Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

12 травня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Романова О.В.

суддів: Андрушкевича С.З., Ляшука В.В.

з участю прокурора: Лукянчука Ю.М.

захисника: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на постанову Богунського районного суду м Житомира від 26 квітня 2010 року, якою щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, дуд. 60, кв. 88, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого директором ЗАТ «Житомирські ласощі», одруженого, не судимого,

відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту,

встановила:

органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що він, як директор ЗАТ «Житомирські ласощі», являючись службовою особою суб'єкту підприємницької діяльності, діючи за попередньою змовою з директором Асоціації „Стратегічний розвиток підприємств „Ренесанс" ОСОБА_3, в період діяльності з 01.10.2008 року до 30.09.2009 року, діючи умисно, протиправно, ухилились від сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в особливо великих розмірах в сумі понад 1 млн. 600 тис. грн., що призвело до ненадходження до державного бюджету коштів в особливо великих розмірах на вказану суму.

15.04.2010 року СВ ПМ ДПА у Житомирській області порушено кримінальну справу відносно директора ЗАТ «Житомирські ласощі» ОСОБА_2 та директора Асоціації „Стратегічний розвиток підприємств „Ренесанс" ОСОБА_3, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 212-1 КК України.

23.04.2010 року ОСОБА_2 затримано в порядку ст.115 КПК України.

26.04.2010 року постановою Богунського районного суду м.Житомира у задоволенні подання слідчого про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту було відмовлено.

В апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, порушується питання про скасування постанови суду, як необгрунтованої, та направленні подання слідчого на новий судовий розгляд. При цьому посилається на те, що судом першої інстанції при винесені рішення про відмову в обранні запобіжного заходу - взяття під варту ОСОБА_2, не взято до уваги, що останній обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, що його злочинними діями державі завдано збитків на суму понад 1,6 млн. грн., які не відшкодовано, що, на думку апелянта, дає всі підстави вважати, що перебуваючи на волі останній буде намагатися ухилитися від слідства та суду. Крім того, вважає, що досліджуючи особу ОСОБА_2, у цьому конкретному випадку, суд не в повній мірі врахував, що останній вчинив продовжуваний злочин, тобто його злочинна діяльність продовжувалась протягом тривалого часу, що вказує на його стійку антисоціальну спрямованість, а також оперативну інформація про те, ОСОБА_2 здійснює тиск на свідків у даній кримінальній справі, вливаючи таким чином на хід досудового слідства, а також використовуючи свої корупційні зв'язки у владних, правоохоронних і судових органах намагається уникнути кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальна справа, міркування прокурора, які підтримали доводи апеляції з вищевказаних підстав, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_1, яка заперечувала проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції прокурора, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляції не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 раніш до кримінальної відповідальності не притягувався, має молодий вік, постійне місце проживання та роботи, де характеризується виключно позитивно, у нього на утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який страждає низкою хвороб, та дружина, яка в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За змістом медичних довідок, що знаходяться в справі, сам ОСОБА_2 також має низку серцево- судинних та інших захворювань, в даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні. За матеріалами справи колектив підприємства, де працює ОСОБА_2 надіслав клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не повязаного із триманням його під вартою. Аналогічне клопотання під час розгляду подання слідчого в суді першої інстанції було заявлено депутатом Верховної Ради України ОСОБА_5 та головою Житомирської обласної Ради ОСОБА_6

За наведених обставин, на думку колегії суддів, судом першої інстанції прийнято обгрунтоване рішення про відсутність підстав для задоволення подання слідчого, з врахуванням можливості забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого іншими засобами, не повязаними із триманням його під вартою.

Що ж стосується посилань апелянта на те, що ОСОБА_2 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, що його злочинна діяльність продовжувалась протягом тривалого часу, то вони, у разі доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного злочину, у відповідності до вимог ст.65 КК України, можуть бути враховані в подальшому при розгляді справи по суті та призначенні ОСОБА_2 покарання.

Посилання в апеляції на те, що ОСОБА_2 здійснює тиск на свідків, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки з пояснень слідчого, матеріалів справи та наданих в судове засідання документів, обвинувачений з моменту звільнення з під варти й по даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні у м.Києві, безпосереднього відношення до здійснення впливу на свідків немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165-2, 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від 26 квітня 2010 року, якою щодо ОСОБА_2 відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, - без зміни.

Судді: