У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про обрання запобіжного заходу
тримання під вартою
29 січня 2016 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 ,захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с.Благовіщенка Кам*янко-Дніпровського району Запорізької області,громадянина України,не працюючого,зареєстрований в АДРЕСА_1 ,проживає в АДРЕСА_2 ,раніше не судимого
якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч. 2 ст.15,ч.3 ст. 185 КК України по матеріалам досудового розслідування за № 0000354 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 28.01.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Шевченківського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 ,за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 ,звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч. 2 ст.15,ч.3 ст. 185 КК України, у виді тримання під вартою.
В клопотанні зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у тому,що 28.01.2016 р.приблизно о 02.30 год.,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно,з корисливих мотивів,ривком на себе обома руками,відчинив двері та проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 ,де намагався викрасти майно вартістю 4250 гр.,що належить потерпілому ОСОБА_9 ,проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин,незалежних від його волі,оскільки був затриманий на місці вчинення злочину працівниками охорони ПП «Левіт-комплекс».
Слідчий просить про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з посиланням на те,що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину,передбаченого ч.2 ст.15,ч.3 ст.185 КК України,не працює,на теперішній час відносно нього Комунарським районним судом м.Запоріжжя розглядається кримінальне провадження за ч.3 ст.185 КК України,під час розслідування якого відносно ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід домашній арешт,проте підозрюваний порушив його умови і знову вчинив корисливий злочин. У відсутність запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою , ОСОБА_7 може продовжити протиправну діяльність, а також переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
В суді слідчий підтримав доводи клопотання, просить про його задоволення. Пояснив,що у слідства є підстави вважати наявними ризики втечі підозрюваного та продовження злочинної діяльності. Така позиція слідства ґрунтується на відомостях про особу підозрюваного,який,незважаючи на обраний в іншому кримінальному провадженні запобіжний захід домашній арешт,вчинив новий злочин.
Прокурор вважає, що клопотання підлягає задоволенню з тих самих мотивів, на які посилається слідчий.
Підозрюваний просив залишити його на волі,оскільки до нього в іншому кримінальному провадженні 23.12.2015 р.був обраний запобіжний захід домашній арешт,він своєчасно з*являвся до слідчого та до суду,переховуватись намірів не має.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання з посиланням на те,що підозра за ч.2 ст.15,ч.3 ст.185 КК України відносно ОСОБА_7 потребує перевірки,припущення слідства про наявність ризиків переховування нічим не підтверджена,а виконання підозрюваним умов раніше обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту ніким не перевірялось,тому вказані слідчим ризики не є достатніми для тримання підозрюваного під вартою.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання з посиланням на те,що з боку підозрюваного жодної неявки до слідчого або до Комунарського районного суду м.Запоріжжя під час розляду іншого кримінального провадження не було,його винуватість у вчинені злочину обвинувальним вироком суду не встановлена,тому можливо залишити відносно підозрюваного раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши їхні доводи матеріалами справи, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.29 Конституції України,ніхто не може бути арештований або утримуватися під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і лише на підставах та в порядку,встановлених законом.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 р.(із змінами)»Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадії досудового розслідування»,тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише за наявності підстав вважати,що інші запобіжні заходи ,передбачені законом,не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов*язків,передбачених КПК України.
За змістом ст. 178 КПК України,при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
Відповідно до положень ст. ст. 132, 183 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
З наданих суду разом з клопотанням матеріалів суд встановив наступне.
28.01.2016 р.до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354 внесено відомості про почате досудове розслідування за фактом вчинення ОСОБА_7 закінченого замаху на таємне викрадення майна ОСОБА_9 вартістю 4 250 гр.,поєднаного з проникненням у приміщення.
28.01.2016 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину,передбаченого ч.2 ст.15,ч.3 ст.185 КК України ,а саме у тому,що 28.01.2016 р.приблизно о 02.30 год.він,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно,з корисливих мотивів,ривком на себе обома руками,відчинив двері та проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 ,де намагався викрасти майно вартістю 4250 гр.,що належить потерпілому ОСОБА_9 ,проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин,незалежних від його волі,оскільки був затриманий на місці вчинення злочину працівниками охорони ПП «Левіт-комплекс».
При розгляді клопотання у суді підозрюваний не оспорював обґрунтованість підозри та факт його затримання безпосередьно на місці вчинення злочину.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного,слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри, наявність обвинувачення відносно ОСОБА_7 у вчиненні іншого корисливого злочину по ч.3 ст.185 КК України,а також відомості про його особу: ОСОБА_7 не працює,існує за рахунок доходів матері,в період судового розгляду іншої кримінальної справи відносно нього вчинив повторно корисливий злочин.
Відносно ОСОБА_7 23.12.2015 р.був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту,проте підозрюваний,за його ж поясненнями в суді,через сімейну сварку залишив місце проживання та кілька днів перебував у знайомого, про що слідчого та суд не повідомляв,вчинив новий злочин,тому є високим ризик його втечі від правосуддя та продовження злочинної діяльності,запобігти яким та забезпечити належну процесуальну поведінку,виконання процесуальних обов*язків підозрюваним у даному кримінальному провадженні,обравши менш суворий запобіжний захід,ніж тримання під вартою,вочевидь неможливо,а навні соціальні зв*язки цьому не завадили.
З урахуванням викладеного ,слідчий суддя обирає відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.177, 179, 180, 181, 184,193,196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 29 січня 2016 р.по 28 березня 2016 року включно.
Ухвалу для виконання направити уповноваженій службовій особі Запорізького СІЗО, вручити копію ухвали підозрюваному ,захисникам та прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1