Березівський районний суд Одеської області
Справа №1504/1612/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2013 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

при секретарі Головченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, одруженої, на утриманні нікого не має, інваліда 3- групи, мешкає по вул.. Шкільна, 4, с. Анатолівка, Березівського району Одеської області, раніше не судимої;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючого, одруженого, на утриманні нікого не має, що мешкає по вул.. Ведути, 46а, м. Березівка Одеської області, раніше не судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1, і ОСОБА_2 за попередньою змовою між собою з метою заволодіння бюджетними коштами, шляхом зловживання службовим становищем, та внесенням завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи здійснили умисні дії при наступних обставинах.

Так, між Анатолївською сільською радою Березівського району Одеської області в особі голови сільської ради ОСОБА_1 та філією Краснознамянської ДЕД ДП «Одеській облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України» в особі головного інженера ОСОБА_2 був укладений договір підряду №90 від 05 грудня 2011 р. по проведенню ремонту доріг по вул. Центральній с. Анатолівка, Березівського району Одеської області на суму 9700 гривень.

Після укладення договору ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_1, при цьому достовірно знаючи, що ремонт доріг не виконаний, в порушення наказу №237/5 від21 червня 2002 р. «Про затвердження типових форм первинних документів обліку в будівництві» виготовив кошторисну документацію, склав акти та довідки форми КБ-2в, КБ-3, виконаних підрядних робіт, вніс завідомо неправдиві відомості в «АВК-3» по одиничним розцінкам та фактичним обємам виконаних робіт, вартість будівельних матеріалів і розцінок на суму 9700 гривень, передав їх на підпис ОСОБА_1, яка достовірно знала, що ремонт доріг не проведений підписала акт виконаних робіт за грудень 2011 р.

Продовжуючи свої дії ОСОБА_1, документи, що містили в собі недостовірні відомості про ремонт дороги, чого в дійсності виконано не було, подала до Державного казначейства Березівського району Одеської області, з метою перерахування бюджетних коштів на розрахунковий рахунок філії Краснознамянської ДЕД ДП «Одеській облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України», але злочин не був виконаний через відмову Державного казначейства України по Березівському району Одеської області перерахувати вказані гроші в сумі 9700 гривень.

У судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 винною себе у вчинених злочинах визнала частково. Пояснила, що наміру заволодівати бюджетними грошима у неї умислу не було. Перебуваючи на посаді голови Анатолівської сільської ради Березівського району Одеської області вона хотіла відремонтувати дорогу, а офіційні документи з даними, що не відповідають дійсності підписала та подала до Державного казначейства України по Березівському району Одеської області через юридичну необізнаність.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе не визнав. Пояснив суду, що ніякої спільної домовленості на заволодіння бюджетними коштами у них не було. Він надав ОСОБА_1 документи із свої підписом та відбитком печатки підприємства, де працював головним інженером лише як зразок.

Проте, вина підсудних знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Показами свідка ОСОБА_3, головного бухгалтера Анатоліївської сільської ради, яка показала суду, що 05 грудня 2011 р. був укладений договір підряду №90 між Анатолійською сільською радою та філією Краснознамянської ДЕД ДП «Одеській облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України». Після підписання договору ОСОБА_1, як голова сільської ради, дала їй розпорядження підготувати платіжне доручення на суму 9700 гривень на перерахунок грошей по договору підряду. При цьому підрядні роботи виконані не були, а дорога не відремонтована.

Показами свідка ОСОБА_4, яка показала суду, що працює на посаді секретаря сільської ради. Свідок пояснила, що було рішення сесії на виділення грошей на ремонт дороги, в сумі 9700 гривень. Дорога не була відремонтована.

Показами свідка ОСОБА_5, який показав суду, що працює начальником філії Краснознамянської ДЕД., у який головним інженером працював ОСОБА_2. Між його філією та Анатолійською сільською радою був підписаний договір підряду на суму 9700 гривень №90 від 05 грудня 2011 р., акт виконаних робіт №1 до договору підряду, додаток до акту. У всіх документах є відбиток печатки його філії та підпис головного інженера ОСОБА_2. На час підписання акту виконаних робіт роботи не проводились, але з їхнього боку акт був підписаний щоб не приїжджати до Анатолівської сільської ради лишнього разу, та зекономити пальне.

Показами свідка ОСОБА_6, який показав суду, що працює начальником Управління Державної казначейської служби по Березівському району Одеської області. Свідок пояснив суду, що бюджетні гроші з рахунку Анатоліївської сільської ради перераховані не були через те, що у кінці року оплата здійснюється тільки по захищеним статтям, а саме соціальні виплати, заробітна плата, та виплати по енергоносіям. Крім цього свідок пояснив, що сплачувати передплату по договору можливо лише у розмірі 30% від суму робот, при цьому це повинно бути окремо відображено в договорі, оплата всієї суми є порушенням і по бюджетним видаткам не допускається.

Показами свідка ОСОБА_7Г, яки показав суду, що працював у сільській раді землевпорядником. Він разом із депутатом сільської ради та ОСОБА_2 оглядали дорогу яку необхідно було відремонтувати.

Також вина підсудних знайшла своє підтвердження і в документах зібраних на досудовому слідстві.

Протокол огляду дороги по вул. Центральна с. Анатолівка, Березівського району Одеської області, з якого вбачається, що ремонт дороги не проведений

/т.1 а.с.53-66/

Відповіддю з Управління державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області №29-02-11/390 від 31 травня 2012 р. до Державної служби боротьби з економічною злочинністю ГУ МВС України в Одеській області. Згідно зазначеного у 2011 р. Анатолівською сільською радою були надані документи на оплату ремонту доріг, але видатки не були проведені.

/т.1 а.с.120/

Висновком судово-почеркознавчої експертизи №969 від 25 липня 2012 р., за якою підписи в договорі підряду №90 від 05 грудня 2011 р. додатку до акту виконаних робіт, акту виконаних робіт №1 до договору підряду №90 від 05 грудня 2011 р. довідці про вартість виконаних робіт до договору підряду, виконані в графах «Замовник» і «Підрядник» відповідно ОСОБА_1 в ОСОБА_2.

/т.2 а.с.39-47/

Речовими доказами по справі, а саме: договором підряду від 05 грудня 2011 р., додатком до акту виконаних робіт без дати, актом виконаних робіт №1 до договору підряду 390 від 05 грудня 2011 р., довідкою про вартість виконаних робіт по договору підряду №90 від 05 грудня 2011 р..

Суд вважає, що вина підсудних на підставі викладеного доведена повністю.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.191 України є правильною, оскільки вони будучи службовими особами, шляхом зловживання своїм службовим становищем, умисно, з корисливого мотиву, використовуючи своє службове становище, в супереч інтересам служби, діючи за попередньою змовою між собою вчинили замах на заволодіння бюджетними коштами в сумі 9700 гривень.

Крім цього ОСОБА_1 і ОСОБА_2 чинили службове підроблення тобто внесення службовою особою в офіційні документи завідомо неправдивих відомостей, а також складання та видача завідомо неправдивих документів.

Суд вважає, що не визнання ОСОБА_1 своєї вини є її засобом захисту від предявленого обвинувачення. Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 щодо її бажання відремонтувати дорогу та юридичної необізнаності. Розпорядження ОСОБА_1, як голови Анатолівської сільської ради головному бухгалтеру зробити платіжне доручення на сплату повної суми ремонтних робіт в розмірі 9700 гривень замість 30% від вказаної суми як зазначено в договорі підряду від 05 грудня 2011 р., та підписання акту виконаних робіт при цьому достовірно знаючи що роботи ще не розпочинались спростовують її твердження. Крім цього її твердження також спростовуються показами свідків та дослідженими у судовому засіданні матеріалами, що є доказами у справі.

Суд вважає, що не визнання вини ОСОБА_2 є засобом його захисту від предявленого йому обвинувачення. Суд критично оцінює його твердження що подані ним документи на виконання підрядних робіт при цьому підписані ним і скріплені печаткою організації де він працював головним інженером є лише зразком. Домовленість між ним та ОСОБА_1 щодо порядку виконання підрядних робіт, умов та порядку оплати за ці роботи, до надання ним підписаних та скріплених печаткою документів спростовують його твердження. Крім цього його твердження також спростовуються показами свідків та дослідженими у судовому засіданні матеріалами, що є доказами у справі.

Призначаючи міру покарання підсудним суд враховує відповідно до п.3 ч.1 ст.65 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, та обставини, що помякшують та обтяжують вчинене.

Призначаючи міру покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує відповідно до положень ч.2 ст.66 КК України те, що вона є інвалідом 3- групи, постійно допомагає в утриманні малолітньої дитини, раніше не судима, та позитивно характеризується за місцем свого проживання.

Обставин, що обтяжують вчинене ОСОБА_1 відповідно до ст.67 КК України не виявлено.

Призначаючи міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує відповідно до положень ч.2 ст.66 КК України, що він є літнього віку, раніше не судимий, та позитивно характеризується за місцем свого проживання.

Крім зазначеного суд при призначені покарання підсудним враховує ч.1, 3 ст.68 КК України.

З огляду на наведене суд вважає, що покарання підсудним має бути призначено у виді обмеження волі, але із застосуванням ст.75 КК України «Звільнення від відбування покарання з випробуванням», оскільки виправлення підсудних можливо без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.321, 323, 324 КПК України 1960 р., суд

З а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винною за ч.2 ст.15, ч.3 ст.191. ч.1 ст.366 КК України і призначити їй покарання:

за ч.2 ст.15, ч.3 ст.191. КК України 3 (три) роки обмеження волі з позбавленням права займати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки;

за ч.1 ст.366 КК України 1 (один) рік обмеження волі з позбавленням права займати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (три) роки обмеження волі з позбавленням права займати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_2 визнати винною за ч.2 ст.15, ч.3 ст.191. ч.1 ст.366 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.15, ч.3 ст.191. КК України 3 (три) роки обмеження волі з позбавленням права займати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки;

за ч.1 ст.366 КК України 1 (один) рік обмеження волі з позбавленням права займати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права займати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, випробувальний термін встановити:

ОСОБА_1 тривалістю 2 (два) роки, ОСОБА_2 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_1 і ОСОБА_8 обовязки передбачені п.п 2, 3, 4, ч. 1 ст.76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу

кримінально - виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

роботи, або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Залишити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 запобіжний захід підписку про невиїзд, до набуття вироку чинності.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Одеській області за проведення судово-почеркознавчої експертизи №969 від 25 липня 2012 р., ФО2 КПК 1001050 на розрахунковий рахунок 0015 в ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011 - 1528 гривень.

На вирок може бути подана апеляція на протязі 15 пятнадцяті діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: _________________________________________________