Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

03 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Крижанівського В.В.

суддів: Єрещенка А.М., Ткача С.О.

з участю прокурора: Селюченко 1.1.

адвоката ОСОБА_1 0.1.

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 в інтересах

засудженого ОСОБА_2 на вирок Володарськ- Волинського районного суду Житомирської області від 17 травня 2010 року, яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

району, Житомирської області, жителя

м. Житомир вул. Саєнка 17, громадянина

України, не працюючого, не судимого, освіта

середня, одруженого, має на утриманні малолітню дитину

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України з застосуванням ст.69 КК України на чотири роки позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 вирахувано з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

2

Речовий доказ: сосновий кругляк, який здано на зберігання старшині РВ УМВС - повернуто СП «Мікромет» як власнику.

Згідно вироку 30.01.2010 року близько 22 години 30 хвилин в смт. Нова-Борова Володарсько-Волинського району, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, через загорожу, проник на охоронювану територію СП «Мікромет», що розташована по вулиці Лісній, 10, яка є сховищем, оскільки на ній зберігається майно зазначеного підприємства. Так в зазначений час під час крадіжки, ОСОБА_2 на території був помічений охоронцем підприємства ОСОБА_3. ОСОБА_2 усвідомлюючи, що його викрили в крадіжці, продовжуючи свої злочинні дії, з метою заволодіння чужим майном, напав на ОСОБА_3, та використовуючи як знаряддя вчинення злочину знайдений на території даного підприємства дерев'яний кругляк породи «сосна», довжиною 2 метри, завдав ним одного удару по голові ОСОБА_4 і коли потерпілий від нанесеного удару впав, ОСОБА_2 продовжив застосовувати фізичне насильство небезпечне для життя та здоров'я потерпілого, наніс ОСОБА_4 близько 7 ударів ногами в обличчя, по голові та інші частини тіла. Коли потерпілий намагаючись втекти став відповзати, ОСОБА_2 знову підійшов до нього та наніс йому близько 5 ударів ногами по голові та до 5 ударів кулаком в обличчя, спричинивши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді масивного синця в ділянці спинки носа з переходом в навколо орбітальні ділянки, обидві щоки, ліву скроню, ліву вилицю та ліву підщелепну ділянку, крововиливу під кон'юнктиву лівого ока, синця на лобі справа та перелому кісток носу. Після застосування до ОСОБА_3 фізичного насильства небезпечного для потерпілого в момент заподіяння, ОСОБА_2 відкрито, в присутності ОСОБА_3, викрав з території вказаного підприємства металобрухт, загальною ватою 53 кг, вартістю 2 гривні 40 копійок за 1 кг., завдавши СП «Мікромет» матеріальної шкоди на загальну суму 127 гривень 20 копійок.

В апеляції адвокат просить вирок Володарськ-Волинського районного суду Житомирської області від 17 травня 2010 року щодо ОСОБА_2 змінити та призначити більш м'яке покарання, застосувавши до нього ст.ст.75, 76 КК України. В обґрунтування апеляції зазначає, що ОСОБА_2 щиро розкаюється в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував збитки, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину. Також вказує, що потерпілий просив не позбавляти ОСОБА_2 волі.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який заперечував проти апеляції, обговоривши доводи апеляції, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція адвоката в інтересах засудженого ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину за обставин зазначених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні й належно оцінених судом. Діям засудженого дана правильна юридична оцінка. Рішення суду в частині доведеності вини та кваліфікації злочину не оспорюється.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й обєктивно дослідив обставини справи правильно кваліфікував дії та призначив покарання засудженому ОСОБА_2, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу та всіх обставин справи, у тому числі й тих, на які є посилання в апеляції. У відповідності до ст.ст. 66, 67 КК України судом також були враховані всі помякшуючі та обтяжуючі обставини. Тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 не можливе без застосування до нього ізоляції від суспільства.

Із матеріалів справи вбачається, що призначаючи покарання ОСОБА_2 і застосовуючи до нього положення ст.69 КК України, суд виходив із того, що він вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому злочині (а.с. 4950, 112), матеріальні збитки відшкодовано повністю (а.с. 108), те що потерпілий претензій до засудженого не має та не наполягає на суворому покаранні підсудного (а.с. 112 зворот), як обтяжуючу його вину обставину суд визнав скоєння злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Підстав для помякшення покарання й застосування ст. 75,76 КК України до засудженого ОСОБА_2 колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого залишити без задоволення, а вирок Володарськ-Волинського районного суду Житомирської області від 17 травня 2010 року щодо ОСОБА_2, - без змін.