1-кп/357/723/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.09.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000033 від 20 березня 2015 року з угодою про визнання винуватості від 16 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Великі Мости, Сокальського району, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, призваного під час мобілізації 25 березня 2014 року Сокальсько-Червоноградським ОРВК Львівської області, який проходив військову службу у розпорядженні командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), солдата запасу, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 будучи призваним під час мобілізації військовослужбовцем, діючи в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, 07 лютого 2015 року, не з`явився вчасно на службу із лікувального закладу до військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) та до моменту добровільного з`явлення 17 березня 2015 року, був відсутній за місцем служби без поважних причин, тривалістю понад один місяць.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад один місяць, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні учасниками кримінального провадження суду надано угоду про визнання винуватості від 16 вересня 2015 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні - з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 - з іншого боку.

На підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, пояснивши причини скоєння правопорушень та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення.

При укладені угоди сторони приймають до уваги наявність у ОСОБА_5 декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Зокрема, ОСОБА_5 добровільно з`явився до органів досудового розслідування із зізнанням та дав правдиві покази по суті провадження, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому злочині та щиро покаявся.

Крім того, ОСОБА_5 вчинив злочин унаслідок збігу тяжких особистих обставин, які виразились у перенесенні ним гострої стресової ситуації під час участі в бойових діях у складі військової частини польова пошта НОМЕР_1 з 1 травня по 1 серпня 2014 року, тимчасовому небажанні після повернення до звичайних умов життя проходити військову службу в умовах бойових дій на Сході України. Указані несприятливі для ОСОБА_5 особисті обставини фізичного та морального характеру негативно вплинули на основні умови його життя, заподіяли страждання, негативно вплинули на його психіку, що і підштовхнуло до вчинення інкримінованого злочину.

На час проведення досудового слідства ОСОБА_5 позитивно характеризується по військовій службі, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Cуд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу, так як це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення, а саме призначити покарання за ч .3 ст. 407 КК України у виді штрафу у розмірі двохсот дев`яноста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить чотири тисячі дев`яносто тридцять гривень.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме: обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчинення якого він обвинувачується, допиту свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, а також роз`яснено наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, просив затвердити угоду.

Суд переконався, що ОСОБА_5 винуватість визнав добровільно, без будь-якого примусу.

Судом роз`яснено ОСОБА_5 наслідки угоди, характер обвинувачення та конкретну міру покарання, передбачену ст. 407 ч. 3 КК України, погоджену сторонами - покарання у штрафу у розмірі двохсот дев`яноста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить чотири тисячі дев`яносто тридцять гривень.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 407 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Угоду про визнання винуватості від 16 вересня 2015 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000033 від 20 березня 2015 року - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України і призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 290 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4930 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,