Справа № 204/1558/15-к
Провадження № 1-в/204/382/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника СІЗО: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
засудженого: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_6 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, -
В С Т А Н О В И В:
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2014 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.286 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року вищезазначений вирок залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2014 року касаційну скаргу залишено без задоволення, вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року - залишено без змін.

В березні 2015 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VІІ від 08 квітня 2014 року на підставі п.«в» ст. 1 даного Закону, та ч.2 ст. 86 КК України. В обґрунтування заяви зазначив, що він- ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення що є тяжким, вчиненим з необережності, під час вчинення злочину у стані алкогольного або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів не перебував, а також він має малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого не позбавлений батьківських прав, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , а також довідкою Самарського районного у місті Дніпропетровської ради Управління-служби у справах дітей від 06.03.2015 р. №12-03-29-345 відповідно до якої питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно малолітнього сина, ОСОБА_7 на комісії з питань захисту прав дитини не розглядалось. Також, зазначив, що в якості альтернативної підстави до нього можуть бути застосовані положення ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні підтримали заяву та просили суд задовольнити, звільнивши ОСОБА_6 по амністії на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», що поліпшує становище засудженого, при цьому посилалися на ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році». Також, зазначили, що в якості альтернативної підстави до ОСОБА_6 можуть бути застосовані положення ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

В судовому засіданні прокурор та представник установи заяву підтримали частково, зазначивши, що відносно засудженого ОСОБА_6 слід застосувати ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році», вважали не можливим застосування до ОСОБА_6 п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вважаю, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VІІ від 08 квітня 2014 року звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, осіб не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 дійсно засуджений за злочин з необережності, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12. КК України.

ОСОБА_6 має малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , а також не позбавлений батьківських прав, що підтверджується довідкою Самарської районної у місті Дніпропетровську ради Управління-служби у справах дітей від 06.03.2015 року №12-03-29-345, відповідно до якої питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно малолітнього сина, ОСОБА_7 на комісії з питань захисту прав дитини не розглядалось.

Відповідно до п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що на день набрання чинності цим Законом України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 не мав дитини, якій не виповнилося 18 років, а як вбачається, його син ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після набрання чинності вказаним Законом, тому підстави для застосування до засудженого ОСОБА_6 п «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» відсутні.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, згідно характеристики, наданої адміністрацією Дніпропетровського слідчого ізолятора від 26.03.2015 року, засуджений ОСОБА_6 за період відбування покарання характеризується позитивно, порушень вимог режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. Початок строку відбування покарання - 16.02.2015 року, кінець строку 16.02.2017 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VІІ від 08 квітня 2014 року засудженим, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню на підставі статей 1 - 5 Закону України «Про амністію у 2014 році», необхідно скоротити наполовину невідбуту частину покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та підпадає під дію ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VІІ від 08 квітня 2014 року, суд приходить до висновку, що засудженому ОСОБА_6 необхідно скоротити наполовину невідбуту частину покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9 Закону України «Про амністію у 2014 року» № 1185-VІІ від 08 квітня 2014 року, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
На підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 року» № 1185-VІІ від 08 квітня 2014 року скоротити засудженому ОСОБА_6 невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2014 року, що становить 2 (два) роки, наполовину, тобто на 1 (один) рік.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення в апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1