Справа № 567/1262/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.2016 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої- ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Острог Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, раніше судимого 15.04.2015 року Острозьким районним судом за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

встановив :
ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 15.04.2015 року Острозьким районним судом за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 3 роки, не відбувши покарання, на шлях виправлення не став, та продовжив свою злочинну діяльність та повторно вчинив умисний злочин проти власності при наступних обставинах.

19.11.2015р. близько 10 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_4 , що розташований в АДРЕСА_2 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав банківську пенсійну карту доступу до особового рахунку № НОМЕР_1 відкритого ТВБВ № НОМЕР_2 РОУ АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_4 з інформацією про особистий секретний код доступу до названого банківського рахунку, яка зберігалась під матрацом ліжка потерпілої.

В подальшому, в період часу з 19.11.2015р. по 20.11.2015р. включно ОСОБА_5 , використав викрадену ним пенсій картку № НОМЕР_1 відкритого ТВБВ № НОМЕР_2 РОУ АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_4 з секретним кодом доступу до неї, через банківські термінали, які розташовані в м. Острог Рівненської області, для зняття грошових коштів з особового рахунку потерпілої, а саме - зняв з особового рахунку потерпілої грошові кошти в сумі 499 грн. 01 коп., які привласнив та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальної шкоди на вказану суму, після чого банківський рахунок було заблоковано а пластикову картку ОСОБА_5 викинув.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та ч.1 ст. 357 КК України, тобто таємне викрадення офіційних документів та їх знищення, вчинене з корисливих мотивів.

08.12.2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 було досягнуто угоди про примирення, в якій зазначено формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, істотні для кримінального провадження обставини та узгоджене покарання, яке повинен понести обвинувачений.
Згідно умов вказаної угоди сторони кримінального провадження дійшли згоди щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, розміру майнової шкоди, спричиненої потерпілій.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.
Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди : за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарння призначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком 3 роки. З врахуванням вироку Острозького районного суду від 15.04.2015р. остаточне покарання призначити ОСОБА_5 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком 3 роки та 1 місяць позбавлення волі.
Крім того, сторони погодили, що обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується в строк не пізніше 30.05.2016 року відшкодувати потерпілій ОСОБА_4 невідшкодовану матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 499,01 грн.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та просить затвердити угоду. Зазначив, що здатен реально виконати визначене угодою покарання та зобов`язався повернути потерпілій невідшкодовану матеріальну шкоду, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 499,01 грн. не пізніше 30.05.2016р.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала угоду про примирення із обвинуваченим, просила її затвердити та пояснила, що укладення угоди є добровільним, на неї не чинився будь-який тиск чи примус при її підписанні. Зазначила, що згодна на відшкодування їй обвинуваченим завданої шкоди в сумі 499,01 грн. не пізніше 30.05.2016р. Наслідки затвердження угоди їй зрозумілі.

Суд, розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Кримінальним правопорушенням надана правильна правова кваліфікація, за якою допускається укладання угоди про примирення відповідно до ч. 3 ст.469 КПК України.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям, які передбачені ч.2 ст.185, ч. 1 ст.357 КК України та загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст.ст. 70,71 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Кримінальними правопорушеннями заподіяно шкоду потерпілій ОСОБА_4 , яка скористалась своїм правом на примирення, умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб.
Судом, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Водночас судом з`ясовано, що сторони угоди повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені ч. 5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
Враховуючи викладене, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд в підготовчому судовому засіданні визнав доведеним, що ОСОБА_5 вчинив злочини передбачені ч.2 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, та оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України, враховуючи доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся. Судові витрати і речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України суд, -

засудив :
Затвердити угоду про примирення, укладену 08.12.2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000480 від 23.11.2015р.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання:

-за ч.1 ст.357 КК України - у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень;

-за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України з врахуванням вироку Острозького районного суду від 15.04.2015р. остаточне покарання призначити ОСОБА_5 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком 3 роки та 1 місяць позбавлення волі.
Згідно угоди про примирення зобов`язати ОСОБА_5 в строк до 30.05.2016 року відшкодувати потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 499 (чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 01 коп.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1