АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/18/15 Справа № 1-214/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_9 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_10 на вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2013 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Прокоп`євську, Кемеровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає в кв. АДРЕСА_1 , має професійно- технічну освіта, не працюючого, одруженого, пенсіонера за віком, повторно визнаний інвалідом праці 2 групи безстроково з 1.07.2007 року, раніше не судимий в силу ст.89 КК України ,

засуджено за ч.2 ст.358 КК України до двох років позбавлення волі, та звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності; ч.3 ст.358 КК України до чотирьох місяців арешту та звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності; ч.2 ст.366 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих повноважень на підприємствах, в організаціях, установах незалежно від форми власності та відомчої належності та займатися підприємницькою діяльністю на строк два роки, звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності; ч.4 ст.190 КК України до п`яти років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Задарів Монастириського району Тернопільської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який проживає в кв. АДРЕСА_3 , має повну вищу освіта, працює комерційним директором ТОВ «НБ-Україна», одружений, на утриманні має троє дітей, двоє із яких є неповнолітніми: син ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст.358 КК України до двох років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності; ч.3 ст.358 КК України до чотирьох місяців арешту, звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності; ч.2 ст.366 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих повноважень на підприємствах, організаціях, установах незалежно від форми власності та відомчої належності та займатися підприємницькою діяльністю строком на два роки, звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності; ч.4 ст.190 КК України до п`яти років позбавлення волі, з конфіскацією всього його майна, яке є його власністю.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 визнані винними та засуджені за те, що в період з серпня по вересень 2005 року, ОСОБА_9 будучи директором ПСП «Реал Агро», в зв`язку з чим був службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності, та наділений функціями організаційно-розпорядчого та адміністративно-господарського характеру, а так само повноваженнями з управління та розпорядження колективним майном в серпні 2005 року погодився з пропозицією ОСОБА_10 , який був власником і директором ПП «Укрфермерпостач», на заволодіння шляхом шахрайства чужим майном в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

Погодившись з пропозицією про скоєння злочинів ОСОБА_9 , спільно з ОСОБА_10 , розробили в загальних рисах злочинний план, спрямований на заволодіння шляхом шахрайства в особливо великих розмірах коштами державної спеціалізованої бюджетної установи «Аграрний фонд». Зазначений план полягав у тому, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що для отримання бюджетної позики в межах режиму заставних закупівель необхідно надання в заставу ДСБУ «Аграрний фонд» зерно пшениці, повинні були від імені ПСП «Реал Агро», де ОСОБА_9 є директором, а мати дружини ОСОБА_10 - ОСОБА_13 , завідомо не обізнана про вчинення злочину, власником вказаного підприємства, укласти з ЗАТ «Дмитрівське зернопереробне підприємство» договір зберігання зерна, куди завезти на зберігання 8500 кг. пшениці 4 класу і 1300 кг. пшениці 5 класу, після чого отримати у зернопереробного підприємства документи, що підтверджують наявність у ПСП «Реал Агро» вказаного зерна. У свою чергу ОСОБА_10 повинен був у документи, видані зернопереробним підприємством, внести неправдиві відомості, шляхом дописки цифр, з метою збільшення кількості зерна, що належить ПСП «Реал Агро» і знаходиться на зберіганні в ЗАТ «Дмитрівське ЗПП». Після цього ОСОБА_9 , будучи директором ПСП «Реал Агро», повинен був надати підроблені документи в ДСБУ «Аграрний фонд» та на підставі наданих підроблених документів укласти з зазначеною бюджетною установою договір позики, передавши таким чином в заставу ДСБУ «Аграрний фонд» неіснуючу кількість пшениці і заволодіти грошовими коштами, отриманими у вигляді позики, виключивши можливість кредитора стягнути заставне майно.

Після цього, в середині вересня 2005 року ОСОБА_9 надав заступнику директора з фінансових питань ПСП «Реал Агро» ОСОБА_14 , для заповнення, раніше отримані у ДСБУ «Аграрний фонд» бланки документів. ОСОБА_14 , будучи заздалегідь не обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , під диктовку останнього, заповнила заявку на отримання ПСП «Реал Агро» бюджетної позики в режимі державних заставних закупівель на суму 4168500 грн., а так само бланк кредитного договору про бюджетні позики в рамках режиму державних заставних закупівель, в які внесла неправдиві відомості про те, що ПСП «Реал Агро» передало в заставу ДСБУ «Аграрний фонд» фактично не існуючу пшеницю загальною вагою 8500 т. 4 класу і 1300 т. 5 класу. Зазначені документи ОСОБА_9 , завірив своїм підписом і відбитком печатки ПСП «Реал Агро».

26 вересня 2005 року в робочий час ОСОБА_9 , продовжуючи готувати умови для вчинення злочину, уклав з ЗАТ «Дмитрівське ЗПП» договір складського зберігання зерна №37, після чого придбав у фермерського господарства «Зернівка» 8500 кг. пшениці 4 класу і 1300 кг. 5 класу, які передав на зберігання в ЗАТ «Дмитрівське ЗПП».

Після цього, ОСОБА_9 цього ж дня, перебуваючи в м. Києві надав в ДСБУ «Аграрний фонд» завідомо неправдиві документи: підписану ним заяву на отримання ПСП «Реал Агро» бюджетної позики в режимі державних заставних закупівель, згідно яких ПСП «Реал Агро» надавало ДСБУ «Аграрний фонд» неіснуючу пшеницю загальною вагою 8500 т. 4 класу і 1300 т. 5 класу.

27 вересня 2005 року ОСОБА_9 одержав в ЗАТ «Дмитрівське ЗПП» картки аналізу зерна №№16,18 згідно яких 8500 кг. пшениці 4 класу і 1300 кг. 5 класу були здані ФГ «Зернівка» на зберігання в ЗАТ «Дмитрівське ЗПП». Також ОСОБА_9 було отримано подвійне складське свідоцтво на зерно серії НОМЕР_1 від 27.09.2009 р. (частина Б) і подвійне складське свідоцтво на зерно серії НОМЕР_2 від 27.09.2009 р. (частина Б), згідно яких в ЗАТ «Дмитрівське ЗПП» зберігалася належна ПСП «Реал Агро» пшениця.

Цього ж дня ОСОБА_9 , передав отримані в ЗАТ «Дмитрівське ЗПП» документи ОСОБА_10 , який шляхом дописки цифр, власноручно вніс в картки аналізу зерна №№ 16 і 18 від 27.09.2005 р. та подвійні складські свідоцтва на зерно серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 від 27.09.2009 року частина Б) неправдиві відомості про кількість пшениці, що належить ПСП «Реал Агро» і знаходиться на зберіганні в ЗАТ «Дмитрівське ЗПП». Згідно з підробленими документами ПСП «Реал Агро» нібито належала пшениця загальною вагою 8500 т. 4 класу і 1300 т. 5 класу. Крім цього ОСОБА_10 , в картках аналізу зерна №№16 і 18 від 27.09.2005 р., в графі «Відправник (власник)», де було зазначено ФГ «Зернівка», власноручно зробив дописки, вказавши власником зерна ПСП «Реал Агро».

Після цього в період з 27 по 28 вересня 2005 року, ОСОБА_9 надав в ДСБУ «Аграрний фонд» завідомо підроблені документи, а саме: картки аналізу зерна №16 і 18 від 27.09.2005 р. та подвійні складські свідоцтва на зерно серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 від 27.09.2009 року, згідно яких ПСП «Реал Агро» нібито належала пшениця загальною вагою 8500000 кг 4 класу і 1300000 кг 5 класу, тим самим використовували завідомо підроблені документи.

28 вересня 2005 року в робочий час ОСОБА_9 , уклав з ДСБУ «Аграрний фонд» кредитний договір про бюджетні позики в рамках режиму державних заставних закупівель №850 від 28.09.2005 р., згідно якого передав у заставу останнім неіснуючу пшеницю, тим самим вчинив службове підроблення.

28 вересня 2005 року ДСБУ «Аграрний фонд», згідно умов кредитного договору про бюджетні позики в рамках режиму державних заставних закупівель №850 від 28.09.2005, перерахувало на р/р ПСП «Реал Агро» кредитні кошти в сумі 4168500 грн., зі строком погашення до 01 липня 2006 року, якими ОСОБА_9 і ОСОБА_10 заволоділи та розпорядилися за своїм розсудом, а саме: з отриманих від ДСБУ «Аграрний фонд» грошових коштів ОСОБА_9 з р/р ПСП «Реал Агро», перерахував 30 вересня 2005 грошові кошти в сумі 349 588, 73 грн. на р/р, відкритий у Дніпровській філії АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» м. Києва, та 07 жовтня 2005 року грошові кошти в сумі 1800000 грн. на р/р № НОМЕР_3 , відкритий в ПАТ КБ «Приват Банк» м. Києва, які належали ПП «Укрфермерпостач». Решту грошових коштів, отриманих від ДСБУ «Аграрний фонд», ОСОБА_9 використовував на ведення господарської діяльності ПСП «Реал Агро».

Таким чином, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , шляхом шахрайства заволоділи грошовими коштами в сумі 4168500 грн., що на момент скоєння злочину склало 31820,61 неоподаткованих податком мінімумів доходів громадян, тим самим завдавши ДСБУ «Аграрний фонд» матеріальної шкоди на вказану суму, і так само вчинили підробку документів та їх використання.

В апеляціях :

Прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, доведеності вини та правильності кваліфікації скоєних злочинів, вважає вирок суду незаконним в частині невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особам засуджених внаслідок своєї м`якості. Зазначає, що суд не дотримався основних принципів призначення покарання та не врахувавши тяжкість вчиненого злочину передбаченого ч.4 ст.190 КК України, наслідків які настали, необґрунтовано обмежився мінімальним розміром покарання передбаченого санкції ч.4 ст.190 КК України.

Суд не врахував, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 винним себе не визнали, у скоєному не розкаялись, а також не врахував розмір шкоди спричиненій державній спеціалізованій бюджетній установі «Аграрний фонд», яка склала 4,608,500 грн., що у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і яка не відшкодована засудженими, а ні на досудовому слідстві, ні при розгляді справи в суді першої інстанції, що свідчить про їх небажання усунути наслідки вчиненого ними злочину та зменшити його суспільну небезпеку. Зазначає, що призначене ОСОБА_9 і ОСОБА_10 мінімальне покарання не буде сприяти їх перевихованню та попередженню вчинення злочинів.

Просить вирок суду скасувати, постановити свій вирок, яким ОСОБА_9 і ОСОБА_10 визнати винуватими у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.366, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України та призначити покарання кожному: за ч.3 ст.358 КК України у виді арешту на строк 4 місяці; за ч.2 ст.358 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч.2 ст.366 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих повноважень на підприємствах, організаціях, установах, незалежно від форми власності та відомчої приналежності,та займатися підприємницькою діяльністю на строк 2 роки. На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звільнити від відбування призначеного покарання за ч.ч.2,3 ст.358, ч.2 ст.366 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

За ч.4 ст.190 КК України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна яке є його власністю.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 та засуджений ОСОБА_9 вважають вирок суду незаконним в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповнотою досудового та судового слідства. При цьому посилаються, що на досудовому слідстві не встановлено місце реєстрації ТОВ «ДК-В.П.», хто його реєстрував, хто звітувався про його діяльність, на чиє ім`я, та за заявою якої особи оформлялися і видавалися печатки, які використовувались при зустрічі в 2005 році з ОСОБА_9 ; не були опитані посадові особи Аграрного фонду з обставин оформленя та видачі кредиту. Вважають, що в матеріалах кримінальної справи відсутні прямі докази в шахрайських діях ОСОБА_9 при отриманні кредиту, обвинувачення пред`явлене на необґрунтованих домислах, в матеріалах справи відсутні докази попередньої змови засуджених про оформлення складських карточок на ЗАТ «Дмитрівське КХП» і надання підробних документів в Аграрний фонд.

Просять вирок суду скасувати та кримінальну справу закрити на підставі п.2 ст.6 КПК України.

В змінах до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_9 , посилаючись на те, шо останній раніше не судимий в силу ст..69 КК України, позитивно характеризується, є інвалідм 11 гпупи від трудового каліцтва, відсутність у ОСОБА_15 умислу на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, що грошей він собі не привласнював, а всі кредитні гроші були перераховані за договорами закупівлі сільгосптехнікі, засобів захисту рослин та іншого з ПП «Уррфермерпостач», ТОВ « Укрінвестторг» та ПП «АС- компані, НПФ «Мрія», ставлять питання про зміну вироку та перекваліфікацію його дій з ч.4 ст.190 КК України на ч.2 ст.367 КК України. Просять пом`якшити покарання ОСОБА_9 , застосувавши ст..ст.75,76 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та відмовити в стягненні з засудженого на користь Державного « Аграрного фонду» матеріальної шкоди 2 084 250 грн. в зв`язку з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з ПСП «Реал-Агро» 2084 250 грн. бюджетного займу і 282 110, 38 грн. процентів за використання займу, на підставі якого 27.04.2007 року виданий наказ на примусове виконання рішення суду від 21.02.2007 року.

В апеляції засуджений ОСОБА_10 , просить вирок скасувати та постановити новий вирок, яким кримінальну справу відносно нього за ч.4 ст.190, ч.2 ст.366, ч.2 , 3 ст.358 КК України закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину. При цьому посилається на невідповідність висновкам суду фактичним обставинам справи, невірною оцінкою його дій і отриманим доказам, що потягло за собою неправильне застосування норм матеріального і процесуального права при визнанні його винним та постановленні обвинувального вироку. Аналізуючи наявні в матеріалах кримінальної справи докази вважає, що його причетність до інкримінованих злочинів не доведена. Зазначає, що він не мав можливості розпоряджатися зазначеними у вироку грошовими коштами, а тому не може бути суб`єктом злочину. Вказує, що карточки аналізу зерна №16 і №18 не являються документами, оскільки не відповідаються всім вимогам, які пред`являє закон до офіційних документів, а тому не мають юридичної сили, для надання до Аграрного Фонду і отримання кредиту. Разом з тим, посилається на двойне складське свідоцтво, яке, на його думку, є юридичним документом по якому видається державний займ. Стверджує, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено, що саме він вніс неправдиві дані в складські свідоцтва на зерно від 27 вересня 2005 року. Зазначає також про відсутність в його діях службового злочину передбаченого ст. 366 КК України, оскільки він не є посадовою особою. Ставить під сумнів висновки проведених по справі почеркознавчих експертиз. Заперечує законність стягнення з нього в солідарному порядку з засудженим ОСОБА_9 на відшкодування матеріальної шкоди 4168500 грн.

В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_10 , просить вирок суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу злочину. Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з нього солідарно з ОСОБА_9 на користь ДСБУ «Аграрний фонд» 4168500 грн., зняти арешт накладений на його майно, а кримінальну справу повернути до органу досудового слідства, для проведення додаткового розслідування. Посилається на невідповідність висновкам суду фактичним обставинам справи, неповноту досудового слідства, органом досудового слідства не зібрані докази його причетності до вчинення злочинів. Зазначає, що висновки органу досудового слідства і суду базуються на припущеннях.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 та ОСОБА_9 , прокурор, який приймав участь у розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції зазначає, що доводи сторони захисту викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказами.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, засуджений ОСОБА_10 , вважає її необґрунтованою та такою, що спонукає суд на порушення його прав та незаконне призначення кримінального покарання. Посилається на те, що прокуратура невірно орієнтує суд щодо кваліфікації його дій за ст.358, 366 КК України, оскільки він не являється суб`єктом зазначених злочинів. Стверджує, що його вина не доведена, а все обвинувачення було побудовано на припущеннях його участі в зазначених злочинах.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор, просив вирок суду скасувати, дії ОСОБА_9 перекваліфікувати з ч.2 ст.366 КК України на ч.1 ст.366 КК України, а дії ОСОБА_10 , як пособника кваліфікувати за ч.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України; призначити ОСОБА_9 : за ч.2 ст.358 КК України 2 роки позбавлення волі; за ч.3 ст.358 КК України 4 місяці арешту; за ч.1 ст.366 КК України - 3 роки обмеження волі з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності та відомчої приналежності та займати посади, пов`язані з підприємницькою діяльністю строком на 2 роки.

ОСОБА_10 призначити покарання: за ч.3 ст.358 КК України - 4 місяці арешту; за ч.2 ст.358 КК України 2 роки позбавлення волі; за ч.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України 3 роки обмеження волі з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності та відомчої приналежності та займати посади, пов`язані з підприємницькою діяльністю строком на 2 роки.

На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вищевказаними статтями кримінального Закону, звільнити від покарання ОСОБА_9 і ОСОБА_10

ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , кожному окремо, призначити покарання за ч.4 ст.190 КК України увиді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного їм особистого майна.

Засуджений ОСОБА_10 і його адвокат ОСОБА_8 , посилаючись на ті доводи, які зазначені в апеляційній скарзі та в доповненні до неї, просили вирок скасувати, закривши провадженні по справі відносно ОСОБА_10 та повернути кримінальну справу на досудове слідство в зв`язку з неповнотою досудового слідства.

Засуджений ОСОБА_9 та адвокт ОСОБА_7 посилаючись на порушення норм процесуального права, неповноту судового слідства просили кримінальну справу повернути прокурору для проведення додаткового слідства.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, пояснення адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 , перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи, викладені в апеляціях, провівши судові дебати та надавши останнє слово засудженим колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а апеляції засуджених та захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів за викладених у вироку обставин підтверджуються сукупністю доказів, перевірених у встановленому законом порядку, досліджених в судовому засіданні та належно оцінених судом і є правильними, оскільки відповідають фактичним обставинам справи.

До таких висновків також дійшла і колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначивши в ухвалі від 20 листопада 2014 року (т.8 а.с. 236-242), що дії засудженого ОСОБА_10 за ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.2 ст.366 КК України кваліфіковані правильно. Разом з тим, визнавши небезпідставними доводи викладені в скарзі засудженого ОСОБА_10 щодо неправильного застосування кримінального закону при кваліфікації його дій за ч.2 ст.366 КК України. Відповідно до ст.399 КПК України в редакції 1960 року за правилами якого розглядалась дана кримінальна справа, вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими в тому числі і суду апеляційної інстанції при повторному розгляді справи.

Доводи засуджених та адвоката ОСОБА_7 про неповноту досудового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а як наслідок незаконне засудження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вчинення зазначених у вироку злочинів, обґрунтування вироку недопустимими доказами, спростовуються доказами на які послався суд у вироку.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_9 і ОСОБА_16 у скоєнні злочинів, суд правомірно послався, зокрема, на показання свідка ОСОБА_13 , із яких вбачається, що на початку 2005 року, було створено ПСПРеал Агро, власником якого стала вона, а директором був призначений ОСОБА_9 , у якого, після підписання у нотаріуса, залишились всі установчі документи на підприємство.

У 2008 році, з ініціативи ОСОБА_9 ПСП Реал Агро, було продане. При оформленні договору куплі-продажі у нотаріуса в м. Києві, була присутня вона спільно з бухгалтером підприємства ОСОБА_14 .

Свої показання свідок ОСОБА_13 підтвердила на досудовому слідстві під час проведення очної ставки з ОСОБА_9 , де наполягала, що саме на прохання ОСОБА_9 на її ім`я було зареєстровано ПСП Реал Агро, і саме з ініціативи ОСОБА_9 і ОСОБА_10 було продано ПСП Реал Агро.

Показання ОСОБА_13 найшли своє підтвердження установчими документами ПСП Реал Агро, згідно яких дане підприємство створено на ім`я ОСОБА_13 та копією наказу б/н від 15.04.2005 р. про призначення ОСОБА_17 на посаду директора ПСП Реал Агро.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_14 , яка з 2005 року працювала на посаді заступника директора з фінансових питань ПСП Реал Агро і вела бухгалтерію даного підприємства, в середині 2005 року ОСОБА_9 повідомив, що він, як директор ПСП Реал Агро, прийняв рішення отримати кредит за державною програмою Аграрного фонду. В кінці вересня на його прохання вона заповнила заявку в ДСБУ Аграрний фонд на отримання позики, де розписалася вона і ОСОБА_9 . Крім того, нею були заповнені графи в бланку договору на отримання позики. Дані, які вона вказала в заявці і в бланку договору, їй продиктував ОСОБА_9 . Всі документи в ДСБУ Аграрний фонд надавав ОСОБА_9 . В кінці вересня 2005 року на розрахунковий рахунок ПСП Реал Агро надійшло з ДСБУ Аграрний фонд 4168500 грн.. Рішення про використання даних грошей приймав ОСОБА_9 ..

Установчими документами ПП Укрфермпостач, підтверджено, що дане підприємство створено ОСОБА_10 , та останній , відповідно до копії наказу №78-К від 18.08.2003 року призначений на посаду директора даного приватного підприємства.

Як вбачається з відповіді ЗАТ Дмитрівське зернопереробне підприємство вих. №51 від 01.03.2011 року, між ПСП Реал Агро і ЗАТ Дмитрівське ЗПП був укладений договір складського зберігання зерна №37 від 26.09.2005 р., на підставі якого ПСП Реал Агро зберігало 8500 кг. пшениці 4 класу і 1300 кг. пшениці 5 класу, які були переоформлені з ФГ Зернівка.

Дані обставини підтверджуються документами, вилученими під час слідства в ЗАТ Дмитрівське зернопереробне підприємство:

договором №37 складського зберігання зерна від 26.09.2005 року, укладеного між ЗАТ Дмитрівське ЗПП та ПСП Реал Агро;

заявою фермерського господарства Зернівка без дати про переоформлення на ПСП Реал Агро 1300 кг. пшениці 5 класу;

заявою фермерського господарства Зернівка без дати про переоформлення на ПСП Реал Агро 8500 кг. пшениці 4 класу;

наказом по ЗАТ Дмитрівське ЗПП №179 від 28.09.2005 року про переведення пшениці 4 класу в кількості 8500 кг. і пшениці 5 класу вагою 1300 кг. на ПСП Реал Агро;

карткою аналізу зерна №16 від 27.09.2005 року, виданої ЗАТ Дмитрівське зернопереробне підприємство, згідно з якою ПСП Реал Агро належить 8500 кг. пшениці 4 класу;

карткою аналізу зерна №18 від 27.09.2005 року, виданої ЗАТ Дмитрівське зернопереробне підприємство, згідно з якою ПСП Реал Агро належить 1300 кг. пшениці 5 класу;

оригіналом подвійного складського свідоцтва на зерно Заставне свідоцтво від 27 вересня 2005 року серії НОМЕР_1 , згідно якого ПСП Реал Агро належить 8500 кг пшениці 4 класу та ця ж кількість зерна передана в заставу ДСБУ Аграрний фонд;

оригіналом подвійного складського свідоцтва на зерно Заставне свідоцтво від 27 вересня 2005 року серії АБ №006731, згідно якого ПСП Реал Агро належить 1300000 кг пшениці 5 класу та ця ж кількість зерна передана в заставу ДСБУ Аграрний фонд.

Відповідно до листа ДСБУ Аграрний фонд №41-07/1846 від 12.07.2011 року, картки аналізу зерна, подвійні складські свідоцтва були обов`язковими документами, необхідними для розгляду питання про надання бюджетної позики в межах режиму державних заставних закупівель.

Про обов`язкове надання вказаних документів зазначено також в Пам`ятці щодо надання бюджетних позик у межах режиму державних заставних закупівель ( т.5 а.с.9).

Як вбачається із звіту аудиторської фірми ТОВ Аудіткапіталінвест від 15.11.2010 року про результати документальної перевірки з питання наявності правових підстав під час отримання ПСП Реал Агро грошових коштів з Аграрного фонду України в рамках державної програми з підтримки с/г підприємств та наявності матеріального забезпечення ПСП Реал Агро для отримання зазначених коштів, надання з боку Аграрного фонду України бюджетної позики ПСП Реал Агро в сумі 4168500 грн. не було ніяким чином забезпечено заставою що дає підстави вважати про наявність факту заподіяння держбюджету України матеріальної шкоди на вказану суму.

Відповідно до даних, які містяться в документах, наданих директором ПСП «Реал Агро» ОСОБА_9 до ДСБУ «Аграрний фонд» для отримання бюджетної позики в режим державних заставних закупівель, та які вилучені в ході слідства у ДСБУ «Аграрний фонд», зокрема заявці, кількість зерна, яке ПСП «Реал Агро» готове надати в заставу, зазначено 8 500 000 кг. пшениці 4 класу і 1 300 000 кг. пшениці 5 класу, що не відповідає дійсності. Така кількість пшениці вказана в картках аналізу зерна від 27.09.2005 відповідно № 16 і № 18, та оригіналах подвійного складського свідоцтва на зерно заставне свідоцтво (частина Б) від 27.09.2005 року серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .

Відповідно до даних, що містяться у висновках криміналістичної судово-технічної експертизи документів №993-11 від 20.04.2011 року (т.2 а.с.181-198), в рукописному цифровому запису 1300000, розташованому в графі Вага партії в картці №18 аналізу зерна від 27.09.2005 року, виданої ЗАТ Дмитрівське ЗПП перші чотири цифри 1, 3, 0, 0 і останні три цифри 0, 0, 0 виконані двома різними кульковими ручками барвником синього кольору;

в рукописному цифровому запису 8500000, розташованому в графі Вага партії в картці №16 аналізу зерна від 27.09.2005 року, виданої ЗАТ Дмитрівське ЗПП, перші чотири цифри 8, 5, 0, 0 і останні три цифри 0, 0, 0 виконані двома різними кульковими ручками барвником синього кольору;

в рукописному запису ФГ Зернівка Реал Агро, розміщеному в графі Відправник (власник) в картці №18 аналізу зерна від 27.09.2005 року, виданої ЗАТ Дмитрівське ЗПП, рукописні записи ФГ Зернівка і Реал Агро виконані двома різними кульковими ручками барвником синього кольору;

рукописний запис 1300, розміщений в графі Вага партії та рукописний запис ФГ Зернівка, розміщена в графі Відправник (власник) - виконані однією і тією ж кульковою ручкою барвником синього кольору;

в рукописному цифровому записі 000, розміщеному в графі Вага партії та рукописний запис в графі Відправник (власник) виконані однією і тією ж кульковою ручкою барвником синього кольору, але іншою кульковою ручкою ніж рукописні записи 1300 та ФГ Зернівка;

в рукописному записі ФГ Зернівка ПСП Реал Агро, розташованому в графі Відправник в картці №16 аналізу зерна від 27.09.2005 року, виданої ЗАТ Дмитрівське ЗПП, рукописні записи ФГ Зернівка та ПСП Реал Агро - виконані двома різними кульковими ручками барвником синього кольору;

рукописний цифровий запис 8500, розташований в графі Вага партії та рукописний запис ФГ Зернівка, в графі Відправник - виконані однією і тією ж кульковою ручкою барвником синього кольору( т.2 а.с.181-198).

Відповідно до даних, що зазначені у висновках криміналістичної почеркознавчої експертизи №1002-11 від 20.04.2011 року, цифрові рукописні записи 1300000, розташовані в графах Вага залікова і Вага фізична в подвійному складському свідоцтві на зерно, на заставне свідоцтво (частина Б), серії НОМЕР_2 від 27.09.2005 р., виконані різними особами. Частина цифр, а саме 1300 в обох графах, виконані однією особою, решта цифрові записи 000, виконані іншою особою шляхом дописки; і рукописні записи «8500 000», розташовані в графах «Вага залікова» і «Вага фізична» в подвійному складському свідоцтві на зерно. Заставне свідоцтво ( частина АБ № 0067730 від 27.09.2005 року, виконані різними особами. Частина цифр, а саме «8500» в обох графах, виконані однією особою, решта цифрові записи «000», виконані іншою особою шляхом дописки(т.3 а.с.8-17).

Відповідно до даних, що містяться у висновках судової комісійної почеркознавчої експертизи №1792-11 від 23.06.2011 року (т.3 а.с.59-71), рукописний запис ПСП Реал Агро в графі Відправник (власник) в картці №16 аналізу зерна від 27.09.2005 року, виконана ОСОБА_10 ;

рукописний запис ПСП Реал Агро в графі Відправник (власник) в картці №18 аналізу зерна від 27.09.2005 року, виконана ОСОБА_10 .

В судовому засідані апеляційного суду експерти ОСОБА_18 та ОСОБА_19 підтвердили висновки експертизи, дали пояснення щодо методик, використаних при проведенні експертиз, та яку літературу використовували. При цьому зазначили, що їм було надано достатньо зразків почерку ОСОБА_10 ( в тому числі і вільних) для проведення вказаних експертиз.

У відповідності до Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, для проведення почеркознавчих досліджень експрту надаються вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку особи, яка підлягає ідентифікації, та не передбачена необхідність надання вільних зразків, виконаних у тому ж році, що і об`єкт дослідження ( за 2005 рік)

Стороною захисту не наведені конкретні доводи, що проведені судово -почеркознавчі експертизи не відповідають затвердженим методичним рекомендаціям.

В матеріалах справи відсутні докази, що у ОСОБА_10 внаслідок тих чи інших обставин міг зміниться почерк.

Колегією суддів не встановлено суттєвих порушень при проведенні судових експертиз, які б поставили під сумнів викладені в них висновки, а тому доводи сторони захисту про порушення порядку проведення експертиз, що дає підстави визнати їх як недопустимі докази, колегія суддів вважає безпідставними.

Не заслуговують також на увагу доводи ОСОБА_10 , який стверджував, що при відібранні у нього зразків почерку, слідчий чинив на нього тиск, склоняючи його до написання почерком яким було зроблено записи у досліджуваних документах, а саме в картках №16 і 18 аналізу зерна від 27.09.2005 року.

З врахуванням викладеного, доводи ОСОБА_10 що він не має ніякого відношення до підробки вищезазначених документів колегія суддів вважає безпідставними. Не узгоджуються з матеріалами справи та наявними доказами і його твердження, що картки аналізу зерна не є офіційним документом, оскільки вони виготовлені у визначеній законом формі та містять необхідні реквізити і були в подальшому, в сукупності з наданням інших необхідних документів, використані для отримання державної позики.

Відповідно до умов кредитного договору про бюджетні позики в режимі державних заставних закупівель №850 від 28 вересня 2005 року, укладеним між ПСП «Реал Агро» і ДСБУ «Аграрний фонд», останній надає ПСП « Реал Агро» позику в розмірі 4 168 500 грн., а ПСП « Реал Агро» в сво чергу надало ДСБУ «Аграрний фонд» в заставу 1 300 000 кг. пшениці 5 класу і 8 500 000 кг. пшениці 4 класу.

Копією виписки з рахунку ДСБУ «Аграрний фонд» № НОМЕР_4 від 28.09.2005 року підтверджується, що на виконання умов вищезазначеного договору, ДСБУ «Аграрний фонд» . 28.09.2005 року перерахувало на розрахунковий рахунок ПСП « Реал Агро» грошові кошти в сумі 4 168 500 грн.

Як вбачається із виписки руху грошових коштів по розрахунковому рахунку ПСП «Реал Агро» № НОМЕР_5 , відкритому в ПАТ КБ «Приват Банк», ПСП «Реал Агро» 30.09.2005 року та 7.10.2005 року перерахувало на розрахунковий рахунок ПП «Укрфермерпостач», засновиком да директором якого, в той час, був ОСОБА_10 , відповідно 349588,73 грн. з призначенням платежу «за матеріали сільгосппризначення» і 1 800 000 грн. з призначенням платежу «передоплата за сільгосптехніку».

При цьому колегія суддів ставить під сумнів про достовірність призначення зазначених платежів .

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 підтвердила про надходження в кінці вересня 2005 року на розрахунковий рахунок ПСП «Реал Агро» з ДСБУ «Аграрний фонд» 4 168 500 грн., рішення щодо використання яких приймав ОСОБА_9 . Також пояснила, що гроші були перераховані на рахунки контрагентів, в тому числі і ПП «Укрфермерпостач», яке повинно було поставити для ПСП «Реал Агро» сільгосптехніку, але техніка не була поставлена з невідомих причин.

Також зазначила, що зі слів ОСОБА_9 їй відомо, що саме засновник ОСОБА_13 прийняла рішення про продажу підприємства.

Засуджений ОСОБА_10 , стверджуючи про наявність між його підприємством і ПСП «Реал Агро» договірних зобов`язань по поставці сільхозтехніки, препаратів для обробки сільхозрослин та іншого, не надав як в суді першої інстанції так і в апеляційній інстанції яких - небудь доказів на підтвердження наявності договорів.

Разом з тим слід зазначити, що у відповідності з положеннями ч.2 ст.208 ЦК, закон вимагає письмової форми заключення угод між юридичними особами.

Документи, надані ОСОБА_10 в судовому засіданні апеляційного суду не можуть бути належними доказами по справі, оскільки належним чином не завірені, не відомі дані про джерело їх походження, про їх наявність засуджений не заявляв в суді першої інстанції та не заявляв клопотання про їх дослідження. Крім того, зазначені в них обставини, як вбачається із зазначених на них дат, виходять за межі періоду, який досліджувався по даній кримінальній справі. Сам ОСОБА_10 не зміг відповісти на питання головуючого судді, на підтвердження чи спростування яких саме обставин приєднано ним до справи велика кількість документів, зокрема: довідка про його доходи за 2014 рік, табеля обліку робочого часу ( т.9 а.с. 30-34), акт прийому-передачі документів майна ПСП «Реал Агро» від 18.07.2009 року,(а.с. 35), фінансовий звіт ПП « Укрфермерпостач» від 30.06.2007 року (а.с.36-37), Меморандуми про співробітництво, виписки з преси та інше.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи та правильно кваліфіковані дії засуджених за ч.4 ст.190 КК України за зазначеними у вироку суду першої інстанції ознаками, а саме, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; за ч.2 ст.358 КК України як підроблення іншого документа, який видається і посвідчується підприємством, і який надає права, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, вчинені за попередньою змовою групою осіб; та за ч.3 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що суд помилково прийшов до висновку про наявність в діях засуджених такої кваліфікуючої ознаки службового підроблення як спричинення тяжких наслідків.

Підроблення засудженими офіційних документів було лише способом заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами державної установи в особливо великих розмірах, а наслідки, які проявились внаслідок невиконання ПСП «Реал Агро» договірних зобов`язань, настали не врезультаті службового підроблення, а внаслідок не повернення отриманої суми коштів.

У частині другій ст.366 КК України сформульований матеріальний склад злочин, при вчиненні якого службове підроблення заподіює тяжкі наслідки.

Для інкримінування особі спричинення її діями певних наслідків необхідно наявність прямого, безпосереднього, а не опосередкового, причинного зв`язку між її діями і певними наслідками.

Отже, для ставлення у вину особі, що вчинила службове підроблення, спричинення її діями тяжких наслідків, визначення яких дається у п. 4 примітки до статті 364 КК України, необхідно щоб такі наслідки знаходились у прямому причинному зв`язку саме з діями, зазначеними у диспозиції частини першої ст.366 КК України. На підставі викладеного дії обвинуваченого ОСОБА_9 за епізодом службового підроблення необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.366 КК України, а дії ОСОБА_10 ,, оскільки він не є посадовою особою ПСП «Реал Агро» і не може характеризуватися як спеціальний суб`єкт , підлягають кваліфікації за ч.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України як пособника.

При перевірці матеріалів справи встановлено, що органами попереднього слідства у справі додержано вимог ст.22 КПК в ред.1960 р., спрямованих на встановлення у справі об`єктивної істини.
У процесі досудового слідства та при розгляді справи в суді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, проведені необхідні експертизи, встановлена роль кожного із засуджених у вчиненні злочину, належним чином з`ясовані обставини, що характеризують об`єкт і об`єктивну сторону злочину, допитані всі особи, показання яких мають істотне значення для справи. З урахуванням цього колегія суддів визнала, що наведені у скаргах доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту досудового і судового слідства є безпідставними.

Вказані по справі докази зібрані у законний спосіб, є належними, достовірними, допустимими та в своїй сукупності достатніми для прийняття процесуального рішення по справі. Вирок суду щодо ОСОБА_9 і ОСОБА_10 обґрунтований і законний та відповідає вимогам ст. 323, 324, 327 і 334 КПК України 1960 року.

Суд першої інстанції ретельно перевірив доводи сторони захисту, аналогічні тим, що викладені в апеляціях, про необхідність встановлення місцезнаходження ТОВ «Дека ВП» та його діяльності, яке, за твердженням ОСОБА_9 надавало йому позику ПСП «Реал Агро» у вересні 2005 року згідно договору та податкової накладної для отримання позики, що на їх думку, свідчить про недоведеність в діях засуджених ознак кримінального злочину, перевірки на причетність осіб ДСБУ «Аграрний фонд» до порушень у видачі кредиту. Викладені у вироку мотиви про визнання цих доводів безпідставними судова колегія вважає обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обсчтиавинам справи.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи засуджених та їх захисників, що наявність в матеріалах справи копії податкової накладної №199 від 15.09.2005 року( т.1 а.с.135) та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 6.02.2008 року, яким визнано недійсним та скасовано податкове повідомлення- рішення Петропавлівської міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області № /40 від 5.07. 2007 року та першу податкову вимогу Петропавлівської міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області від 06.08.2007 року № 1/184?свідчить про відсутність вини ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у вчиненні зазначених злочинів.

Так, вказана налогова накладна та зазначені в ній дані, не є підтвердженням того факту, що ТОВ «Дека ВП» дійсно поставило вказану кількість пшениці на зберігання в ЗАТ « Дмитрівське ЗПП? а вищезазначене рішення господарського суду від 6.02.2008 року у справі № а 37/333-07 скасовано, задоволено апеляційну скаргу Петропавлівської міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, а в задоволенні позовних вимог ПСП «Реал- Агро» - відмовлено.

Що стосується доводів адвоката ОСОБА_7 , засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що суд неправомірно стягнув з них 4168500 грн., то колегія суддів приходить до висновку, що заявлений по справі цивільний позов Державною спеціалізованою бюджетною установою "Аграрний фонд" на суму 4168500 грн., правильно був визнаний судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки в своє підтвердження має іншу підставу - відшкодування шкоди заподіяної вчиненими злочинами. Вказана сума обґрунтовано була стягнена в солідарномі порядку з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .

Колегія суддів вважає, що доводи прокурора, про невідповідність призначеного покарання за ч.4 ст.190 КК України засудженому ОСОБА_10 тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок м`якості призначеного покарання, заслуговують на увагу і приходить до висновку, що покарання йому призначено з порушенням вимог ст.65 КК України, яка передбачає, що суд призначаючи покарання повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання. При цьому призначене покарання повинно бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин і попередження нових злочинів.

Як вбачається із вироку, суд, при призначенні покарання засудженим, послався на ступінь тяжкості скоєних ними умисних злочинів, одне з яких, відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими, особу засуджених, позитивні характеристики за місцем проживання і роботи, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання кожного із них, відсутність судимості у минулому у ОСОБА_10 , наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей та третьої дитини до 23 років, яка навчається, наявність інвалідності 2 групи у ОСОБА_9 внаслідок трудового каліцтва, вік і стан здоров`я засуджених , ту обставину, що злочини вчинені в 2005 році, після їх вчинення пройшов значний час, протягом якого підсудні не скоювали інших злочинів прийшов до висновку про достатність призначеного їм покарання за ч.4 ст.190 КК України у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією вказаного кримінального закону.

З врахуванням обставин на які послався суд першої інстанції, приймаючи до уваги обставини вчинення кримінальних злочинів та стан здоров`я ОСОБА_9 , його негативний стан здоровя внаслідок інвалідності від трудового каліцтва, що є обставиною, яка пом`якшує його покарання, колегія суддів вважає, що призначене йому покарання у виді позбавлення волі в розмірі, визначеному судом першої інстанції, є справедливим і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для його пом`якшення, шляхом застосування положень ст.75 КК України колегія суддів не вбачає. З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання ОСОБА_9 , про що ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора.

Разом з тим, призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд першої інстанції не взяв до уваги, що свою вину у скоєних злочинах він не визнав, що свідчить про відсутність розкаювання, вчинений злочин, за яке він притягується до кримінальної відповідальності, передбачений ч.4 ст.190 КК України відноситься до особливо тяжких, завдані збитки добровільно ним не відшкодовані. При таких обставинах, призначення йому мінімального покарання не відповідає вимогам ст.50,65 КК України і не сприятиме виправленню засудженого та попередженню нових злочинів. З врахуванням вищевикладених обставин, та обставин, на які послався суд, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, та сина- студента, що є обставиною, що пом`якшує покарання, колегія суддів приходить до висновку, про призначення ОСОБА_10 реальної міри покарання у виді позбавлення волі, але на менший строк, ніж запропоновано прокурором.

При цьому суд вважає,що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слід звільнити від покарання за вчинені кожним із них злочини , передбачені ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, ч.2 та ч.3 ст.358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності, відповідно до п.1,2 ч.1 ст.49 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.365,366, КПК України 1960 року, п.11 та п.15 Перехідних положень, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити, а апеляційні скарги засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2013 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в частині кваліфікації їх дій за ч.2 ст.366 КК України - змінити:

Дії ОСОБА_9 перекваліфікувати з ч.2 ст. 366 КК України на ч.1 ст.366 КК України та призначити йому покарання за вказаним кримінальним законом у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційнорозпорядчих функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності та відомчої приналежності та займатись підприємницькою діяльністю строком на 2 роки, звільнивши його від відбування покарання на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України в зв`язку із закінченням строків давностиі притягнення до коримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_10 з ч. 2 ст. 366 КК України перекваліфікувати за ч.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України та призначити покарання за вказаним кримінальним законом у виді 3 років обмеження волі без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційнорозпорядчих функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності та відомчої приналежності та займатись підприємницькою діяльністю, звільнивши його від відбування покарання на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до коримінальної відповідальності.

Вважати засудженими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.2 ст.358 КК України до двох років позбавлення волі кожного та звільненими від відбування покарання за вказаним законом на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до коримінальної відповідальності.

Вважати також засудженими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.3 ст.358 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці кожного та звільненими від відбування покарання за вказаним законом на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до коримінальної відповідальності.

Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2013 року щодо ОСОБА_10 в частині призначення йому покарання за ч.4 ст.190 КК України - скасувати.

Призначити ОСОБА_10 за ч.4 ст.190 КК України покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбування покарання, обчислювати з моменту фактичного затримання кожного із них, після набрання вироком законної сили.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає чинності з дня проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом одного місяця з дня проголошення, шляхом подачі касаційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Судді