Справа № 11-130а/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 03.02.2010
УХВАЛА

Іменем України

03 лютого 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Капічон О.М.

суддів Каленченко Н.О., Матюшка М.П.

за участю прокурора Нечепоренко С.П.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляціями потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_4 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 22 липня 2009 року, яким

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, не працює, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4, судимого: 27 листопада 2007 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 1, 75 КК України до двох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки; 12 грудня 2007 року Обухівським районним судом Київської області за ст. 186 ч.1, 75 КК України до двох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік

засуджено за ст. 187 ч. 2 та ст.309 ч.1, 70, 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, що є власністю засудженого

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, не одруженого, не працює, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_8, судимого: 21.10.1999 року Обухівським районним судом Київської області по ст.229-6 ч.1, 14 КК України до одного року позбавлення волі, звільнився 21.10.2000 року по відбуттю строку покарання; 11.11.2002 року Обухівським районним судом по ст. 185 ч. 1,96 КК України до одного року позбавлення волі, звільнився 11.09. 2003 року по відбуттю строку покарання; 27 грудня 2005 року Обухівським районним судом Київської області за ст.15, ст.185 ч.3, 69 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі, звільнився 26 лютого 2007 року по відбуттю строку покарання; 04 квітня 2008 року Кагарлицьким районним судом Київської області по ст.308 ч.1 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі

засуджено за ст. 187 ч. 2, 70 ч.4 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, що є власністю засудженого і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_10,

Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працює, не військовозобов'язаного, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_11. постановою Обухівського райсуду від 26 червня 2007року звільнений від кримінальної відповідальності з закриттям кримінальної справи за вчинення злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, на підставі ст. 309 ч.4 КК України, постановою Голосіївського райсуду м. Києва від 25 вересня 2008 року звільнений від кримінальної відповідальності з закриттям кримінальної справи за вчинення злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, на підставі ст. 309 ч.4 КК У країни,-

засуджено за ст. 187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі років з конфіскацією 1/2 частини майна, що є власністю засудженого ,-

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 991 гривню в відшкодування матеріальної шкоди та 1000 гривень в відшкодування моральної шкоди, всього 1991 гривень.

Стягнуто солідарно з засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1580 гривень в відшкодування матеріальної шкоди та 1000 гривень моральної шкоди, всього 2580 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_5 судові витрати в сумі 420 грн.30 коп. на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області за проведення судово-хімічної експертизи та експертного дослідження,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно вироку 08 січня 2008 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_5В, ОСОБА_6 і ОСОБА_4 в стані алкогольного сп»яніння, знаходячись біля зупинки громадського транспорту «Школа», що розташована в м. Обухів Київської області по вулиці Київській, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою між собою, вчинили напад на ОСОБА_2 та ОСОБА_3, застосовуючи насильство небезпечне для життя і здоров»я осіб, що зазнали нападу, та погрози застосування такого насильства, що виразилось у нанесенні ударів руками і ногами ОСОБА_2, спричиненні йому тілесних ушкоджень у вигляді припухлості м'яких тканин в тім'яній області, в області верхньої губи, лівої щоки, гематоми навколо лівого ока, субкон'юнктивального крововиливу у лівому оці, рани на нижньому повіці лівого ока, синців на обличчі, в ділянці лівої вушної раковини, в лівій предвушній та завушній областях, в області лівої скроні, синців та саден на правому та лівому коліні, саден на верхніх кінцівках, крововиливу та рани на слизовій верхньої губи, травматичного пошкодження коронок 1-го зуба з права та 1-го зуба зліва верхньої шелепи, струсу головного мозку, викривлення носової перетинки, контузії лівого ока середнього ступеня, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 20 від 15 лютого 2008 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призводять до короткочасного розладу здоров'я; та в нанесенні ударів руками і ногами ОСОБА_3, використанні ножа і пораненні шиї, спричиненні тілесних ушкоджень у вигляді припухлості м'яких тканин в тім'яній області, різаних ран на передній поверхні шиї, на долонній поверхні 3-го пальця лівої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи №21 від 15 лютого 2008 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призводять до короткочасного розладу здоров'я. Внаслідок розбійного нападу підсудні незаконно заволоділи гаманцем ОСОБА_2, в якому знаходились 10 гривень та пластикові картки «Приват банку» та «Аваль банку», а також мобільним телефоном марки «Нокія-6270», вартістю 950 гривень зі стартовим пакетом абонента «Київстар» вартістю 25 гривень, із залишком грошових коштів для здійснення телефонних розмов у розмірі 6 гривень, завдавши потерпілому збитки на загальну суму 991 гривню, та незаконно заволоділи мобільним телефоном марки «Соні-Еріксон К-800І» вартістю 1540 гривень зі стартовим пакетом абонента «Київстар» вартістю 25 гривень із залишком грошових коштів для здійснення телефонних розмов у розмірі 15 гривень, який належить ОСОБА_3, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 1580 гривень. В середині жовтня 2007 року, точної дати слідством не встановлено, у вечірній час, ОСОБА_5, у чагарниках біля недобудованого приміщення, розташованого неподалік Обухівської центральної районної лікарні, що в місті Обухів Київської області, зірвав рослини дикоростучої коноплі без мети збуту, заніс їх до недобудованої будівлі, де залишив висихати. Через декілька днів він відокремив від вказаних рослин суцвіття та верхівки, перетер руками, чим незаконно виготовив близько 40 грамів наркотичного засобу та продовжив зберігати в даному приміщенні для власного вживання. 15 січня 2008 року ОСОБА_5 забрав із вказаного приміщення незаконно придбаний та виготовлений наркотичний засіб і зберігав при собі без мети збуту. Того ж дня, близько 16 години ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції, при огляді у нього була виявлена та вилучена речовина рослинного походження вагою 40 грамів, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи №269 від 28 січня 2008 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом - не висушеним канабісом.

На вирок суду потерпілі ОСОБА_7М , ОСОБА_3 подали апеляції, в яких просять вирок щодо ОСОБА_4П змінити. Пом»якшти покарання засудженому, застосувавши випробувальній термін. При цьому вони посилаються на те, що роль ОСОБА_4 у скоєному злочину незначна, у нападі останній безпосередньої участі не приймав.

В апеляції на вирок суду захисник ОСОБА_1П просить вирок щодо ОСОБА_4 змінити. Пом»як шити йому покарання, призначивши покарання не пов»язане з позбавленням волі, із застосуванням ст. 69 та 75 КК України. При цьому апелянт посилається на те, суд не дав належної оцінки показам потерпілих та підсудних, які вказували та не, що безпосередньої участі у нанесенні побоїв із застосуванням насильства потерпілим ОСОБА_4 не брав. Суд не врахував думку потерпілих при призначенні покарання ОСОБА_4 На момент подачі апеляції ОСОБА_4П відшкодував матеріальну і моральну шкоду потерпілим має тяжкі захворювання., переніс операцію, співмешканка його чекає дитину.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який відкликав апеляцію державного обвинувача та просив відхилити апеляції потерпілих та захисника, засуджених ОСОБА_5В та ОСОБА_6, які просили пом»як шити покарання ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_4 в нападі на потерпілих не приймав участі, захисника ОСОБА_1П, яка підтримала свою апеляцію та просила задовольнити апеляції потерпілих, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню.

Висновок суду про доведеність винності засудженого ОСОБА_4 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, і є обґрунтованим. Його дії правильно кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 187 КК України, що також не оспорюється в апеляціях.

Відповідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 „Про практику призначення судами кримінального покарання « , суди при призначенні покарання у кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд при призначені покарання має дотримуватись вимог ст. 65 КК України, згідно з якого засудженому має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів з урахуванням його особи, ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом'якшують і обтяжують покарання.

В порушення зазначених вимог законодавства суд при призначенні ОСОБА_4, покарання суд безпідставно врахував як обтяжуючі обставини вчинення злочину повторно та рецидив злочинів, оскільки останній є особою, яка раніше не судима , тому ці обставини підлягають виключенню із вироку.

Разом із тим, при призначенні засудженому покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував, що ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю роботи та проживання, працює, його другорядну роль у скоєному злочині, внаслідок його дій тяжких наслідків не настало , що він страждає на ряд тяжких захворювань, переніс операцію.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом, згідно зі ст. 69 КК України може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказані обставини, та той факт, що на час розгляду апеляцій засудженим потерпілим сплачена матеріальна шкода в сумі 1530 гривен, надійшли заяви потерпілих про пом»якшення покарання ОСОБА_4, колегія суддів приходить до висновку про можливість пом'якшення останньому призначеного покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, про що йдеться у скаргах, колегія суддів не вбачає, і скарги захисника та потерпілих в цій частині задоволенню не підлягають.

Державний обвинувач до початку розгляду справи апеляційному суді відкликав свою апеляцію. Тому відповідно до ст. 364 КПК України апеляційне провадження в цій частині підлягає закриттю.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів,-УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляцією прокурора Обухівського району Київської області на вирок Обухівського районного суду Київської області від 22 липня 2009 року щодо, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 закрити у зв»язку з відкликом апеляції.

Апеляції потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_7, захисника ОСОБА_1 задоволити частково.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 22 липня 2009 року щодо ОСОБА_4 змінити, пом»якшивши йому покарання. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ст. 187 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до трьох років позбавлення волі без конфіскації майна. В решті вирок суду залишити без зміни.

Головуючий

Судді