Справа №1-8/10 10.08.2010 09.09.2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
засудженого - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 01 червня 2010 року, яким:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Миколаївської області Врадіївського району с. Кумарі громадянин України, раніше не судимий
засуджений:
-за ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року до 5 років позбавлення волі;
-за ст. 304 КК України 1960 року до 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець Миколаївської області Врадіївського району с. Кумарі громадянин України, раніше судимий: 24.04.2007 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки; 29.09.2008 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 1000 грн.; 06.10.2009 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі
засуджений:
-за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24.04.2007 року і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України в строк покарання призначеного за цим вироком повністю зараховано покарання призначене за вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06.10.2009 року і призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.
За вироком суду у середині та наприкінці березня 2008 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 з метою викрадання чужого майна, неодноразово прибували на територію колишньої МТФ, яка розташована на околиці с.Кумарі Врадіївського району Миколаївської області, де зривали з належних ПП ОСОБА_9 господарських приміщень залізобетонні плити, із яких таємно викрадали металеву арматуру, закладки для зварювальних робіт, металеві гачки для транспортування.

Крім цього, наприкінці березня 2008 року ОСОБА_6 , знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_10 , спонукав останнього до вчинення крадіжки чужого майна на території колишньої МТФ, яка розташована за вищевказаною адресою, внаслідок чого у ОСОБА_10 виникло бажання вчинити запропонований ОСОБА_6 злочин.

З цією метою ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 ( у відношенні якого провадження по справі закрито за амністією) прибули на територію колишньої МТФ, яка розташована за вищевказаною адресою, де зірвали з належних ПП ОСОБА_9 господарських приміщень залізобетонні плити, із яких таємно викрали металеву арматуру, закладки для зварювальних робіт, металеві гачки для транспортування.

Продовжуючи злочинну діяльність, направлену на викрадання чужого майна, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 в середині квітня 2008 року та наприкінці квітня 2008 року неодноразово прибували на територію колишньої МТФ, яка розташована за вищевказаною адресою, де зривали з належних ПП ОСОБА_9 господарських приміщень залізобетонні плити, із яких таємно викрадали металеву арматуру, закладки для зварювальних робіт, металеві гачки для транспортування.

На початку травня 2008 року ОСОБА_6 , знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_11 спонукав останнього до вчинення крадіжки чужого майна на території колишньої МТФ, яка розташована за вищевказаною адресою, внаслідок чого у ОСОБА_11 виникло бажання вчинити запропонований ОСОБА_6 злочин.

На початку травня 2008 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (у відношенні яких провадження по справі закрито за амністією) з метою викрадання чужого майна, неодноразово прибували на територію колишньої МТФ, яка розташована за вищевказаною адресою, де зривали з належних ПП ОСОБА_9 господарських приміщень залізобетонні плити, із яких таємно викрадали металеву арматуру, закладки для зварювальних робіт, металеві гачки для транспортування.

На початку вересня 2008 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з іншими особами з метою викрадання чужого майна, неодноразово прибували на територію колишньої МТФ, яка розташована за вищевказаною адресою, де зривали з належних ПП ОСОБА_9 господарських приміщень залізобетонні плити, із яких таємно викрадали металеву арматуру, закладки для зварювальних робіт, металеві гачки для транспортування.

За вищевказаний період часу власнику викраденого майна ПП ОСОБА_9 була завдана майнова шкода внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 на загальну суму 3545 грн. 96 коп., а внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 на загальну суму 2531 грн. 92 коп.

В апеляції захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України покарання. Вважає, що дані про особу засудженого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, а також пом`якшуюча покарання обставина - щире каяття, які були враховані судом при застосуванні ст. 75 КК України, повинні враховуватися і при призначенні покарання. На думку апелянта призначене судом покарання у виді позбавлення волі в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 185 КК України, за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.

Відносно засудженого ОСОБА_8 апеляції не надходили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляції, думку прокурора ОСОБА_4 про залишення апеляції без задоволення, а вироку суду - без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність при наведених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими судом доказами, що як і кваліфікація його дій відповідно за ч.2 ст.358, ст.304 КК України, апелянтом не оспорюється.

При визначенні покарання ОСОБА_6 суд у відповідності із вимогами ст. 65 КК України врахував вчинення ним злочинів середньої тяжкості; особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання; помякшуючу покарання обставину- щире каяття.

З огляду на наведене, а також за відсутністю обставин, які обтяжують покарання, колегія суддів погоджується з висновком суду про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Але колегія суддів звертає увагу на те, що суд не врахував в достатній мірі вищенаведені ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання, при призначенні покарання за вказаний злочин.

На думку колегії суддів призначений судом передбачений санкцією ч.2 ст. 185 КК України максимальний розмір покарання у виді позбавлення волі не відповідає меті покарання, оскільки виходячи із змісту ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, оскільки за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості.

Тому апеляція захисника ОСОБА_7 про пом`якшення покарання його підзахисному ОСОБА_6 є обґрунтованою і такою, яка підлягає задоволенню, а вирок суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання у відповідності із п.5 ч.1 ст.367 КПК України підлягає зміні.

Крім цього, у відповідності із вимогами ч.2 ст. 365 КПК України колегія суддів з урахуванням ступеню тяжкості злочину, особи засудженого й обставин, що пом`якшують покарання, вважає за необхідне пом`якшити призначене судом за ч.2 ст. 185 КК України покарання і ОСОБА_8 , щодо якого апеляції не надходили.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що суд не дотримався передбачених ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України правил призначення покарання ОСОБА_8 та послідовність застосування цих статей.

Суд, встановивши вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, до постановлення вироку Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06.10.2009 року призначив ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.
При цьому, суд не вказав, який із передбачених ч.1 ст. 70 КК України принципів застосований ним при призначенні покарання ОСОБА_8 за ч.4 ст. 70 КК України.

Крім цього, суд, встановивши вчинення ОСОБА_8 нового злочину після постановлення вироку Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24.04.2007 року, за яким останній не відбув покарання, не дотримався правил призначення покарання за сукупністю вироків.
Виходячи із вимог ч.4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Суд в порушення зазначених вимог закону, приєднавши частково до покарання за новим вироком невідбуту частину покарання за вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24.04.2007 року, призначив ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на той же строк 5 років 3 місяці, що і за новим вироком, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.
Зазначене неправильне застосування судом кримінального закону у відповідності із п.4 ч.1 ст.367 КПК України також є підставою для зміни вироку в частині призначення покарання ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 01 червня 2010 року у відношенні ОСОБА_6 , а на підставі ч.2 ст.365 КПК України і у відношенні ОСОБА_8 змінити.
Призначене ОСОБА_6 та ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 185 КК України пом`якшити до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України 2001 року, ст. 304 КК України 1960 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в цю інспекцію.
ОСОБА_8 на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України за даним вироком та за ч.2 ст.186 КК України за вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06.10.2009 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24.04.2007 року і остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.
В решті вирок залишити без зміни.
Головуючий:
Судді: