№ 336/2473/15-к
провадження № 1кп/336/302/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2015 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
цивільного позивача ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України,
01 січня 2015 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , у ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_9 , з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень, утримуючи двома руками металеву трубу, наніс в область голови, тулубу та кінцівок множинні удари металевою трубою ОСОБА_9 , чим спричинив останньому:
крововиливи на верхньому повіці лівого ока, в проекції лівого ліктьового та колінного суглобів, в лопаточній області зліва, на лівому плечі мають ознаки легких тілесних ушкоджень та у прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться;
закриті повні поперечні переломи 7-8 ребер по передньо-підмязовій лінії зліва з крововиливами в м`яких тканинах та крововиливом за задній поверхні грудної клітини зліва у прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться, як небезпечні для життя, але які потягли б тривалий, більше 21 дня розлад здоров`я, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступню тяжкості;
відкриту черепно-мозкову травму: забійні рани в тім`яній області зліва, крововиливи в м`яких тканинах в лобно-тім`яно-потиличній області зліва, відкритий багатоосколчатий перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепу, епідуральний крововилив на базальних поверхнях лобної та скроневої долях лівої напівкулі головного мозку, субарахноідальний крововилив на базальній поверхні тім`яної та скроневій долях лівої напівкулі головного мозку, субанархоідальний церебральний крововилив, очагами забою головного мозку, садна в тім`яній області зліва, синець в завушній області зліва з переходом на ліву вушну раковину, забійна рана лівої вушної раковини має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя, знаходиться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення винним себе визнав, та пояснив, що дійсно спричинив ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, однак він не бажав смерті останнього.
Показав, що ОСОБА_9 був співмешканцем його матері ОСОБА_10 , з яким мати мешкала за адресою: АДРЕСА_2 .
31.12.2014 р. обвинувачений разом зі своєю дівчиною ОСОБА_11 прийшов за вказаною адресою, щоб відсвяткувати Новий рік разом з матір`ю та її співмешканцем, в квартирі мати була сама. Через деякий час повернувся ОСОБА_9 разом з товаришем на ім`я ОСОБА_12 , після чого почали готуватися до святкування. Під час святкування будь-яких конфліктів між ними не відбувалось. Обвинувачений та інші присутні вживали спиртні напої, ОСОБА_11 пила тільки слабоалкогольне спиртне. Вранці 01.01.2015 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_11 пішли до супермаркету за пивом, придбавши яке, повернулись до квартири. Розташувавшись на кухні, ОСОБА_8 вживав пиво разом з матір`ю, згодом до них приєднались ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , а ОСОБА_10 пішла до кімнати відпочивати. Коли закінчилось пиво, обвинувачений разом з ОСОБА_9 пішли до магазину, де купили пляшку горілки, об`ємом 0,5 л. Повернувшись до квартири, продовжили на кухні вживати придбане спиртне. Через деякий час ОСОБА_12 покинув квартиру, а ОСОБА_8 пішов відпочивати до кімнати, де згодом заснув. На кухні разом з ОСОБА_9 залишилась ОСОБА_11 , що відбувалось далі йому не відомо. Приблизно о 14.30 годині обвинуваченого розбудила ОСОБА_11 , яка сказала, що їм треба йти. Перебуваючи у стані сп`яніння, ОСОБА_8 зібрався, розбудив матір, попрохав її зачинити двері квартири. ОСОБА_9 обвинувачений помітив на дивані і йому здалося, що потерпілий спав. Вийшовши з будинку, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 пішли на зупинку громадського транспорту, сіли на маршрутне таксі, що рухається по маршруту № 60 та направились за місцем його мешкання на вул..Відродження. В цей час обвинувачений помітив, що ОСОБА_13 чимось засмучена, побачив в її очах сльози. Розпитавши ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , з її слів, з`ясував, що в той час коли він спав, ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на кухні, застосовуючи фізичну силу, почав схиляти ОСОБА_15 до інтимних стосунків, в той час, коли остання пручалась та кликала на поміч. Коли ОСОБА_11 вдалося вирватись та розштовхати обвинуваченого від сну, вони разом покинули квартиру. ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , вийшли на зупинці громадського транспорту «Червона» в м.Запоріжжя та пішли до будинку АДРЕСА_1 , де обвинувачений перевдягнувся та вирішив повернутись до квартири, в якій залишився ОСОБА_9 щоб покарати його за дії потерпілого по відношенню до ОСОБА_14 . Разом з ОСОБА_11 . ОСОБА_8 вийшов з будинку та направився у напрямку будинку АДРЕСА_3 . По дорозі в районі 8-ї поліклініки обвинувачений в снігу помітив металеву трубу довжиною приблизно 1,5 м, яку вирішив взяти з собою, оскільки розумів, що ОСОБА_9 фізично більш сильний, ніж він. ОСОБА_11 весь час намагалась зупинити його. Приблизно о 17.00 обвинувачений та ОСОБА_11 прийшли до будинку АДРЕСА_3 , подзвонили, двері під`їзду відкрила ОСОБА_10 . В приміщення квартири ОСОБА_8 зайшов через незакриті вхідні двері, де відразу направився до кімнати. В кімнаті ОСОБА_8 помітив ОСОБА_9 , що сидів до нього спиною та дивився телевізор. Без слів обвинувачений наніс металевою трубою два удари по голові ОСОБА_9 , від яких потерпілий нахилився вперед до колін головою, намагаючись рукою закрити голову. ОСОБА_8 наступні два чи три удари наніс ОСОБА_9 в область плечей та спини. ОСОБА_11 намагалась його зупинити. Повернувшись до входу в кімнату, ОСОБА_8 помітив матір. Далі обвинувачений та ОСОБА_11 покинули квартиру, залишивши там металеву трубу, якою обвинувачений наніс ОСОБА_9 удари, та повернулись додому на вул..Відродження. Декілька раз ОСОБА_8 телефонував матері та справлявся про стан ОСОБА_9 . Ввечері цього ж дня його затримали співробітники міліції, яким ОСОБА_8 розповів про вчинене.
Не заперечував, що за викладених в обвинуваченні обставин спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження, в тому числі ті, від яких згодом настала смерть потерпілого.
Не оспорюючи кваліфікацією його дій, показав, що тілесних ушкоджень завдав ОСОБА_9 через неправомірні дії потерпілого по відношенню до дівчини ОСОБА_8 ОСОБА_11 . Металеву трубу взяв, оскільки остерігався ОСОБА_9 , який розповідав про те, що неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, та крім того був фізично сильніший за обвинуваченого.
Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, виходячи з наступного.
Потерпіла ОСОБА_4 в суді пояснила, що її син ОСОБА_9 мешкав в квартирі АДРЕСА_4 разом з його співмешканкою ОСОБА_10 01.01.2015 р. ввечері на мобільний телефон доньки потерпілої ОСОБА_6 , якій належала згадана квартира, зателефонувала ОСОБА_10 та повідомили, що ОСОБА_9 лежить в квартирі в крові і попрохала прийти. Далі обставини їй відомі зі слів доньки.
Як цивільний позивач підтримала заявлений позов у кримінальному провадженні та просила стягнути з обвинуваченого на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн., завдану внаслідок втрати сина.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_9 вона доводиться рідною сестрою. Квартира АДРЕСА_4 належить їй. Зі згоди свідка у вказаній квартирі мешкав ОСОБА_9 разом з його співмешканкою ОСОБА_10 01.01.2015 р. приблизно о 17.00 годині їй на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_10 та попрохала прийти, повідомивши, що ОСОБА_9 лежить в квартирі в крові. Коли вона прийшла за вказаною вище адресою, в квартирі був лише ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . У ОСОБА_9 вона помітила на голові тілесні ушкодження. На питання звідки тілесні ушкодження, ОСОБА_10 повідомила, що вони разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та його дівчиною святкували Новий рік. Приблизно о 16.30 год. ОСОБА_10 пішла проводжати сина та його дівчину, а коли повернулась в квартиру, виявила, що ОСОБА_9 хтось наніс тілесні ушкодження. В період перебування свідка в квартирі, ОСОБА_10 неодноразово телефонував син, але вона не відповідала на дзвінки. Коли в черговий раз ОСОБА_8 зателефонував матері, ОСОБА_6 відповіла на дзвінок. Обвинувачений був збуджений, кричав, що ОСОБА_9 намагався зґвалтувати його дівчину та вони будуть звертатись до правоохоронних органів. Потім ОСОБА_6 пішла за місцем свого мешкання, щоб принести медичні препарати. Коли повернулась, готувала медикаменти, а ОСОБА_10 надавала ОСОБА_9 медичну допомогу. Коли свідок знову покинула квартиру, їй зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що ОСОБА_9 не реагує на звернення та дотики. ОСОБА_6 , викликавши швидку допомогу, знову пішла на вул..Чарівну. Під час перебування в квартирі, з братом свідок не спілкувалась.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_8 є її сином. З ОСОБА_9 вона проживала у цивільному шлюбі приблизно один рік, мешкали за адресою АДРЕСА_2 , син проживав окремо. Напередодні Нового року вона запросила ОСОБА_8 та його дівчину ОСОБА_14 святкувати разом свято за місцем їх з ОСОБА_9 мешкання. Син разом з ОСОБА_14 прийшов ввечері, ОСОБА_9 вдома не було. Через деякий час додому повернувся ОСОБА_9 разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_12 . Приблизно о 21.00 год. вони стали накривати стіл для святкування, коли стіл був накритий, всі стали вживати спиртні напої, окрім ОСОБА_14 . Жодних конфліктів в період святкування вона не помітила. Вранці 01.01.2015 р. свідок заснула, коли прокинулась в квартирі ані ОСОБА_8 , ані ОСОБА_14 не було, а ОСОБА_9 спав. ОСОБА_10 знову заснула, прокинулась від того, що хтось дзвонив в домофон. Піднявши трубку, свідок відчинила вхідні двері в під`їзд, одночасно відчинивши вхідні двері в квартиру. Через деякий час до квартири зайшли ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , в руці у якого була металева труба. ОСОБА_8 пройшов мимо неї та направився в кімнату, де знаходився ОСОБА_9 . Свідок зачинила вхідні двері та почула звуки ударів, після чого зайшла до кімнати. ОСОБА_9 лежав на дивані, а її син, пройшовши мимо неї, разом з ОСОБА_14 вийшов з квартири. У ОСОБА_16 голова була у крові, ОСОБА_10 зателефонувала сестрі ОСОБА_9 ОСОБА_17 , яка прийшла до квартири та вони разом намагалися надати ОСОБА_9 медичну допомогу. Коли свідок зрозуміла, що ОСОБА_9 стає все гірше, попрохала ОСОБА_6 викликати швидку. Через деякий час ОСОБА_9 був госпіталізований до лікарні.
Допитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_11 пояснила, що мешкає разом зі своєю бабусею та зустрічається з ОСОБА_8 31.12.2014 р. на пропозицію матері ОСОБА_8 та її співмешканця, вони ввечері приїхали за місцем проживання ОСОБА_10 ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , та знайомий ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_12 , з яким раніше вона не була знайома, святкували разом Новий рік, конфліктів між ними не було. ОСОБА_11 випила лише слабоалкогольний напій, всі інші вживали горілку. Вона та ОСОБА_8 спати не лягали. Вранці прокинулась ОСОБА_10 та попрохала їх з ОСОБА_8 купити пива. Вона та обвинувачений пішли до кіоску, та, придбавши спиртне, повернулись в квартиру, де ОСОБА_8 разом з матір`ю стали на кухні пити пиво. В цей час проснувся ОСОБА_9 , прийшов до них на кухню. ОСОБА_10 пішла до кімнати спати, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишились на кухні, допили пиво. Потім обвинувачений та ОСОБА_9 вийшли з квартири щоб ще придбати спиртне. ОСОБА_15 залишилась в квартирі, прибрала зі столу. Повернувшись, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 принесли пляшку горілки та стали її вживати. Через деякий час до них приєднався ОСОБА_12 . Приблизно о 13.00 годині ОСОБА_8 вийшов до кімнати відпочивати, ОСОБА_12 пішов з квартири, вона стала прибирати зі столу на кухні. В цей час на кухню зайшов ОСОБА_9 , який став до неї чіплятись, клав руки їй на груди та стегна. Повернувши до ОСОБА_9 обличчям, вона відштовхнула потерпілого. Відштовхнувши ОСОБА_9 , свідок намагалась вийти з кухні, але ОСОБА_9 заштовхав її до ванної кімнати, де знову намагався зняти з неї брюки та нижню білизну. Весь цей час ОСОБА_11 кликала на допомогу. Коли ОСОБА_11 вдалось вивільнитись, вона забігла до кімнати, де спав ОСОБА_8 , та розштовхала обвинуваченого, який міцно спав. Вони з ОСОБА_8 покинули квартиру та на маршрутному таксі доїхали до зупинки громадського транспорту «Червона», де вона все розповіла обвинуваченому. ОСОБА_8 був дуже схвильований. Вони разом з ОСОБА_8 прибігли до нього додому, де обвинувачений перевдягнувся. Далі вони направились до будинку, де мешкали ОСОБА_19 . По дорозі ОСОБА_8 помітив металеву трубу довжиною приблизно 1,5 м, яку взяв з собою. Разом вони підійшли до будинку, де мешкала мати ОСОБА_8 , зателефонували в домофон, коли піднялися на поверх, двері до квартири були відчинені, але в коридорі вона нікого не помітила. Далі ОСОБА_8 зайшов до кімнати, де не звернувшись до потерпілого, став наносити металевою палкою удари в область голови та тулубу. Далі обвинувачений вибіг з квартири, ОСОБА_15 вибігла за ним.
ОСОБА_20 , будучи допитаною в суді у якості свідка пояснила, що була сусідкою ОСОБА_9 , ОСОБА_8 їй не відомий. В ніч з 31.12.2014 р. на 01.01.2015 р. з квартири, в якій мешкав ОСОБА_9 , приблизно до 05.00 години лунала музика, були танці. Потім біля 16.00 години вона почула грюкіт в загальному до їх з ОСОБА_9 квартир тамбурі. Свідкові здалося, що впала вішалка для одягу. ОСОБА_21 вдяглася, прийшла в коридор, двері в квартиру ОСОБА_9 , як і вхідні двері до тамбуру, були відчинені, на підлозі лежала металева труба з бурими п`ятнами на ній, схожими на кров. Свідок почула кроки на сходах, покликала сусідів, на її окрик вийшла ОСОБА_18 , яка взяла металеву трубу та кинула ближче до дверей квартири, в якій мешкає свідок. В подальшому металева труба була вилучена співробітниками міліції.
Відповідно до рапорту оперативного чергового Шевченківського РВ ЗМУ ОСОБА_22 , 01.01.2015 р. о 21.02 год. по телефону зі служби «102» надійшло повідомлення , що звернулась лікар ШМД, яка повідомила про те, що по АДРЕСА_2 у чоловіка ножове поранення голови та ВЧМТ (а.с.61-63).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.01.2015 р. була оглянута квартира АДРЕСА_4 , де були виявлені та вилучені металева труба з нашаруванням РБК, змиви РБК, зрізи підодіяльника та наволочки, чоловіча шкіряна куртка (а.с.64-74).
Згідно висновку експерта № 35 від 03.01.2015 р., смерть ОСОБА_9 настала від відкритої черепно-мозкової травми, яка виразилась відкритим багатооскольчатим переломом лівої тім`яної кістки з переходом на основу черепу, крововиливами над та під оболонки головного мозку, забій головного мозку, що ускладнився набряком.
При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені наступні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: забійні рани в тім`яній області зліва, крововиливи в м`яких тканинах в лобно-тім`яно-потиличній області зліва, відкритий багатоосколчатий перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепу, епідуральний крововилив на базальних поверхнях лобної та скроневої долях лівої напівкулі головного мозку, субарахноідальний крововилив на базальній поверхні тім`яної та скроневій долях лівої напівкулі головного мозку, субанархоідальний церебральний крововилив, очагами забою головного мозку, садна в тім`яній області зліва, синець в завушній області зліва з переходом на ліву вушну раковину, забійна рана лівої вушної раковини має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя, знаходиться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 . Пошкодження у ОСОБА_9 утворились від неодноразової (більш, ніж 2 рази) ударно-травматичної дії тупим твердим предметом в область волосистої частини голови (а.с.78-87).
Під час проведення слідчого експерименту 01.04.2015 р. з фото таблицями до нього (а.с.92-98) ОСОБА_8 з використанням статиста пояснив, за яких обставин завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_23 , від яких згодом сталася смерть останнього.
Згідно висновку експерта № 1193 від 03.04.2015 р., свідчення підозрюваного ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту, в цілому можуть відповідати результатам судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 .
Постановою слідчого від 04.04.2015 р. предмети, вилучені з місця події, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню (а.с.107)
Досліджені судом докази в сукупності логічні, послідовні, не містять протиріч та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.
По суті вони узгоджуються між собою та із показами самого обвинуваченого про фактичні обставини справи.
Компетентність експертів, обґрунтованість експертних висновків ніким із учасників кримінального провадження не оспорювались.
Аналізуючи наведене, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, які перевірені доказами, суд дійшов до висновку, що кожен досліджений у судовому засіданні доказ та їх сукупність у взаємозв`язку дають підстави для висновку про те, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст.121 ч.2 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, наслідки злочину-настання смерті потерпілого, що є невідворотнім, та враховує відомості про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, не перебуває на обліку у нарколога, раніше не був судимий (а.с.109-113).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, тяжкості скоєного, суд прийшов до висновку, що з метою захисту інтересів суспільства, виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з реальною ізоляцією від суспільства.
Разом з тим, суд не може не врахувати поведінку самого потерпілого, його неправомірну поведінку до дівчини з якою зустрічався ОСОБА_8 ОСОБА_11 , що, з огляду на ступінь його алкогольного сп`яніння, стало причиною конфлікту між ним та обвинуваченим та виникненню у останнього раптового умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень.
З урахуванням всіх обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого і загиблого, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім задля досягнення цілей кримінального покарання та убезпечення суспільства від можливих протиправних посягань обвинуваченого, необхідно призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі, що відповідає тяжкості скоєного злочину.
При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат на підставі ст.122, 124 КПК України, а саме витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертиз, суд встановив, що матеріали кримінального провадження не містять розрахунків проведення таких експертиз.
При вирішенні цивільних позовів, заявлених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч.1 ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
У відповідності до вимог ст.ст.127-129 КПК України обов`язок про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вироком покладається на підозрюваного, обвинуваченого.
Вимоги про відшкодування моральної шкоди цивільні позивачі обгрунтували з посиланням на те, що в результаті протиправних дій обвинуваченого вони переживали та продовжують переживати моральні страждання через смерть сина та брата, з урахуванням значущості втрати рідної людини, що є невідворотнім, тяжкості психологічної травми, стану здоров`я, завдану моральну шкоду оцінили у 100 000 грн. кожен.
Обвинувачений ОСОБА_8 цивільний позов визнав частково.
Заслухавши цивільних позивачів та їх представника та позицію обвинуваченого з приводу заявленого позову, оцінивши у сукупності всі надані на обґрунтування цивільного позову докази, суд задовольняє цивільний позов, заявлений ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної шкоди, частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.22, 23, 1167, 1168 ЦК України, особа має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їй внаслідок порушення її прав, зокрема, витрат, які особа зробила або повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також втрат через перенесені душевні страждання у зв`язку з протиправною поведінкою відносно членів його сім`ї або близьких родичів.
В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки суду не надано доказів понесення таких витрат фактично, а рішення суду, у відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України, не може ґрунтуватись на припущеннях.
З урахуванням викладених вище фактичних обставин справи, суд встановив, що в результаті протиправних дій обвинуваченого потерпілим дійсно була завдана і значна моральна шкода, оскільки вони втратили рідного сина та брата, перенесли і в теперішній час через невідворотність цієї втрати продовжують відчувати душевні страждання, що призводить до психологічної травми.
Виходячи з принципів розумності та справедливості, неможливості поновити втрати потерпілих в інший спосіб, суд дійшов до висновку про те, що необхідним і достатнім для поновлення їх прав є відшкодування заподіяної їм моральної шкоди у повному обсязі.
Долю долучених до справи речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Обвинуваченому в період досудового розслідування був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який судом був продовжений. Враховуючи належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 під час розгляду даного кримінального провадження та з метою забезпечення такої поведінки в подальшому, суд до набрання законної сили вироку у даній справі, залишає запобіжний захід, обраний відносно нього без змін.
Керуючись ст.ст.368, 374, 392 КПК України, суд -
Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу його фактичного затримання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити у виді домашнього арешту.
металеву трубу, 4 змиви РБК, фрагмент наволочки та фрагмент підодіяльника, які зберігаються у камері схову Шевченківського РВ ЗМУ знищити;
чоловічу куртку з нашаруванням РБК, яка зберігаються у камері схову Шевченківського РВ ЗМУ, повернути потерпілій ОСОБА_4 .
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 10 720 грн., моральної шкоди 100 000 гр., а всього стягнути 110 720 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про відшкодування завданої злочином моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Головуючий суддя