Перечинський районний суд Закарпатської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2010 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Чепурнова В.О.,

при секретарі Багара Н.М.,

з участю державного обвинувача помічника прокурора Чурей О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перечин кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Латвія, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

26 жовтня 2009 року біля 05.00 години підсудний ОСОБА_1, через незачинені вхідні двері проник в будинок №46 по вул. Зарічній в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, скориставшись тим, що гр. ОСОБА_2 спить, умисно, таємно викрав з куртки, яка знаходилася в потерпілого під подушкою, гроші в сумі 200 (двісті) доларів США, які належали потерпілому ОСОБА_2, чим спричинив йому матеріальну шкоду на суму 1601, 52 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю і показав, що 26.10.2009 року ввечері в селі Порошково він зустрів свою співмешканку ОСОБА_3, яка ходила в магазин і пішов з нею додому до ОСОБА_2 Вдома вони випили пляшку горілки, під час того, коли вони вживали алкогольні напої, ОСОБА_2 сказав їм, що він має 200 доларів США. Гроші були в кишені куртки, яку він знявши з себе, поклав під подушку на своєму ліжку. Вони посиділи там до 23.00 години, а потім пішли спати до себе додому. Біля 04.30 години ранку він прокинувся, хотів попити води. Роздумуючи, він вирішив піти викрасти гроші від ОСОБА_2, оскільки подумав, що той п'яний і не буде пам'ятати, хто б міг викрасти гроші. Він прийшов до них у двір, зайшов в будинок, двері не були зачинені на ключ, побачив, що ОСОБА_2 спить на ліжку п'яний, він підійшов до ліжка і акуратно витягнув з-під подушки куртку і з нею в руках вийшов на вулицю. Далі він швидко витягнув з кишені куртки гроші, куртку поклав в коридор, а сам пішов додому. Гроші були номіналом по 100 доларів США 2 купюри. Прийшовши додому, він поклав гроші в кишеню джинсів і ліг спати. Вранці, біля 06.30 годин він встав і пішов на роботу, взявши гроші з собою. Зазначені гроші він витратив на власні потреби. Через декілька днів до нього додому прийшли працівники міліції і він зізнався, що вкрав в ОСОБА_2 гроші. З викрадених грошей у нього не залишилося нічого.

Враховуючи те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а підсудний правильно зрозумів зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності його позиції не має, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню в порядку ч. 3 ст. 299 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільного позову. На підставі вищенаведеного, враховуючи, що підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, суд вважає за недоцільне допит свідків по справі.

Крім визнання підсудним ОСОБА_1 своєї вини така стверджується й іншими дослідженими та перевіреними у судовому засіданні матеріалами кримінальної справи.

З урахуванням показів підсудного та інших обставин справи, суд вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_1 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

Призначаючи підсудному ОСОБА_1 міру покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України підсудний ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин.

Помякшуючими відповідальність обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Також суд враховує те, що підсудний вчинив злочин вперше.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КПК України обтяжують покарання, суд не знаходить.

На підставі викладеного, у відповідності до п. 1, 2, ст. 65 КК України суд приходить до висновку, що відносно підсудного ОСОБА_1 слід обрати покарання достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, та на цій підставі обрати відносно нього покарання у вигляді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи тяжкість злочину, особу підсудного, який не являє собою виключну небезпеку для суспільства та позитивно характеризується за місцем свого проживання, обставини, які помякшують покарання підсудного, суд вважає можливим і справедливим на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_1 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки іспитового строку.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця роботи, проживання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 підписку про невиїзд залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Перечинський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий: Чепурнов В.О.