1-кп/521/771/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 29 травня 2015 року за № 0003261, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в м. Одесі, має середню освіту, не працює, не заміжня, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, судима 17.09.2013 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст.ст. 307 ч. 2, 317 ч. 1, 309 ч. 2, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України,

У С Т А Н О В И В:
29 травня 2015 року приблизно о 18 годині 45 хвилин ОСОБА_4 , засуджена вироком Малиновського районного суду м. Одеси 17 вересня 2013 року за скоєння злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2, 317 ч. 1 КК України, перебуваючи на вул. Бугайовській в м. Одесі, повторно придбала у невстановлених осіб для особистого вживання, без мети збуту 2 медичних шприци з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим об`ємом 2 мл. та 5 мл. з масою в сухому залишку 0,204 гр. та 0,345 гр. відповідно, а всього 0,549 гр. Зазначений наркотичний засіб ОСОБА_4 незаконно зберігала при собі у сумці до 19 години 50 хвилин 29 травня 2015 року, коли він був вилучений у неї працівниками міліції при проведенні огляду.

Вина обвинуваченої у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 , повністю визнавши себе винною у скоєнні злочину, пояснила суду, що протягом тривалого часу вживає наркотичні засоби. 29 травня 2015 року у вечірній час придбала для особистого вживання розчин ацетильованого опію у двох шприцах і переносила його в сумці, але була затримана працівниками міліції, яки вилучили у неї зазначений наркотичний засіб. У скоєному розкаюється.

Відповідно до ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду справи, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винна у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, повторно, особою, яка раніше вчиняла злочини, передбачені ст.ст. 307, 317 КК України.

Обвинувачена раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, вчинила новий злочин в період іспитового строку, встановленого попереднім вироком.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, оскільки вона повністю визнала вину та дала правдиві пояснення про обставини скоєння злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує, що нею вчинений злочин середньої тяжкості, особу винної, наявність пом`якшуючої і відсутність обтяжуючих покарання обставин і вважає необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді позбавлення волі. Остаточне покарання за сукупністю вироків необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно обчислювати з дня її затримання, тобто з 09 вересня 2015 року. Крім того в строк відбутого покарання необхідно зарахувати строк утримання її під вартою за попереднім вироком суду з 10 листопада 2011 року по 13 квітня 2012 року включно у розрахунку день за день за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 613,80 грн.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі наркотичні засоби, шприци, що зберігаються в централізованому сховищі ГУМВС України в Одеській області, необхідно знищити.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2013 року, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня її затримання, тобто з 09 вересня 2015 року.

Зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_4 строк утримання її під вартою з 10 листопада 2011 року по 13 квітня 2012 року включно.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити незмінним тримання під вартою в ОУВП УДПТСУ № 21 в Одеській області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 613 (шістсот тринадцять) грн. 80 коп.

Речові докази у справі наркотичні засоби, шприци, що зберігаються в централізованому сховищі ГУМВС України в Одеській області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою з моменту вручення його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1