Справа № 340/321/15-к
Провадження № 11-кп/779/383/2015
Категорія ч. 1 ст. 296 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зучастю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 296 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2015 року, з участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України на три місчці арешту.

Судом встановлено, що 17 травня 2015 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні приватного магазину під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в селищі Верховина вул. Грушевського, 22 Верховинського району Івано-Франківської області, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства , що супроводжувалося особливою зухвалістю, нахабним поводженням та буйством,безпричинно ударом ноги розбив скляну вітрину в цьому магазині, чим заподіяв майнову шкоду його власнику, а також завдав декількох ударів руками й ногами в різні ділянки тіла продавцю ОСОБА_9 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синців, в результаті чого було порушено нормальну роботу вказаного торгового закладу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 вважає вирок суду відносно ОСОБА_6 надто суворим. Просить звернути увагу суду на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, тяжкі наслідки від цього не настали, матеріальна шкода є не значною і відшкодована обвинуваченим ще до винесення судом рішення, потерпілі жодних претензій не мають і просили його суворо не карати, а це діяння він вчинив спонтанно під впливом алкоголю і тому в сукупності всі дані обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 не є суспільно-небезпечним та став на шлях виправлення. Просить змінити вирок суду першої інстанції, призначивши ОСОБА_6 покарання у виді штрафу або звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив вирок відносно нього змінити, призначити його підзахисному покарання у виді штрафу або звільнити від відбування покарання з випробуванням.

- обвинувачений ОСОБА_6 підтримав подану своїм захисником апеляційну скаргу в повному обсязі, просив задовольнити її з мотивів, наведених у ній.

- прокурор заперечив вимоги апеляційної скарги, вважав її необгрунтованою, просив залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, вивчивши матеріали та з`ясувавши обставини кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення.

Оскільки правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оскаржується, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України вирок в цій часиині апеляційною інстанцією не перевіряється.

Згідно з п.п.1,2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.220 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції при його постановленні цих вимог закону повністю дотримано не було.

Покликання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про суворість призначеного покарання і необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді штрафу підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з вироку, суд, призначаючи обвинуваченому покарання, хоч і навів у вироку ряд пом`якшуючих покарання обставин, але врахував їх не повністю. Зокрема не повністю врахував як ступінь тяжкості вчиненого ним злочину так і його позитивну характеристику по місцю проживання, а також і те, що він повністю визнав свою вину і у скоєному щиро розкаяся, повністю добровільно відшкодував збитки потерпілій ще до винесення судом вироку, потерпілі до нього жодних претензій не мають та просили суд суворо його не карати.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, його особу та всі вищевикладені пом`якшуючі його покарання обставини, колегія суддів вважає, що оскільки покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а тому при призначенні йому покарання не враховує обтяжуючу його покарання обставину, що злочин ним скоєно у стані алкогольного спяніння, приходить до висновку, що для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде покарання у виді штрафу, а не арешт на певний строк.

Покликання захисника про те, що при призначенні покарання обвинуваченому слід врахувати як пом`якшуючу покарання обставину те, що на час скоєння злочину він перебував у стані алкогольного сп`яніння і тому спонтанно його вчинив не заслуговує на увагу, оскільки дана обставина відповідно до ст. 67 КК України може бути визаною судом як обтяжуючою покарання обставиною.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Верховинського районного суду від 02 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного поарання змінити.

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4