АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа №11сс/796/2618/2015 Слідчий суддя у першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- слідчого ОСОБА_7
- особи, яка подала скаргу ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ФОП ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року, якою скарга адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_9 , на бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУ КР ГСУ ФР ДФС України капітана податкової міліції ОСОБА_7 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, про зобов`язання вчинити певні дії повернута особі, яка її подала, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року скарга, що подана адвокатом ОСОБА_8 , в інтересах ФОП ОСОБА_9 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУ КР ГСУ ФР ДФС України капітана податкової міліції ОСОБА_7 , яка полягає у неналежному розгляді клопотання відповідно до положень ст. 220 КПК України, неповерненні тимчасово вилученого майна, та про зобов`язання вчинити певні дії, була повернута особі, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 , посилаючись на помилковість висновків слідчого судді щодо повернення поданої ним скарги на бездіяльність слідчого ОСОБА_7 , на невідповідність фактичним обставинам поданої ним скарги та кримінального провадження, на упередженість та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою: визнати незаконною бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГСУ фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України капітана міліції ОСОБА_7 , що полягає у нездійсненні розгляду клопотання ФОП ОСОБА_9 та невинесенні вмотивованої постанови про часткову або повну відмову у задоволенні клопотання, яке він був зобов`язаний вчинити у строк не більше трьох днів, як це передбачено ст. 220 КПК України; зобов`язати слідчого ОСОБА_7 вчинити дії - відповідно до положень ст. 220 КПК України винести вмотивовану постанову про часткову або повну відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_9 ; а також вчинити дії щодо відновлення порушеного права власника ФОП ОСОБА_9 , шляхом повернення майна, яке належить ФОП ОСОБА_9 , яке було незаконно вилучено в ході обшуку 19.06.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до його переліку у протоколі обшуку, а саме копію посвідчення ОСОБА_9 та штамп фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 .

В обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначає, що 25.08.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва зареєстрована подана ним скарга на бездіяльність слідчого та відповідно до авторозподілу передана слідчому судді ОСОБА_10 , проте ухвалу про повернення даної скарги постановлена слідчим суддею ОСОБА_1 , який 02.06.2015 року приймав рішення про надання дозволу на проведення обшуку у ФОП ОСОБА_9 , тобто, відповідно о положень ч. 1 ст. 76 КПК України брав участь у кримінальному упровадженні під час досудового розслідування, і саме через дану обставину у заявника виникають сумніви у неупередженості судді ОСОБА_1 з розгляду скарги.

Також, апелянт вказує про невідповідність мотивувань та висновків слідчого судді (відповідно до змісту ухвали) стосовно зазначення конкретної бездіяльності слідчого, що була оскаржена, та підстав повернення скарги. При цьому, повернувши скаргу стосовно бездіяльності, яка полягала у неповерненні тимчасово вилученого майна, слідчий суддя залишив без будь-яких мотивувань доводи скарги щодо невиконання слідчим вимог ст. 220 КПК України під час розгляду клопотання під час досудового розслідування.

Крім цього, апелянт вказує про неправильне застосування норм матеріального права, оскільки слідчий суддя, розглядаючи дану скаргу, подану в порядку КПК України, застосував положення ЦК України та дійшов хибного висновку про те, що виключно ФОП ОСОБА_9 надано право на оскарження бездіяльності слідчого, а він, як адвокат не може представляти інтереси цієї особи відповідно до угоди.

У доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_8 окрім необхідності повернення копії посвідчення ОСОБА_9 та штампу фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 , також порушив питання і про повернення усіх золотих виробів, що були вилучені під час обшуку.

Заслухавши доповідь судді; доводи апелянта, який просив задовольнити апеляційну скаргу з доповненнями, пояснення прокурора та слідчого, які, погодившись з правом ОСОБА_8 на подачу скарги в інтересах ФОП ОСОБА_9 , інші вимоги апелянта вважали безпідставними, перевіривши матеріали судової справи та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Своє рішення про повернення скарги адвокату ОСОБА_8 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_9 , на бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУ КР ГСУ ФР ДФС України капітана податкової міліції ОСОБА_7 , слідчий суддя мотивував тим, що адвокат ОСОБА_8 не наділений процесуальними повноваженнями у розумінні ст. 303 КПК України звертатися до суду зі скаргою в інтересах ФОП ОСОБА_9 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим, застосувавши п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, вважав за необхідне повернути скаргу адвоката ОСОБА_8 .

Разом з тим з таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитись не може, оскільки він не ґрунтується на чинному законодавстві, яке дозволяє адвокатам представляти інтереси будь-якої особи у судових органах, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали.

При цьому, перевіряючи відповідно до положень ст. 422 КПК України, скаргу ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до таких висновків.

Як убачається із змісту скарги, адвокат ОСОБА_8 фактично оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягала у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Таким майном особа, яка подала скаргу, вважала копію посвідчення ОСОБА_9 та штамп фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 , які були вилучені 19.06.2015 року слідчими органами під час проведення обшуку у нежилих приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , в межах кримінального провадження №001654 відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2015 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора або слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

За ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно із 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у тому числі і за ухвалою слідчого судді чи суду у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України.

За ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З огляду на те, що відповідно до матеріалів кримінального провадження та пояснень апелянта про те, що ОСОБА_9 дізналась про вилучення майна, яке вона вважала своєю власністю, перебіг строку на оскарження бездіяльності слідчого відповідно до кримінального процесуального закону розпочався 21.06.2015 року та закінчився 01.07.2015 року, і саме до цього часу ОСОБА_9 особисто або через свого представника мала право звернутись до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчих органів, яка виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна, не порушуючи при цьому питання про поновлення пропущених строків.

Разом з тим, скарга адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 була подана слідчому судді лише 21 серпня 2015 року, тобто після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, при цьому скаржник не порушував питання про поновлення цього строку, а тому така скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

При цьому доводи ОСОБА_8 про те, що строк на оскарження дій чи бездіяльності слідчого у нього та ОСОБА_9 слід рахувати з моменту отримання безпідставної відповіді на клопотання від 29.07.2015 року, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону. Більш того, скаржник і після отримання першої відповіді від 05.08.2015 року, у 10-денний строк зі скаргою до слідчого судді не звернувся, а подав слідчому повторне клопотання від 18.08.2015 року.

Безпідставними є заяви апелянта і про те, що слідчий суддя ОСОБА_1 був не вправі розглядати скаргу, оскільки раніше надавав дозвіл на проведення обшуку, а спочатку відповідно до авторозподілу слідчим суддею була визначена ОСОБА_10 . Слідчому судді ОСОБА_1 скарга на бездіяльність слідчого була передана у зв`язку із повторним автоматичним визначенням через хворобу судді ОСОБА_10 , та будь-яких передбачених законом заборон участі цього слідчого судді у розгляді цієї скарги немає.

Що ж стосується апеляційних вимог, зазначених у доповненнях до апеляційної скарги, стосовно повернення усіх золотих виробів, вилучених під час обшуку, то вони взагалі не можуть бути предметом апеляційного розгляду, оскільки такі вимоги у скарзі до слідчого судді не були заявлені. Більш того, апелянтом в цій частині не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_9 є володільцем такого майна, а відтак має право на звернення зі скаргою щодо неповернення його.

Крім того, колегія суддів визнає необґрунтованими і твердження адвоката ОСОБА_8 про те, що слідчий суддя взагалі не прийняв будь-якого рішення щодо його скарги на бездіяльність слідчого в частині порушення вимог ст. 220 КПК України під час розгляду клопотання представника ОСОБА_9 .

Відповідно до зазначеної норми закону, слідчий або прокурор зобов`язані у строк не більше трьох днів розглянути клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, та за результатами розгляду клопотань вказаних осіб винести постанову про повну або часткову відмову в його задоволенні.

Згідно із поясненнями слідчого, що фактично не заперечувалось у суді апеляційної інстанції і апелянтом, ОСОБА_9 у кримінальному провадженні має статус свідка, а тому не відноситься до переліку осіб, які підпадають під дію ст. 220 КПК України.

При цьому, клопотання-звернення ОСОБА_9 з приводу повернення їй вилученого майна неодноразово розглядались слідчим, та заявникам направлялись відповіді про результати їх розгляду.

Більш того, подачу ОСОБА_8 скарги щодо неналежного розгляду клопотання в інтересах ОСОБА_9 у спосіб та строки, передбачені ст. 220 КПК України, суд апеляційної інстанції розцінює як намагання скаржника створити штучні обставини для заяв щодо своєчасного звернення зі скаргою до слідчого судді.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 , скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою скаргу на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна слід повернути особі, яка її подала, оскільки вона подана після закінчення передбаченого законом строку, і особа не порушує питання про поновлення цього строку, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ФОП ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року про повернення скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_9 , на бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУ КР ГСУ ФР ДФС України капітана податкової міліції ОСОБА_7 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, та про зобов`язання вчинити певні дії, особі, яка її подала, з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, - скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути ОСОБА_8 його скаргу, подану в інтересах ФОП ОСОБА_9 , з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, за пропуском строку та не порушенням питання про його поновлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4