Номер провадження 1-кп/243/644/2015
Номер справи 243/9941/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«13» жовтня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працює, інвалідом не являється, зареєстрований та мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 11 березня 2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 160 годин. Знятий з обліку 23 червня 2015 року у зв`язку з відбуттям покарання.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України
ВСТАНОВИВ:
04 вересня 2015 року приблизно о 16 годині 35 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись біля торгівельного лотку, розташованого на пл. Привокзальна, 1 м. Слов`янська, побачив на пивній бочці під прилавком пачку з-під чаю, в якій знаходились грошові кошти. В цей час у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій єдиний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, ОСОБА_4 , будучи раніше, 11 березня 2015 року засудженим Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 160 годин, та маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, 04 вересня 2015 року о 16 годині 38 хвилин, скориставшись тим, що у торгівельному лотку немає продавця та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшов до торгівельного лотку, де діючи умисно, користуючись корисливим мотивом, з метою викрадення чужого майна та подальшого звернення його на свою користь, шляхом вільного доступу, з-під торгівельного прилавку таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти номіналом 1,2,5,10,20,50,100 та 200 гривень, загальною сумою 1147 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на суму 1147 гривень.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та суду пояснив, що дійсно 04 вересня 2015 року приблизно о 16 годині 35 хвилин він, знаходячись біля торгівельного лотку, розташованого на пл. Привокзальна, 1 м. Слов`янська, побачив на пивній бочці під прилавком пачку з-під чаю, в якій знаходились грошові кошти. В цей час у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. З цією метою, він будучи раніше, 11 березня 2015 року засудженим Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 160 годин, та маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, скориставшись тим, що у торгівельному лотку немає продавця та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення лотку, з-під торгівельного прилавку таємно викрав майно, а саме: грошові кошти номіналом 1,2,5,10,20,50,100 та 200 гривень, загальною сумою 1147 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд. В той же день йому зателефонували і він повернув потерпілій 900 гривень. На теперішній час він повністю відшкодував потерпілій спричинену матеріальну шкоду.
У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_7 , яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернулася до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути дане кримінальне провадження без її участі. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 вона не має, просить його строго не карати.( а.с. 17-18)
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим,провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
Із Протоколу огляду місця події від 04 вересня 2015 року вбачається, що було оглянуто торгівельний павільйон, розташований на АДРЕСА_2 та зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення ( а.с. 28-29)
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно.
При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів середньої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки , дані про особу обвинуваченого.
Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини,неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».
Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодовано матеріальну шкоду.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України в ході судового розгляду справи не встановлено.
Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, задовільно характеризується за місцем мешкання, не працює, особу винного, який з 2006 року по теперішній час перебуває під наглядом в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер міста Слов`янська» з діагнозом : Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», потерпіла не наполягає на суворому покаранні для обвинуваченого і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту,однак, в мінімальних межах санкцій інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді арешту на строк три місяці.
Початок строку відбуття покарання у вигляді арешту засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання та реального виконання покарання у вигляді арешту.
Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України не застосовувався та не обирався.
Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_4 і етапування його для відбування ним покарання у вигляді арешту до Артемівського слідчого ізолятора УДПтСУ в Донецькій області доручити працівникам Слов`янського МВ ( з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.
Головуючий: суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .