригіналу заповіту на все майно від 23.03.2011 від імені ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , а також документів з оригіналом підпису ОСОБА_5 , а саме трудової книжки, посвідчення водія, комсомольського квитка, пенсійного посвідчення на ОСОБА_8 , які необхідні в якості порівняльного матеріалу для проведення почеркознавчої експертизи, з можливістю подальшого вилучення їх оригіналів, які перебувають у володінні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві надійшла заява ОСОБА_10 , щодо можливих неправомірних дій гр-к ОСОБА_11 та ОСОБА_12 при оформленні документів дарування та на право спадщини на майно померлого ОСОБА_5 .

Допитаний у справі як потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що в 1979 році йому було виділено квартиру АДРЕСА_1 , яку вподальшому було приватизовано в рівних частинах на його дружину ОСОБА_13 та сина ОСОБА_5 .

13.05.2000 його синами ОСОБА_5 та ОСОБА_14 було придбано та оформлено право власності на земельну ділянку розміром 0,0667 га, розташовану по АДРЕСА_2 . У 2000 році помер його старший син ОСОБА_14 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син ОСОБА_5 . Після смерті сина, в 2011 році від дружини покійного сина ОСОБА_5 він дізнався про те, що при житті, його син ОСОБА_5 оформив заповіт на все своє рухоме та нерухоме майно на користь дружини ОСОБА_9 , а перед цим оформив договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_12 , яка являється двоюрідною сестрою ОСОБА_9 .

Ознайомившись із копіями зазначених заповіту та договору дарування, ним було виявлено, що підписи на них не відповідають підпису його покійного сина ОСОБА_5 і являються підробленими. Крім того, станом на час оформлення даних документів його покійний син хворів і не міг самостійно виконувати дії, пов`язані з оформленням нотаріальних документів.

Допитана у справі як свідок ОСОБА_12 пояснила, що в 2008 році покійний чоловік її сестри ОСОБА_5 , в якості гарантії здійснення оплати за надання з її сторони послуг по відновленню правовстановлюючих документів на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , запропонував їй добровільно переоформити свою Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Вподальшому, ОСОБА_5 підписав договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 на її користь, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_15 . Оплату за свої послуги, які вона надавала ОСОБА_5 без оформлення відповідних документів, вона не отримала і дізналася, що ОСОБА_5 перед смертю підписав заповіт на все своє майно на користь її сестри ОСОБА_5 . На даний час, оригінал договору дарування частини 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 знаходяться у неї, при цьому право власності перереєстровано не було.

Допитана у справі як свідок ОСОБА_9 пояснила, що 23.03.2011 її покійний чоловік ОСОБА_5 , в її присутності, у приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 підписав заповіт на все своє рухоме та нерухоме майно на її користь. При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював свої дії і керував ними самостійно. Свій примірник оригіналу заповіту, вона передала на зберігання приватному адвокату ОСОБА_16 . Крім того, після смерті ОСОБА_5 у неї залишилось на зберігання оригінали трудової книжки, посвідчення водія, комсомольського квитка, пенсійного посвідчення ОСОБА_5 .

Однак в ході слідства, те, що ОСОБА_9 примірник оригіналу заповіту передала на зберігання приватному адвокату ОСОБА_17 підтверджено не було і відповідних документів остання з цього приводу не надала.

Відповідно листа №18/01-16 від 09.06.2014 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , 23.03.2011 за реєстровим номером 251 було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_5 , про що зроблено відповідний запит в реєстрі реєстрації нотаріальних дій.

Також слідчий просив клопотання розглядати у відсутність особи у володінні якої знаходяться документи.

В судовому засідання слідчий клопотання підтримав.

Особа у володінні якої знаходяться речі до суду не викликалась у відповідності до ч. 2 ст. 163 КПК України.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя, дійшов висновку про відмову в задоволенні зазначеного клопотання.

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п.2 ч.3 ст.132 КПК України зазначена необхідність слідчого, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно до ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються..

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено: прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів.

Враховуючи викладене та наведені вимоги КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання, оскільки слідчим в клопотанні не вказано місце перебування майна до якого він спросить надати йому тимчасовий доступ до речей та документів.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159 164, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В клопотанні слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 , яке погоджене зі старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, внесене в кримінальному провадженні № 0000003, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1